ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року Справа № 36/5005/3730/2012
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Головуючий суддя Судді:Могил С.К.
(доповідач), Борденюк Є.М., Вовк
І.В.,розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу товариства
з обмеженою відповідальністю
"Вівастрол" на постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 24.12.2013 та на
ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 19.11.2013 за
заявою товариства з обмеженою
відповідальністю "Вівастрол" про
перегляд за нововиявленими
обставинами рішення господарського
суду Дніпропетровської області від
14.06.2013 у справіза позовомтовариства з
обмеженою відповідальністю
"Вівастрол"дотовариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-комерційне підприємство
Клєвін"простягнення 555 527, 68 грн.,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2012 року товариство з обмеженою
відповідальністю "Вівастрол"
звернулось до товариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-комерційне підприємство
Клєвін" з позовом про стягнення 555 527, 68
грн. заборгованості з орендної плати,
інфляційних втрат, відсотків за
користування коштами та штрафних
санкцій за порушення договору оренди.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 14.06.2012,
залишеним без змін постановою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 20.11.2012, у позові
відмовлено.

В подальшому, у жовтні 2013 року позивач
звернувся із заявою про перегляд
судового рішення першої інстанції за
нововиявленими обставинами.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 19.11.2013,
залишеною без змін постановою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 24.12.2013, заяву
позивача залишено без задоволення,
рішення господарського суду - без змін.

Не погоджуючись із вказаними судовими
актами, позивач подав до Вищого
господарського суду України касаційну
скаргу, в якій просить їх скасувати та
направити справу на новий розгляд.

В обґрунтування заявлених вимог
скаржник посилається на
невідповідність зроблених судами
висновків дійсним обставинам справи,
які, на його думку, достеменно свідчать
про безпідставність відмови у його
позові.

Переглянувши оскаржені судові акти,
колегія суддів Вищого господарського
суду України не знайшла підтвердження
доводам про неправильне застосування
судами норм матеріального або
процесуального права та дійшла
висновку про відсутність підстав для
задоволення вимог касаційної скарги, з
огляду на таке.

Як встановлено судами, судове рішення
про відмову в позові щодо стягнення з
відповідача грошових коштів на
підставі договору оренди, обґрунтовано
недоведеністю позивачем факту
укладення вказаного договору оренди з
відповідачем з урахуванням заперечень
останнього проти цього факту та
відсутності належних доказів
виконання відповідної угоди. На
підтвердження вказаного висновку суд
зазначив про відсутність у сторін
оригіналу договору оренди від 01.04.2009,
про неможливість перевірки
відповідності печатки, яка міститься
на ксерокопії договору, печатці
відповідача, а також про те, що від
імені відповідача договір підписано
директором ОСОБА_4, тоді як з 03.06.2008
директором товариства є ОСОБА_5.

Обґрунтовуючи свої вимоги про
скасування рішення господарського
суду у даній справі за нововиявленими
обставинами, позивач, посилається на
те, що під час розгляду його позовних
вимог ані йому, ані суду не було відомо
факт звільнення 03.02.2009 з посади
директора товариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-комерційне підприємство
Клєвін" ОСОБА_5, що, на його думку,
спростовує висновок суду про
відсутність у ОСОБА_4 повноважень
директора станом на 01.04.2009.

Крім того, позивачем надано суду
постанову Індустріального РВ ДМУ УМВС
України у Дніпропетровській області
про відмову у порушенні кримінальної
справи від 14.06.2010, винесену за
результатами розгляду заяви позивача
про те, що директор товариства з
обмеженою відповідальністю
"Виробничо-комерційне підприємство
Клєвін" ОСОБА_4 01.04.2009 шахрайським
шляхом заволодів екскаватором, який
належить товариству з обмеженою
відповідальністю "Вівастрол".

Судами зазначено, що згідно з п. 2
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
№ 17 "Про деякі питання практики
перегляду рішень, ухвал, постанов за
нововиявленими обставинами" до
нововиявлених обставин відносяться
матеріально-правові факти, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші факти, які мають
значення для правильного вирішення
спору або розгляду справи про
банкрутство. Необхідними ознаками
існування нововиявлених обставин є
одночасна наявність таких трьох умов:
по-перше, їх існування на час розгляду
справи, по-друге, те, що ці обставини не
могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи, по-третє, істотність
даних обставин для розгляду справи
(тобто коли врахування їх судом мало б
наслідком прийняття іншого судового
рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю
юридичною суттю є фактичними даними, що
в установленому порядку спростовують
факти, які було покладено в основу
судового рішення. Ці обставини мають
бути належним чином засвідчені, тобто
підтверджені належними і допустимими
доказами.

Між тим, жодних обставин, які
спростовують покладені в основу
судового рішення факти, заявником не
наведено.

Так, наданими заявником доказами не
спростовано ключової у даній справі
обставини - недоведеності факту
укладення з відповідачем договору
оренди, стягнення за яким є предметом
позовних вимог, зокрема, ним не
підтверджено підписання договору
уповноваженою особою відповідача, як
не доведено і факту його виконання
будь-якою стороною. Тоді як зазначені у
заяві обставини за своєю суттю не є
нововиявленими, оскільки їх врахування
не вплинуло б на судове рішення про
відмову в позові.

Стаття 33 Господарського
процесуального кодексу України
містить вимогу щодо обов'язковості
доведення кожною стороною тих
обставин, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Скаржником всупереч статті 33
Господарського процесуального кодексу
України не підтверджено
обґрунтованості заявлених вимог про
скасування рішення суду першої
інстанції за нововиявленими
обставинами.

Враховуючи, що судами попередніх
інстанцій зроблено правильний
висновок щодо недоведеності заявником
існування нововиявлених обставин, що
спростовують правильність рішення
суду у даній справі, колегія суддів не
вбачає підстав для скасування ухвали
та постанови судів, прийнятих за
наслідком розгляду заяви позивача.

Керуючись ст.ст. 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 24.12.2013 та на
ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 19.11.2013 у
справі № 36/5005/3730/2012 - без змін.

Головуючий суддя
Могил С.К.

Судді:
Борденюк Є.М.

Вовк І.В.