ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.03.2014
Справа № 905/8140/13

Господарський суд Донецької області у
складі головуючого судді Зекунова Е.В.,
при секретарі Павленко М.С. розглянув у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Краматорськтеплоенерго" про стягнення
16313339, 46грн.,-

За участю представників сторін:

від позивача - Станішевський І.С.

від відповідача - Петровський Є.Л.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України", звернулось до
господарського суду Донецької області
з позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Краматорськтеплоенерго" про стягнення
12731653,98грн. боргу, 65676,50грн. інфляційних
нарахувань, 3% річних у розмірі
437741,55грн., 1251483,72грн. пені та 1826783,71грн.
штрафу (7%), що в загальній сумі складає
16313339,46грн.

Нормативно свої вимоги позивач
обґрунтовує ст.ст. 11-16, 258, 525, 526, 530, 611, 625,
712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 22,
193, 216-217, 231, 264-265 Господарського кодексу
України.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на Договір про
купівлю-продаж природного газу №14/2368/11
від 30.09.2011р. з додатковими угодами №1
від 11.10.2011р., №2 від 20.01.2012р., №3 від
01.02.2012р., №4 від 27.06.2012р., №5 від 28.12.2012р.;
акти приймання-передачі природного
газу від 31.10.2011р., від 30.11.2011р., 31.12.2011р.,
31.01.2012р., 29.02.2012р., 31.03.2012р., 30.04.2012р.,
31.05.2012р., 31.07.2012р., 31.08.2012р., 31.10.2012р.,
26.11.2012р.,30.11.2012р., 31.12.2012р. 31.01.2013р. (а.с.30-44).
До позову додає розрахунок сум пені, 3%
річних, інфляційних нарахувань та 7%
штрафу (а.с.14-17).

Розгляд справи відкладався згідно ст. 77
ГПК України.

Розпорядженням голови господарського
суду Донецької області від 13.01.2014 року
справу передано на розгляд судді
Зекунова Е.В.

У судовому засіданні, позивач позовні
вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позову в
частині стягнення основної суми боргу
у розмірі 12731653,98грн. не заперечував.
Пояснив, що неналежне виконання
зобов'язань щодо своєчасної оплати
поставленого газу виникло не з вини
ТОВ "Краматорськтеплоенерго", а
внаслідок несвоєчасної оплати
отриманих послуг населенням та
наявністю бюджетної заборгованості з
різниці в тарифах на послуги
теплопостачання. На підставі
вищевикладеного відповідач просив
відстрочити виконання рішення
господарського суду Донецької області
по справі № 905/8140/13 щодо стягнення суми
основного боргу у розмірі 12731653 грн. 98
коп. до 31.12.2014 року та зменшити розмір
пені і штрафу на 90%.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про наступне.

30 вересня 2011р. між Національною
акціонерною компанією "Нафтогаз
України" (Продавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Краматорськтеплоенерго" (Покупець) був
укладений Договір на купівлю-продаж
природного газу №14/2368/11 (далі - Договір,
а.с.18-23).

Відповідно до п.1.1. Договору Продавець
зобов'язався передати у власність
Покупцю у IV кварталі 2011 року та у 2012
році імпортований природний газ для
виробництва теплової енергії, яка
споживається населенням та
релігійними організаціями, а Покупець
зобов'язався приймати та оплачувати
газ на умовах Договору.

Згідно до п.п.6.1.,6.3. Договору оплата за
газ здійснюється Покупцем виключно
грошовими коштами шляхом 100% поточної
оплати протягом місяця поставки газу.
Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа місяця, наступного за місяцем
поставки газу. За наявності у Покупця
заборгованості за Договором Продавець
має право зарахувати кошти, що надійшли
від Покупця, як погашення
заборгованості за газ, поставлений за
Договором в минулі періоди, в поряду
календарної черговості виникнення
заборгованості.

У відповідності до п.7.2 у разі
невиконання Покупцем умов п.6.1 Договору
він у безспірному порядку
зобов'язується сплатити Продавцю крім
суми заборгованості пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який сплачується
пеня, від суми простроченого платежу за
кожний день просочення, а за
прострочення понад тридцять днів -
додатково сплатити штраф у розмірі 7%
від суми простроченого платежу. Пеня
сплачується протягом трьох
банківських днів з моменту отримання
Покупцем вимоги Подавця. У разі
несплати пені у вказаний строк
Покупець вважається таким, що має
заборгованість за Договором.

Договір набуває чинності з дати його
підписання уповноваженими
представниками сторін та скріплення їх
підписів печатками сторін і діє в
частині реалізації газу з 01.10.2011р. до
31.12.2012р., а в частині проведення
розрахунків за газ та послуги з його
транспортування - до повного погашення
заборгованості (п.11.1. Договору).

Додатковими угодами №1 від 11.10.2011р., №2
від 20.01.2012р., №4 від 27.06.2012р., №5 від
28.12.2012р. сторони вносили зміни до
Договору щодо ціни на газ.

Додатковою угодою №3 від 01.02.2012р.
сторони виклали п.6.3. Договору в
наступній редакції: "В платіжних
дорученнях Покупець повинен
обов'язково зазначити номер договору,
дату його підписання та призначення
платежу. Кошти, що надійшли від Покупця,
будуть зараховані як передоплата за
умови відсутності заборгованості за
природний газ, спожитий у 2012 році за цим
Договором".

Договір та Додаткові угоди до нього
підписані представниками сторін та
скріплені печатками підприємств.

З актів приймання-передачі природного
газу від 31.10.2011р., від 30.11.2011р., 31.12.2011р.,
31.01.2012р., 29.02.2012р., 31.03.2012р., 30.04.2012р.,
31.05.2012р., 31.07.2012р., 31.08.2012р., 31.10.2012р.,
26.11.2012р.,30.11.2012р., 31.12.2012р. 31.01.2013р. (а.с.30-44).
вбачається, що на підставі Договору
відповідач прийняв від позивача у
жовтні - грудні 2012 року імпортований
природний газ в обсязі 3 359,708 тис.куб.м.
Акти підписані обома сторонами без
зауважень та скріплені печатками
підприємств.

Отже, позивач свої зобов'язання за
Договором протягом жовтня-грудня 2012
року, виконав належним чином, що
відповідачем не заперечується.
Вартість поставленого газу відповідач
на момент подачі позову сплатив
частково та з порушенням встановлених
Договором термінів.

Станом на 06.12.2013 року сума основної
заборгованості ТОВ
"Краматорськтеплоенерго" за Договором
за використаний природний газ складає
12731653,98грн. Вказана сума боргу
визнається відповідачем у повному
обсязі, про що свідчить письмовий
відзив від 10.12.2013р. (а.с.81)

Неналежне виконання ТОВ
"Краматорськтеплоенерго" своїх
договірних зобов'язань стало підставою
для звернення ПАТ "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
з позовом до суду.

Оскільки між сторонами по справі
уклалися господарські правовідносини,
то судом застосовані положення
Господарського кодексу України як
спеціального акту законодавства, який
регулює правовідношення у
господарській сфері.

Господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з господарського
договору та інших угод, передбачених
законом, а також з угод, не передбачених
законом, але таких, що йому не
суперечать (абзац третій ч. 1 ст. 174 ГК
України).

Суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору ( п. 1 ст. 193 ГК України).

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом в силу
приписів абзацу 2 п. 1 ст. 193 ГК України.

Частиною 2 ст. 11 ЦК України передбачено,
що підставами виникнення цивільних
прав та обов'язків є договори та інші
правочини. У випадках встановлених
актами цивільного законодавства або
договором, підставою виникнення
цивільних прав та обов'язків може бути
настання або не настання певної події.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що у
силу зобов'язання одна особа (боржник)
зобов'язана здійснити на користь іншої
особи (кредитора) певну дію, наприклад:
передати майно, виконати роботи,
оплатити кошти та інше або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на викладене та на підставі
наявних в матеріалах справи
документів, суд вважає, що вимоги
позивача щодо стягнення основної суми
боргу у розмірі 12731653,98грн. підлягають
задоволенню, оскільки вони є
доказаними та обґрунтованими.

У зв'язку з неналежним виконанням
грошових зобов'язань за Договором,
позивач просить сягнути з ТОВ
"Краматорськтеплоенерго" інфляційні
нарахування у розмірі 65676,50грн. та 3%
річних у розмірі 437741,55грн.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

З наданого позивачем розрахунку
вбачається, що 3% річних нараховані
позивачем на заборгованість за
Договором №14/2368/11 та невиконання
рішення господарського суду Донецької
області у справі №5006/17/100/2012 за
зобов'язаннями за періоди грудень 2011
року, березень 2012 року - липень 2012 року,
серпень 2012 року - грудень 2012 року та
складає 437741,55грн.

Відповідно до розрахунку інфляційних
втрат, нарахування проведені на
заборгованість за Договором №14/2368/11 за
зобов'язаннями за період з серпня 2012
року по грудень 2012 року та складає
65676,50грн.

Перевіривши розрахунки, суд вважає їх
арифметично вірними та обґрунтованими,
тому стягненню на користь позивача
підлягають інфляційні нарахування у
розмірі 65676,50грн. та 3% річних у розмірі
437741,55грн.

Крім стягнення суми основного боргу,
посилаючись на неналежне виконання
відповідачем взятих на себе за п.п.6.1, 7.2
Договору зобов'язань, позивач просить
суд стягнути з відповідача: 1251483,72грн.
пені та 1826783,71грн. штрафу (7%).

Згідно з ч.1 ст.193 Господарського
кодексу України та ст.526 Цивільного
кодексу України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, вимог цих
кодексів та інших правових актів.

Відповідно до ст.ст.216- 218 ГК України
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за порушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських
санкцій. Господарськими санкціями
визнаються заходи впливу на
правопорушника у сфері господарювання,
в результаті застосування яких для
нього настають несприятливі
економічні та/або правові наслідки.
Господарські санкції застосовуються в
установленому законом порядку за
ініціативою учасників господарських
відносин.

Згідно зі ст.549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. Штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до приписів ст.ст.6, 627 ЦК
України сторони є вільними у
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Для нарахування пені позивач
застосовує подвійну облікову ставку
НБУ, що не суперечить приписам Закону
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" №543-96ВР від 22.11.1996р.

Перевіривши здійснений позивачем
розрахунок пені, суд встановив, що
порядок її нарахування відповідає
умовам Договору, приписам ч.6 ст.232 ГК
України та п.1 ч.2 ст.258 ЦК України та є
арифметично вірним.

Таким чином, стягненню на користь
позивача підлягає пеня у розмірі
1251483,72грн., нарахована на
заборгованість за Договором №14/2368/11 та
за невиконання рішення господарського
суду Донецької області у справі
№5006/17/100/2012 за зобов'язаннями у періоди
квітень - травень 2012 року, липень 2012
року, серпень - грудень 2012 року.

Стягненню на користь позивача також
підлягає вірно розрахована сума штрафу
(7%) у розмірі 1826783,71грн., нарахованого на
прострочену понад тридцять днів
заборгованість за поставлений
природний газ за період з серпня по
грудень 2012 року.

Відповідачем надане клопотання про
зменшення пені та штрафу на 90%. В
обґрунтування клопотання відповідач
зазначає, що основним предметом
діяльності ТОВ
"Краматорськтеплоенерго" є
виробництво, транспортування та
постачання теплової і електричної
енергії. Основним споживачем послуг
підприємства є населення, яке складає
88% від загальної кількості споживачів.

Станом на 01.02.2014 року дебіторська
заборгованість населення за надані
послуги з централізованого опалення та
гарячого водопостачання склала 57 444 315,
63 грн. При цьому законодавством України
не передбачено реального механізму
стягнення пені з населення за
несвоєчасну сплату за надані
житлово-комунальні послуги. Відповідач
здійснює передбачені законодавством
заходи щодо примусового стягнення
заборгованості з боржників. Протягом
2013 року до Краматорського міського
суду було направлено 2 355 заяв про
видачу судових наказів і позовних заяв
на загальну суму боргу 13 360 389, 55 грн. але
в 2013 році у примусовому порядку від
боржників було отримано лише 2 192 293, 98
грн.

Дебіторська заборгованість юридичних
осіб за теплову енергію склала 8 039 087, 55
грн., в тому числі заборгованість
бюджетних установ, які здійснюють
розрахунки за спожиту теплову енергію
з обов'язковим дотриманням процедур,
передбачених Законом України «Про
здійснення державних закупівель» - 4 859
000 грн. Несвоєчасні розрахунки за
спожиту теплову енергію з боку
бюджетних установ обумовлені
відсутністю або несвоєчасним
фінансуванням з бюджетів різних
рівнів.

Для підтримання обладнання ТЕЦ і мереж
у робочому стані, а також для
розрахунків з постачальниками
енергоресурсів і іншими контрагентами,
Відповідач змушений звертатись до
банківських і фінансових установ для
отримання кредитних коштів. Станом на
31.12.2013 року кредитні зобов'язання
Відповідача складають 154 547 000 грн.
Відповідач здійснює господарську
діяльність використовуючи орендовані
на тривалий час у комунального
підприємства об'єкти нерухомості,
обладнання і теплові мережі. Все
ліквідне майно та майнові права на
отримання грошових коштів від
реалізації теплової і електричної
енергії споживачам ДП «Енергоринок» і
ПАТ «Новокраматорський машинобудівний
завод» передано у заставу АТ
«Ощадбанк». За 2013 рік заборгованість
Відповідача перед Позивачем за
спожитий природний газ склала 45 298 766, 70
грн. і у разі відсутності у 2014 році
фінансування державних програм щодо
погашення теплопостачальній
організації різниці у тарифах на
теплову енергію Відповідач не зможе
отримати додаткові кредитні кошти,
оскільки все майно підприємства і
ліквідні майнові права знаходяться у
заставі. Додатковий фінансовий тягар у
вигляді примусового стягнення
штрафних санкцій може призвести до
банкрутства підприємства Відповідача
і поставить під загрозу можливість
забезпечення теплом споживачів міста
Краматорська.

За приписом п.3 ст.83 Господарського
процесуального кодексу України,
приймаючи рішення, господарський суд
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.233 Господарського
кодексу України у разі, якщо належні до
сплати штрафні санкції надмірно великі
порівняно зі збитками кредитора, суд
має право зменшити розмір санкцій.

Частина 3 ст.551 ЦК України встановлює, що
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Правовий аналіз наведених норм
свідчить, що вони не є імперативними та
застосовуються за визначених умов на
розсуд суду.

Оскільки пеня та штраф є різновидами
неустойки, яка в свою чергу має
подвійну правову природу - одночасно є
засобом забезпечення договірних
зобов'язань (стимулює їх виконання) і
мірою відповідальності за неналежне
виконання зобов'язання (санкцією), то
пеня і штраф мають компенсаційний
характер та їх розмір повинен бути
відповідним розміру понесених
позивачем збитків.

Суд вважає, що в даному випадку розмір
заявлених до стягнення пені (1251438,72грн.)
та штрафу (1826783,71грн.) не відповідають
наслідкам порушення відповідачем
своїх зобов'язань та є неспіврозмірно
великими порівняно з розміром суми
основного боргу (12731653,98грн.).

У зв'язку з зазначеним, враховуючи: мету
діяльності відповідача; об'єктивність
причин виникнення заборгованості;
суспільний інтерес; надмірно великий
розмір штрафних санкцій порівняно з
боргом; ненадання позивачем доказів
настання для нього негативних
наслідків, спричинених саме
невиконанням відповідачем своїх
зобов'язань за Договором, а також
беручи до уваги те, що позивачем
нараховано 3% річних та інфляційних
втрат, що частково компенсує можливі
збитки, суд вважає за можливе
скористатися своїм правом та зменшити
розмір штрафних санкцій на 90%.

Таким чином, стягненню з відповідача
підлягає пеня в розмірі 125148,37грн. та
штраф в розмірі 182678,37грн.

Щодо клопотання відповідача про
надання відстрочки виконання рішення
господарського суду Донецької області
по справі № 905/8140/13 по стягненню суми
основного боргу у розмірі 12731653 грн. 98
коп. до 31.12.2014 року, суд зазначає
наступне.

У відповідності до статті 124
Конституції України судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

За змістом статті 83 ГПК України,
господарський суд, приймаючи рішення,
зокрема має право відстрочити або
розстрочити виконання рішення. При
цьому суд зважає, що згідно приписів
частини 1, 3 ст.121 ГПК України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора чи
його заступника або за своєю
ініціативою господарський суд, який
видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п 7.2. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
від 17.10.2012р. №9, підставою для
відстрочки, розстрочки, зміни способу
та порядку виконання рішення можуть
бути конкретні обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у визначений
строк або встановленим господарським
судом способом. При цьому слід мати на
увазі, що згоди сторін на вжиття
заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця
стаття не вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення. Проте,
вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

У судовому засіданні встановлено, що
господарська діяльність Відповідача з
виробництва і постачання теплової
енергії населенню та релігійним
організаціям є стабільно збитковою. В
першу чергу це обумовлено
невідповідністю встановлених
уповноваженим державним органом
тарифів на теплову енергію фактичним
витратам Відповідача на виробництво і
надання послуг з централізованого
опалення та гарячого водопостачання.

У 2012 році Відповідач завдяки
реалізації державної програми з
погашення заборгованості з різниці в
тарифах на теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування повністю погасив
заборгованість перед Позивачем за
спожитий у 2011 році природний газ, а
також частково погасив заборгованість
за 2012 рік на загальну суму 35 339 704, 93 грн.

Приймаючи до уваги, що лише за 2012 рік
обсяг заборгованості з різниці в
тарифах на теплову енергію перед ТОВ
«Краматорськтеплоенерго» склав 62 245 205
грн., погашення боргу за спожитий у
грудні 2012 року природний газ було
заплановано на 2013 рік відповідно до
державних програм, передбачених у
Законі України «Про державний бюджет
України на 2013 рік».

27.07.2013 року набрав чинності Закон
України «Про внесення змін до Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2013 рік" від 04.07.2013 року N 391-VII, згідно
якому Закон України "Про Державний
бюджет України на 2013 рік" доповнено
статтею 22. Відповідно до вказаної
статті Кабінету Міністрів України
надано право реструктурувати фактичну
бюджетну заборгованість за
визначеними ним видатками державного
бюджету, що виникла станом на 1 січня 2013
року, у встановлених ним обсягах шляхом
видачі фінансових казначейських
векселів.

Законом України «Про внесення змін до
статті 22 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2013 рік" від 24 жовтня
2013 року N 658-VII (надалі - Закон) внесено
зміни до частини першої статті 22 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2013 рік". Згідно вказаних змін статтю
22 Закону доповнено наступним:

«перше речення після слів і цифр "що
виникла станом на 1 січня 2013 року"
доповнити словами "та заборгованість з
різниці в тарифах на теплову енергію,
послуги з централізованого
водопостачання та водовідведення, що
вироблялися, транспортувалися та
постачалися населенню, яка утворилася
у зв'язку з невідповідністю фактичної
вартості теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи органами
місцевого самоврядування";

«доповнити третім реченням такого
змісту: "Підприємства, які надають
послуги з виробництва,
транспортування, постачання теплової
енергії, та підприємства, які надають
послуги з централізованого
водопостачання та водовідведення,
мають право погашати кредиторську
заборгованість перед постачальниками
природного газу виданими фінансовими
казначейськими векселями, а
постачальники природного газу
зобов'язані приймати фінансові
казначейські векселі для погашення
заборгованості таких підприємств за
використаний природний газ".

21.09.2013 року набрала чинності постанова
Кабінету Міністрів України від 21
серпня 2013 р. N 683 «Деякі питання випуску
фінансових казначейських векселів»
(надалі - Постанова). Пунктом 1 даної
Постанови передбачено видачу органами
Державної казначейської служби
фінансових казначейських векселів для
реструктуризації фактичної бюджетної
заборгованості, що утворилася станом
на 1 січня 2013 р., з урахуванням стану її
погашення за видатками (далі - фактична
бюджетна заборгованість) за
узгодженими з відповідними головними
розпорядниками бюджетних коштів
бюджетними програмами (крім видатків
на оплату праці та соціальне
забезпечення), в тому числі в частині
бюджетної кредиторської
заборгованості розпорядників
бюджетних коштів та заборгованості з
різниці в тарифах на теплову енергію,
послуги з централізованого
водопостачання та водовідведення, що
вироблялися, транспортувалися та
постачалися населенню, яка утворилася
у зв'язку з невідповідністю фактичної
вартості теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи органами
місцевого самоврядування.

15.10.2013 року між Позивачем та
Відповідачем було підписано протокол
узгодження можливих розрахунків
погашення заборгованості за природний
газ за рахунок різниці в тарифах на
теплову енергію на суму 12 731 653, 98 грн.

На виконання пункту 5 Постанови,
Відповідач надав до територіальної
комісії з погашення заборгованості
підприємств паливно-енергетичного
комплексу всі необхідні документи для
визначення суми заборгованості, яка
підлягатиме погашенню. Протоколом №76
від 08.11.2013 року затверджено обсяг
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, який для Відповідача
складає 162 708 128 грн., в т.ч. числі за 2012
рік 62 245 205 грн.

У зв'язку з відсутністю фінансування у
2013 році вказана державна програма не
була реалізована.

17.02.2014 року укладено договір №235/30 про
організацію взаєморозрахунків
відповідно до пункту 24 статті 14 та
пункту 2 статті 16 Закону України «Про
державний бюджет України на 2014 рік».
Сторонами договору окрім інших є
Позивач і Відповідач. Предметом
договору є організація проведення
сторонами взаєморозрахунків
відповідно до пункту 24 статті 14 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2014 рік" і Порядку та умов надання у 2014
році субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 29 січня 2014 р. N 30. Реалізація
сторонами умов даного договору дасть
можливість повність погасити суму
основного боргу по справі.

Підпунктом 2 пункту 12 даного договору
передбачено, що з метою виконання
договору сторони зобов'язуються не
вчиняти до проведення
взаєморозрахунків дій з погашення
заборгованості відповідно до договору.

Станом на 01.03.2014 року договір є діючим.
Примусове стягнення заборгованості з
Відповідача по справі може стати
перепоною для реалізації умов
вказаного договору. Закон України «Про
державний бюджет України на 2014 рік»
передбачає здійснення
взаєморозрахунків між сторонами
договору протягом всього 2014 року.

З огляду на вищевикладене, дослідивши
матеріали справи та заслухавши
пояснення сторін, суд дійшов висновку,
що заява про відстрочку виконання
рішення господарського суду Донецької
області по справі № 905/8140/13 по
стягненню суми основного боргу у
розмірі 12731653 грн. 98 коп. до 31.12.2014 року
підлягає задоволенню.

Стаття 129 Конституції України
відносить до основних засад
судочинства змагальність сторін. За
змістом статей 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтвердженні певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Позивач надав суду докази, якими
він обґрунтовує свої позовні вимоги і
вони є належними. Усупереч вказаним
нормам, відповідач не надав
господарському суду доказів, які
спростовують вимоги позивача.

Згідно статті 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене
господарський суд вважає, що позовні
вимоги ПАТ "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України до ТОВ
"Краматорськтеплоенерго" підлягають
задоволенню в повному обсязі щодо
стягнення суми основного боргу, 3%
річних та інфляційних нарахувань, та
частковому задоволенню щодо стягнення
пені та штрафу.

Витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача,
відповідно до статті 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Краматорськтеплоенерго" про стягнення
16313339,46грн - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Краматорськтеплоенерго" (84305, Донецька
обл., м.Краматорськ, вул.Орджонікідзе, 5;
) на користь Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
(01001, м.Київ, вул. Б.Хмельницького, 6;
):

- суму основної заборгованості у
розмірі 12731653 (дванадцять мільйонів
сімсот тридцять одна тисяча шістсот
п'ятдесят три) грн.98 коп.,

- інфляційні нарахування у розмірі
65676 (шістдесят п'ять тисяч шістсот
сімдесят шість) грн.50 коп.,

- три відсотки річних у розмірі 437741
(чотириста тридцять сім тисяч сімсот
сорок одна) грн.55 коп.,

- пеню у розмірі 125148 (сто двадцять
п'ять тисяч сто сорок вісім) грн.37 коп.,

- штраф у розмірі 182678 (сто
вісімдесят дві тисячі шістсот сімдесят
вісім) грн..37 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Краматорськтеплоенерго" (84305, Донецька
обл., м.Краматорськ, вул.Орджонікідзе, 5;
) на користь Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
(01001, м.Київ, вул. Б.Хмельницького, 6;
) витрати по сплаті судового
збору у сумі 68820 (шістдесят вісім тисяч
вісімсот двадцять) грн.

Відстрочити виконання рішення
господарського суду Донецької області
по справі № 905/8140/13 щодо
стягнення суми основного боргу у
розмірі 12731653 грн. 98 коп. до 31.12.2014 року.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті,
його вступну та резолютивну частини
проголошено у судовому засіданні 11
березня 2014 року.

Повний текст рішення буде складено 14
березня 2014 року.

Рішення господарського суду Донецької
області набирає законної сили за
правилами, встановленими частиною 5
статті 85 Господарського
процесуального кодексу України та може
бути оскаржене до Донецького
апеляційного господарського суду в
порядку, передбаченому розділом ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

Суддя
Е.В. Зекунов