ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

03.03.2014
Справа № 907/53/14

Господарський суд Закарпатської
області у складі головуючого судді
Ушак І.Г. у відкритому судовому
засіданні розглянув справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю „Гермес Агро",
м.Одеса до товариства з обмеженою
відповідальністю
„Торгово-промисловий центр", м. Ужгород
про стягнення 322957,60 грн., в т.ч. 300000,
00грн.- основного боргу, 22957,60 грн. - пені

представники сторін:

позивача - Копиченко К.В., представник
за довіреністю;

відповідача - не з'явився

Позивач звернувся до суду з
наведеними вимогами, оскільки
відповідач не в повному обсязі
здійснив поставку попередньо
оплаченого позивачем товару та не
повернув на його вимогу решту суми
попередньої оплати - 300 000,00 грн., в
результаті чого виникла
заборгованість, стягнення якої
становить позовні вимоги у даній
справі в частині основного боргу.
Представник позивача у ході судового
розгляду справи наполягає на
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на їх обґрунтування
долученими до матеріалів справи
документами.

Відповідач, належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи (докази чого знаходяться у
матеріалах справи), участі
уповноваженого представника у
розгляді справи не забезпечив та
вдруге не надав суду письмового
відзиву на позов.

За таких обставин справа вирішується в
порядку передбаченому ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України без участі відповідача за
документами наявними у матеріалах
справи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення представника позивача у ході
судового розгляду,

СУД ВСТАНОВИВ:

20.03.2013р. сторонами укладено
договір поставки
сільськогосподарської продукції (далі
- договір), за умовами якого
постачальник - відповідач у справі -
зобов'язався поставити насіння ріпаку
2013 (далі - товар) в кількості 200 тонн
покупцю - позивачу у справі, - а
останній зобов'язався прийняти та
оплатити вартість товару протягом 20-ти
днів з моменту укладення договору
шляхом перерахування грошових коштів
на поточний рахунок постачальника. При
цьому, сторони узгодили, що покупець
сплачує на рахунок постачальника
авансовий платіж на суму 500000,00 грн.
протягом 2-х днів з моменту підписання
договору, різниця вартості товару
сплачується покупцем на протязі 5-ти
банківських днів після отримання права
власності на товар, яке виникає після
відвантаження товару на залізничний
транспорт; термін поставки товару
протягом одного місяця з моменту
підписання договору (п.п. 1.1,2.1,4.1, 4.4).

Матеріалами справи, зокрема, договором
поставки від 20.03.2013, податковою
накладною, платіжним дорученням від
26.06.2013 № 139, та з пояснень представника
позивача у ході судового розгляду
справи встановлено, що позивач 26.06.2013
здійснив попередню оплату
відповідачеві вартості замовленого
товару на загальну суму 500000, 00 грн.

23.08.2013 відповідач повернув 200000,00 грн.
суми авансового платежу позивачеві та
не поставив позивачеві товар у
визначені договором строки.

13.12.2013 позивач у зв"язку з наведеним
надіслав відповідачеві претензію про
повернення решти передоплати на суму
300000, грн. та сплату пені на суму 22957,60
грн. за прострочення поставки товару.
Відповідач позивачеві кошти не
повернув та не надав жодної відповіді
на зазначене звернення, у зв'язку з чим
позивач звернувся до суду з вимогами,
що є предметом даного спору.

Наведені обставини справи
відповідачем у ході судового розгляду
справи не спростовано, тому вимоги
позивача щодо стягнення з відповідача
зазначеної суми боргу як решти
отриманої попередньої оплати вартості
товару з огляду на невиконання
зобов'язань з поставки товару - 300 000, 00
грн. - правомірні та підлягають
задоволенню судом на підставі ст.ст. 173,
175, 193 Господарського кодексу України
(ГКУ), оскільки суб'єкти господарювання,
якими є сторони у справі, повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договорів.

Позовні вимоги в частині нарахованої
позивачем пені за порушення термінів
поставки товару на підставі умов
договору задоволенню не підлягають,
оскільки за текстом п. 7.1 договору, на
який посилається позивач як на
підставу застосування штрафних
санкцій, йдеться про те, що такі
застосовуються до постачальника у
випадку порушення термінів поставки
вказаних у Додатковій угоді. Разом з
тим, матеріали справи не містять
Додаткової угоди сторін, про неї не
йдеться у позовній заяві. За таких
обставин не можна вважати, що сторони
узгодили належним чином питання
відповідальності постачальника за
порушення термінів поставки товару за
договором, а з огляду на приписи ст. 551
ЦК України розмір неустойки, в тому
числі пені, встановлюється договором,
тому у стягненні з відповідача у даній
справі нарахованої позивачем пені
належить відмовити.

Таким чином, всього до стягнення з
відповідача на користь позивача
належить заборгованість на суму 300000,00
грн.

За змістом ст.ст. 44-49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати сплачені
позивачем при поданні позову належить
відшкодувати за рахунок відповідача
пропорційно до розміру задоволених
вимог.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.
173, 175, 193, 216-218, Господарського кодексу
України, ст.ст. 549-551 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 1, 4-3, 22, 33, 43, 44-49, 75, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

1.1. Стягнути із товариства з обмеженою
відповідальністю „Торгово
-промисловий центр" (88000 м. Ужгород, вул.
Боженка, 2, офіс 4, ) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю „Гермес Агро" (65082 м.
Одеса, вул. Сабанєєв міст, 5/7 кв. 7, ) заборгованість на суму
300000,00 грн. (триста тисяч грн. 00 коп.) та у
відшкодування судових витрат - 6000,00 грн.
(шість тисяч грн. 00 коп).

1.2. В іншій частині вимог- відмовити.

Дане рішення набирає законної сили в
порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України та може
бути оскаржено до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку передбаченому цим же кодексом.
Повний текст рішення складено 07.03.2014

Суддя
Ушак І.Г.