ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2014 р.Справа № 922/81/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Інте Т.В.

при секретарі судового засідання
Федоровой К.О.

розглянувши справу

за позовом Прокурора
Червонозаводського району міста
Харкова в інтересах держави в особі
Державної екологічної інспекції у
Харківській області, м. Харків до КП
"Харківводоканал", м. Харків про
стягнення коштів за участю
представників:

позивача - Сосіна І.О., дов. № 01/01-26/05-14
від 08.01.14 р.;

відповідача - Токарєв С.В., дов. № 18/810
від 25.12.13 р.;

прокурора - Кріцина Н.Г., посв. № 006801 від
28.09.12 р.;

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Червонозаводського району
міста Харкова в інтересах держави в
особі Державної екологічної інспекції
у Харківській області (далі - позивач)
звернувся до господарського суду
Харківської області з позовом, в якому
просить стягнути з відповідача -
Комунального підприємства
"Харківводоканал" шкоду заподіяну
державі внаслідок скиду забруднених
вод в сумі 29762,91 грн. та судові витрати
по справі, мотивуючи свої вимоги
порушенням відповідачем
природоохоронного законодавства.

В судових засіданнях були оголошені
перерви з 27.01.14 р. до 10.02.14 р. та з 25.02.14 р.
до 28.02.14 р., для надання сторонами
додаткових документів.

27.01.14 р. відповідач через канцелярію
суду надав письмовий відзив, в якому
зазначив, що позивачем, під час
здійснення перевірки, були порушенні
приписи п. 4 ст. 5, п. 12 ст. 4, п.п. 1, 2, 5 ст. 7,
п. 1 ст. 8, п.п. 1, 3 ст. 13, п.п. 2, 5 ст. 14, п. 4 ст.
15 Закону України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності", зокрема,
були відсутні повідомлення
відповідача про проведення планового
заходу та не було надане посвідчення
(направлення) оформлене на підставі
наказу про планову перевірку. Крім
того, відповідач зазначив, що сума
позову є необґрунтованою та під час
проведення перевірки нормативний акт,
на який посилався позивач ("Положення
про державну екологічну інспекцію в
областях, містах Києві та Севастополі",
затверджене наказом Міністерства
охорони навколишнього середовища
України № 548 від 19.12.2006 р.), не був чинним.

17.02.14 р. представник позивача через
канцелярію суду надав письмові
заперечення на відзив, в яких зазначив,
що під час здійснення перевірки
відповідачем були дотриманні всі
приписи діючого законодавства.

28.02.14 р. відповідач через канцелярію
суду надав додаткові пояснення, в яких
зазначив, що позиція викладена
позивачем в його запереченнях, не
спростовує тверджень КП
"Харківводоканал".

Представник позивача в судовому
засіданні 28.02.14 р. позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, просив
позов задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні 28.02.14 р.
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі, просив позов задовольнити..

Представник відповідача в судовому
засіданні 28.02.14 р. підтримав свій
відзив, проти задоволення позову
заперечував.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив наступне.

Повідомленням про проведення планової
перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства
№1181/01-24/08-11 від 28.02.2013 року (а.с. 90)
керівника КБО "Безлюдівський" КП
"Харківводоканал" було сповіщено про
те, що з 28 по 39 березня, з 01 по 05, з 08 по 12,
з 15 по 17 квітня 2013 року Державною
екологічною інспекцією в Харківській
області буде проведено планову
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері охорони
навколишнього природного середовища
на КБО "Безлюдівський" КП
"Харківводоканал".

Вищевказане повідомлення було
отримано КБО "Безлюдівський" КП
"Харківводоканал" 18.03.13 р., що
підтверджується відповідним
повідомленням про вручення поштового
відправлення, який міститься в
матеріалах справи (зворотна сторона
а.с. 90).

Наказом Державної екологічної
інспекції в Харківській області
№389/01-03 від 25 березня 2013 року
передбачено здійснити плановий захід -
перевірку дотримання вимог
природоохоронного законодавства на
КБО "Безлюдівський" КП
"Харківводоканал" (а.с. 91).

В період 28.03.2013-17.04.2013 року Державною
екологічною інспекцією у Харківській
області проведена планова перевірка
дотримання вимог природоохоронного
законодавства Комплексом біологічної
очистки "Безлюдівський" Комунального
підприємства "Харківводоканал" за
адресою: м. Харків, пр. Гагаріна 354.

За результатами був складений акт
перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства від
"28.03.2013-17.04.2013, 01, 05, 10 квітня 2013 року" (а.с.
12-39).

При проведенні перевірки 01 та 05 квітня
2013 року відділом інстументально -
лабораторного контролю Державної
екологічної інспекції в Харківській
області були відібрані проби стічних
вод в місці їх скидання після очистки в
р. Уди. Результати аналізів (протоколи
вимірювань № 14/18 від 12.04.2013 р. (а.с. 51-53) та
№ 18/24 від 15.04.2013 р. (а.с. 54-56) засвідчили:
перевищення встановлених в дозволі на
спецводокористування нормативів 1 ДС
забруднюючих речовин в складі стічних
вод, які скидаються до р. Уди - по
завислим речовинам, фосфатам, азоту
амонійному. Результати аналізів по
пробах 10.04.2013 р. (протокол вимірювань №
21/29 від 16.04.2013 р. (а.с. 48-50) зафіксували
перевищення дозволених нормативів по
азоту амонійному та фосфатах.

За наслідками виявлених порушень
природоохоронного законодавства,
інспектором Державної екологічної
інспекції в Харківські області був
складений протокол про
адміністративне правопорушення № 001200
від 19 квітня 2013 року (а.с. 57-58), з якого
вбачається, що відповідачем допущено
порушення ст. 44 Водного кодексу
України. З протоколу також вбачається,
що у графі "Пояснення особи, яка
притягується до адміністративної
відповідальності та її зауваження до
змісту протоколу" головний технолог
Трусова Л.П. написала "згодна" та
поставила свій підпис.

З Постанови про накладення
адміністративного стягнення №08-26-204
від 23 квітня 2013 року вбачається, що
Трусову Людмилу Павлівну визнано
винною у вчиненні адміністративного
правопорушення, відповідальність за
яке передбачена ч.1 ст.59 КУпАП, та
накладено на неї адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі
255,00 грн (а.с. 58).

З квитанції № 30/1 від 26 квітня 2013 року
також вбачається, що Трусова Л.П.
сплатила штраф у добровільному
порядку (а.с.59).

Для усунення порушень
природоохоронного законодавства у
сфері охорони навколишнього
природного середовища виявленних під
час здійснення перевірки Державною
екологічною інспекцією в Харківській
області був наданий припис від 24 квітня
2013 № 08-25/70 (а.с. 40-42).

В зв'язку з виявленими порушеннями,
посадовими особами Державної
екологічної інспекції в Харківській
області, з урахуванням норм
передбачених "Методикою розрахунку
розмірів відшкодування збитків,
заподіяних державі внаслідок
порушення законодавства про охорону та
раціональне використання водних
ресурсів", затвердженої наказом
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України № 389 від
20.07.2009 р., розраховано суму шкоди
заподіяної державі в розмірі 29762,91 грн.
за наслідками якої складено претензію
№118 від 14.05.2013 (а.с. 43-44) щодо
добровільного її відшкодування. Після
отримання претензії та розрахунку
шкоди відповідачем шкода, заподіяна
державі внаслідок порушення
природоохоронного законодавства,
добровільно сплачена не була.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить з
наступного.

Відповідно до ст. 44 Водного кодексу
України, водокористувачі зобов'язані:
дотримуватись встановлених нормативів
гранично допустимого скидання
забруднюючих речовин та лімітів
скидання забруднюючих речовин та
санітарних вимог; здійснювати заходи
щодо запобігання забрудненню водних
об'єктів стічними водами; здійснювати
спеціальне водокористування лише за
наявності дозволу.

Згідно із ст. 49 Водного кодексу України,
спеціальне водокористування
здійснюється на підставі дозволу, який
видається органами охорони
навколишнього природного середовища. У
дозволі на спеціальне
водокористування встановлюються
ліміти скидання забруднюючих речовин.

Відповідно до ст. 70 Водного кодексу
України, скидання стічних вод у водні
об'єкти допускається за умови
наявності нормативів гранично
допустимих концентрацій та
встановлених нормативів гранично
допустимого скидання забруднюючих
речовин.

Згідно із ст. 110 Водного кодексу України
порушення водного законодавства тягне
за собою дисциплінарну,
адміністративну, цивільно-правову або
кримінальну відповідальність згідно з
законодавством України.
Відповідальність за порушення водного
законодавства несуть особи , винні у:
забрудненні та засміченні вод,
недотриманні умов дозволу або
порушенні правил спеціального
водокористування.

Відповідно до ст. 111 Водного кодексу
України, підприємства, установи,
організації і громадяни України, а
також іноземні юридичні та фізичні
особи та особи без громадянства
зобов'язані відшкодувати збитки,
завдані ними внаслідок порушень
водного законодавства, в розмірах і
порядку, встановлених законодавством
України.

Відповідно до положень ч. 4, 5 ст. 68
Закону України "Про охорону
навколишнього природного середовища",
підприємства, установи, організації та
громадяни зобов'язані відшкодовувати
шкоду, заподіяну ними внаслідок
порушення законодавства про охорону
навколишнього природного середовища, в
порядку та розмірах, встановлених
законодавством України. Застосування
заходів дисциплінарної,
адміністративної або кримінальної
відповідальності не звільняє винних
від компенсації шкоди, заподіяної
забрудненням навколишнього природного
середовища та погіршенням якості
природних ресурсів.

Згідно з п. 1.6 Роз'яснень Вищого
Господарського суду України "Про деякі
питання практики вирішення спорів,
пов'язаних із застосуванням
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища"
від 27.06.2001 р. № 02-5/744, вирішуючи спір про
відшкодування шкоди, заподіяної
навколишньому природному середовищу,
господарському суду слід виходити з
презумпції вини правопорушника. Отже,
позивач не повинен доводити наявність
вини відповідача у заподіянні шкоди
навколишньому природному середовищу,
навпаки, відповідач повинен довести, що
у діях його працівників відсутня вина у
заподіянні шкоди.

Суд зазначає, що в судовому засіданні
представник відповідача вказав, що Акт
перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства від
"28.03.2013-17.04.2013, 01, 05, 10 квітня 2013 року" та
дії посадових осіб, які здійснювали
перевірку, відповідачем не
оскаржувались.

Крім того, відповідачем не надано
доказів, які б спростовували надані
позивачем докази щодо порушення
природоохоронного законодавства та не
доведено, що в його діях (діях
працівників КБО "Безлюдівський" КП
"Харківводоканал") відсутня вина у
заподіянні шкоди.

Положеннями ч. 4, 5 ст. 68 Закону України
"Про охорону навколишнього природного
середовища" передбачено, що
підприємства, установи, організації та
громадяни зобов'язані відшкодувати
шкоду, заподіяну ними внаслідок
порушення законодавства про охорону
навколишнього природного середовища, в
порядку та розмірах, встановлених
законодавством України. Застосування
заходів дисциплінарної,
адміністративної або кримінальної
відповідальності не звільняє винних
від компенсації шкоди, заподіяної
забрудненням навколишнього природного
середовища та погіршення якості
природних ресурсів.

Згідно із ст. 69 Закону України "Про
охорону навколишнього природного
середовища", шкода, заподіяна внаслідок
порушення законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
підлягає компенсації, як правило, в
повному обсязі без застосування норм
зниження розміру стягнення та
незалежно від збору за забруднення
навколишнього природного середовища
та погіршення якості природних
ресурсів.

З розрахунку збитку, заподіяного
державі внаслідок порушення
законодавства про охорону та
раціональне використання водних
ресурсів (а.с. 45-47), затвердженого
заступником Головного державного
інспектора з охорони навколишнього
середовища Харківської області
вбачається, що розмір збитку
розраховано відповідно до "Методики
розрахунку розмірів відшкодування
збитків, заподіяних державі внаслідок
порушення законодавства про охорону та
раціональне використання водних
ресурсів", затвердженого наказом
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України № 389 від
20.07.2009 року, та складає 29762,91 грн.

Доводи відповідача, викладені у його
письмовому відзиві, зокрема, про
порушення позивача вимог п. 4 ст. 5
Закону України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" (далі - Закон)
щодо відсутності письмового
повідомлення про проведення планової
перевірки, спростовуються матеріалами
справи, а саме повідомленням №1181/01-24/08-11
про проведення планової перевірки
дотримання вимог природоохоронного
законодавства КБО "Безлюдівський" КП
"Харківводоканал", яке було отримано
останнім 18 березня 2013 року, тобто не
пізніше десяти днів початку проведення
перевірки.

Крім того, державні інспектори були
допущені відповідачем до перевірки КБО
"Безлюдівський" КП "Харківводолканал"
без будь - яких заперечень, що є
підтвердженням того, що перевірка
приводилася у спосіб передбачений
законом. Отже, посилання відповідача на
порушення позивачем п.п.1,2,5 ст. 7 Закону
є необґрунтованими.

Як вже було зазначено, дії
Держекоінспекції з проведення
планової перевірки КБО "Безлюдівський"
КП "Харківводоканал", за наслідками
якого були складені акт перевірки
дотримання вимог природоохоронного,
припис, претензії тощо, станом на
момент розгляду даної справи не були
визнані в установленому порядку
протиправними.

Стосовно твердження відповідача, що
позивачем було порушено норми п. 1 ст. 13,
Закону, якими визначено порядок
відбору зразків продукції, суд
зазначає наступне.

У випадку проведення перевірки
відповідача, Державною екологічною
інспекцією у Харківській області було
відібрано проби стічних вод, що має
суттєве значення для застосування
нормативного акту, який регламентує
саме відбір стічних вод.

Таким нормативним актом є керівний
нормативний документ Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища та ядерної безпеки України
"Гідросфера. Відбір проб для визначення
складу і властивостей стічних та
технологічних вод" (далі - КНД 211.1.0.009-94).

Відповідно до листа - роз'яснення
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України від
19.05.2008 № 6332/27/10-08, Закон України "Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" (далі - Закон) визначає
правові та організаційні засади,
основні принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю).

Відповідно до статті 8 Закону, орган
державного нагляду (контролю) в межах
повноважень, передбачених законом, під
час здійснення державного нагляду
(контролю) має право, зокрема, вимагати
від суб'єкта господарювання усунення
виявлених порушень вимог
законодавства; вимагати припинення
дій, які перешкоджають здійсненню
державного нагляду (контролю);
відбирати зразки продукції, призначати
експертизу, одержувати пояснення,
довідки, документи, матеріали,
відомості з питань, що виникають під
час державного нагляду (контролю),
відповідно до закону; надавати
(надсилати) суб'єктам господарювання
обов'язкові для виконання приписи про
усунення порушень і недоліків;
накладати штрафні санкції та вживати
заходи, передбачені законом.

Порядок відбору зразків продукції для
визначення їх якісних показників,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 31.10.2007 № 1280 (далі -
Порядок).

Проте слід зазначити, що проби вод
(проби стічних вод) не відносяться до
поняття "продукції", визначеної
законодавством, а Законом та Порядком
визначений, саме порядок відбору
зразків продукції для визначення її
якісних показників, при здійсненні
відбору проб викидів, вод, ґрунтів не
застосовуються норми зазначеного
Закону та Порядку.

Відповідно до листа - роз'яснення
Державного комітету України з питань
регуляторної політики та
підприємництва від 16.04.2008 № 3349, при
здійсненні відбирання проб вод,
викидів та ґрунтів на об'єктах
суб'єктів господарювання не
застосовуються норми Закону України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності" (лист - роз'яснення
Мінприроди України від 19.05.2008 №
6332/27/10-08).

На підставі викладеного вбачається, що
письмового рішення керівника органу
державного нагляду (контролю) або його
заступників при здійснення відбору
проб вод закон не вимагає. Також
відібрані проби вод не повинні бути
укомплектовані, упаковані та
опломбовані.

Щодо форм актів відбору проб вод, суд
зазначає наступне.

Державною екологічною інспекцією
України, з метою приведення у
відповідність до положень чинних
законодавчих актів і нормативних
документів, посилення
арбітражоспроможності результатів
вимірювань, уникнення дублювання
записів і уніфікації документації
підрозділів
інструментально-лабораторного
контролю Держекоінспекції України та
її територіальних органів, на
виконання вимог ДСТУ ISO/ІЕС 17025:2006
"Загальні вимоги до компетентності
випробувальних та калібрувальних
лабораторій", наказом від 03.05.2012 року №
72 затверджені форми документації
підрозділів
інструментально-лабораторного
контролю, зокрема, додаток 20 - Акт
відбору проб вод.

Одночасно слід зауважити, що дані форми
актів є ідентичними формам актів, які
затверджені наказом Мінприроди
України 19.04.2013 № 179 "Про запровадження
форм документації підрозділів
інструментально - лабораторного
контролю Держекоінспекції України та
її територіальних органів" та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 15 травня 2013 р. за №
739/23271.

Стосовно твердження відповідача, що
"Положення про державну екологічну
інспекцію в областях, містах Києві та
Севастополь", затверджене наказом
Мінприроди України від 19.12.2006 № 548 не
було погоджене з Державним комітетом
України з питань регуляторної політики
та підприємства у порушення ст. 8 Указу
Президента України "Про деякі заходи з
дерегулювання підприємницької
діяльності" (далі - Указ), суд зазначає
наступне.

Наказ Мінприроди № 548 від 19.12.2006 року
станом на теперішній час є недійсним.
Крім того, відповідно до змісту Указу,
він регулює порядок здійснення
органами виконавчої влади планових та
позапланових виїзних перевірок
фінансово-господарської діяльності
суб'єктів підприємницької діяльності.
Відповідно до п. 5 Указу, контролюючими
органами, які мають право проводити
планові та позапланові виїзні
перевірки фінансово-господарської
діяльності суб'єктів підприємницької
діяльності, є:

а) органи державної податкової служби -
стосовно сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів) до бюджетів та
державних цільових фондів,
неподаткових платежів;

б) митні органи - стосовно сплати
ввізного мита, акцизного збору та
податку на здану вартість, які
справляються у разі ввезення
(пересилання) товарів на митну фиторію
України в момент перетинання митного
кордону;

в) органи державного казначейства,
державної контрольно-ревізійної
служби та органи державної податкової
служби в межах їх компетенції -
стосовно бюджетних позик, позик та
кредитів, гарантованих коштами
бюджетів, цільового використання
дотацій та субсидій, інших бюджетних
асигнувань, коштів позабюджетних
фондів, а також належного виконання
державних контрактів, проавансованих
за рахунок бюджетних коштів.

На підставі викладеного та враховуючи,
що Держекоінспекція не здійснює
перевірки у сфері фінансово -
господарської діяльності та
відсутність її у переліку контролюючих
органів виконавчої влади (п. 5 Указу),
Положення не повинно бути погоджено з
Державним комітетом України з питань
регуляторної політики та підприємства.

Щодо тверджень відповідача, що у
позові не приведено розрахунок розміру
шкоди, тобто сума позову є
необґрунтованою, суд зазначає
наступне.

Як вбачається із позовної заяви, ціна
позову дорівнює 29762,91 грн., тобто вона
дорівнює сумі шкоди (розрахунку збитку)
заподіяної державі внаслідок
порушення законодавства про охорону та
раціональне використання водних
ресурсів від 14.05.2013, який доданий до
позову.

Таким чином, позовна заява відповідає
вимогам ст.ст. 54,55 ГПК України.

Щодо тверджень відповідача, що
"Методика розрахунку розмірів
відшкодування збитків, заподіяних
державі внаслідок порушення
законодавства про охорону та
раціональне використання водних
ресурсів", затверджена наказом
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України № 389 від
20.07.2009 р. та зареєстрована в Мінюсті
14.08.2009 № 767/16783 зі змінами згідно наказу
№ 220 від 30.06.2011 не погоджена з Державним
комітетом України з питань
регуляторної політики та підприємства,
суд зазначає, що даний нормативно -
правовий акт не регулює відносини у
сфері фінансово - господарської
діяльності підприємств, у зв'язку з чим
він не повинен бути погоджений.

За таких підстав, заперечення
відповідача є позбавленими фактичного
та правового обґрунтування, такими, що
не відповідають як матеріалам справи,
так і нормам чинного законодавства, у
зв'язку з ненаданням доказів в
підтвердження обставин, викладених у
відзиві, що порушує умови ст. 33 ГПК
України, згідно якої, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підстави своїх
вимог і заперечень та подати
відповідні докази.

Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу
України, майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала;
особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

На підставі наведеного, суд прийшов до
висновку про те, що позовні вимоги
прокуратури Червонозаводського району
м. Харкова в інтересах держави в особі
Державної екологічної інспекції у
Харківській області про стягнення з
Комунального підприємства
"Харківводоканал" шкоди заподіяної
державі внаслідок скиду забруднених
вод в сумі 29762,91 грн. є цілком
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України,
відповідно до приписів якої, при
задоволенні позову - судовий збір за
подання позову відшкодовується за
рахунок відповідача.

Оскільки прокурор, відповідно до
приписів Закону України "Про судовий
збір", від сплати судового збору
звільнений, витрати по сплаті судового
збору в сумі 1827,00 грн. підлягають
стягненню з відповідача до Державного
бюджету України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 14
Конституції України, ст.ст. 20, 68, 69
Закону України "Про охорону
навколишнього природного середовища",
ст. 1166 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 1, 44, 48, 49, 70, 110, 111, Водного кодексу
України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства
"Харківводоканал" (61031, м. Харків, вул.
Шевченка, 2, ) на користь
місцевого бюджету (р/р 0011,
Червонозаводський район м. Харкова, , УДКСУ у
Червонозаводському районі, МФО 851011,
символ звітності 331 в ГУДКСУ у
Харківській області для зарахування по
коду бюджетної кваліфікації 24062100
"Грошові стягнення за шкоду, заподіяну
порушенням законодавства про охорону
навколишнього природного середовища
внаслідок господарської та іншої
діяльності", шкоду, заподіяну державі
внаслідок порушення природоохоронного
законодавства в розмірі 29762,91 грн.

Стягнути з Комунального підприємства
"Харківводоканал" (61031, м. Харків, вул.
Шевченка, 2, ) на користь
Державного бюджету України (одержувач
коштів - Управління державної
казначейської служби у Дзержинському
районі м. Харкова, вул. Бакуліна 18, м.
Харків, 61166, , рахунок
3003, банк одержувача - Головне
управління державної казначейської
служби України у Харківській області,
МФО 851011, код бюджетної класифікації
22030001) 1827,00 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 03.03.2014 р.

Суддя Т.В. Інте