ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2014 р.Справа № 922/439/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Френдій Н.А.

при секретарі судового засідання
Коваленко М.Ю.

розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Вовчанський
м'ясокомбінат", 62500, Харківська область,
м. Вовчанськ, вул. Новоселівська, 1, код
32447115; до товариства з обмеженою
відповідальністю "Лікон-Трейд", 61052, м.
Харків, вул. Малиновського, буд. 3, код
37874381; про стягнення 54072,09грн. за участю
представників:

позивача - Федоренко В.П., довіреність
№35 від 08.01.2014р.;

відповідача - не з"явився.

За відсутності клопотання сторін
технічна фіксація судового процесу не
здійснювалась.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Вовчанський
м'ясокомбінат" звернулося до
господарського суду Харківської
області з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю
"Лікон-Трейд" про стягнення суми
основного боргу за договором про
переведення боргу №332/12 від 31.12.2013р. в
розмірі 54072,09грн.

Свої вимоги мотивує неналежним
виконанням відповідачем зобов'язань за
договором поставки №136/11 від 11.11.2011р. в
частині повної та своєчасної оплати
товару, поставленого позивачем
товариству з обмеженою
відповідальністю "Карпос", в зв"язку з
чим у ТОВ "Карпос" перед позивачем
утворилася заборгованість, яка у
розмірі 83104,70грн., у відповідності до
умов договору про переведення боргу
№332/12 від 31.12.2012р., була переведена
первісним боржником - ТОВ "Карпос", а
новим боржником - ТОВ "Лікон-Трейд",
прийнята (при цьому станом на момент
звернення із даним позовом до суду
відповідачем частина заборгованості
за договором про переведення боргу
№332/12 від 31.12.2012р. була частково
сплачена - у розмірі 29032,61грн., в зв'язку
з чим сума заявлена позивачем до
стягнення склала 54072,09грн.), в якості
правових підстав позову вказує на
норми ст..ст. 16, 526, 530, 610, 611 ЦК України та
ст..ст. 193, 198 ГК України.

Відповідач в судове засідання свого
повноважного представника не направив,
доказів, витребуваних ухвалою суду про
порушення провадження у справі не
надав, про час та місце розгляду даної
справи повідомлений належним чином, що
підтверджується матеріалами справи, а
саме відміткою на поштовому
повідомленні про вручення ухвали суду
про порушення провадження у справі
відповідачу 18.02.2014р. (а.с.146), проте
останній своїм конституційним правом
на захист не скористався.

Приймаючи до уваги, що сторони були
належним чином повідомлені про дату та
час судового засідання, враховуючи, що
матеріали справи містять достатньо
документів для розгляду справи по суті,
та зважаючи на те, що від учасників
провадження не надходило будь-яких
клопотань, в тому числі, про
відкладення розгляду справи, суд
вважає, що неявка у судове засідання
представника відповідача не є
перешкодою для прийняття рішення у
даній справі.

За висновками суду у матеріалах справи
достатньо документів, які мають
значення для правильного вирішення
спору та є необхідними для прийняття
повного і обґрунтованого судового
рішення, внаслідок чого справа
розглядається відповідно до норм ст. 75
ГПК України.

Суд перейшов до розгляду справи по суті
в судовому засіданні 05.03.2014р.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав повністю та просить суд
позов задовольнити, посилаючись на те,
що відповідачем, в порушення ч.2 ст. 530 ЦК
України, не сплачено позивачу в повному
обсязі грошовий борг, що був
переведений за договором про
переведення боргу №332/12 від 31.12.2012р., за
змістом п.1.1. якого товариство з
обмеженою відповідальністю "Капрос"
перевело, а товариство з обмеженою
відповідальністю "Лікон-Трейд"
прийняло грошовий борг у розмірі
83104,70грн., що виник на підставі договору
поставки №136/11 від 11.11.2011р., укладеного
між ТОВ "Карпос" та ТОВ "Вовчанський
м'ясокомбінат"; звернувся із
клопотанням про долучення документів
до матеріалів справи, у тому числі і
письмових пояснень (вх.№9023 від 18.03.2014р.),
в яких позивач зазначає, що відповідач
частково сплативши суму
заборгованості, у розмірі 29032,61грн.,
визнав, що має для виконання грошових
зобов"язань перед підприємством
позивача усі правові підстави,
необхідні документи та реквізити
позивача. Також позивач зазначає, що,
оскільки остання поставка ТОВ "Карпос"
була здійснена 27.12.2012р., то у
відповідності до п.6.4. договору
поставки, яким встановлено 30-денна
відстрочка для оплати товару, строк
виконання зобов"язання по оплаті
товару у відповідача виник 27.01.2013р.

Розглянувши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані докази, суд встановив
наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України, цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Зокрема, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків є договори
та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174
Господарського кодексу України
господарський договір є підставою
виникнення господарських зобов'язань.

Відповідно до ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, зміст договору складається з
умов, які визначаються на розсуд та за
погодженням сторін, та умов, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства, договір
укладений (підписаний сторонами) є
обов'язковим для виконання кожної із
сторін.

Між товариством з обмеженою
відповідальністю "Вовчанський
м"ясокомбінат" (постачальник) та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Карпос" (покупець)
11.11.2011р. укладено договір поставки
№136/11, згідно умов якого постачальник
зобов'язався в порядку та строки,
встановлені цим договором, передати у
власність покупцеві товар, в певній
кількості і відповідної якості, а
покупець зобов"язався прийняти товар і
оплатити його на умовах, визначених у
цьому договорі. Кількість і асортимент
кожної партії товару вказуються в
накладній, складеній на підставі
замовлення покупця, яке є невід"ємною
частиною цього договору. Накладні
оформлюються на кожну партію товару, що
поставляється і мають силу
специфікацій до цього договору (п.1.3.
договору, а.с.18-20).

Пунктом 11.1. договору встановлено, що
він набирає чинності з моменту його
підписання уповноваженими
представниками і діє до 31.12.2012р.

Позивач, протягом дії цього договору,
поставляв ТОВ "Карпос" товар, а останнє
його приймало (підтверджується
накладними та довіреностями, наданими
до матеріалів справи, а.с. 27-129).

За змістом п.6.4. договору поставки №136/11
від 11.11.2011р. покупець проводить оплату
товару на умовах відстрочення платежу
30 (тридцять) календарних днів з моменту
поставки товару (в редакції протоколу
узгодження розбіжностей до договору
поставки №136/11 від 11.11.2011р., а.с. 21-26).

В порушення умов договору поставки за
станом на 31.12.2012р. неоплаченим
залишився товар на суму 83104,70грн., що у
тому числі підтверджується
двостороннім актом звірки взаємних
розрахунків, підписаним сторонами та
скріпленим печатками (а.с.142).

Як вбачається зі змісту
вищезазначеного договору, останній по
своїй правовій природі є договором
поставки, і на підставі ст. 712 ЦК України
до нього застосовуються загальні
положення про купівлю - продаж.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Між товариством з обмеженою
відповідальністю "Карпос" (первісний
боржник), відповідачем (новий боржник)
та позивачем (кредитор) укладено
договір про переведення боргу №332/12 від
31.12.2012р. (а.с.142-143), відповідно до умов
якого первісний боржник переводить, а
новий боржник приймає грошовий борг у
розмірі 83104,70грн., що виник на підставі
договору поставки №136/11 від 11.11.2011р.
Кредитор не заперечує проти
переведення боргу, визначеного у п.1.1.
договору, і підписуючи зі своєї сторони
договір, дає свою згоду на переведення
зазначеного боргу в порядку та на
умовах, визначених договором (п.2.
договору).

Цей договір набуває чинності з моменту
його підписання і діє до повного
виконання сторонами своїх зобов"язань
за цим договором (п.10 договору).

Згідно статті 526 Цивільного кодексу
України, що кореспондується з нормами
ст. 193 ГК України, зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Відповідачем, у відповідності до умов
договору про переведення боргу №332/12
від 31.12.2012р., було прийнято грошовий
борг перед позивачем у розмірі 83104,70грн.
та у період з 05.02.2013р. по 22.05.2013р. (виписки
банку, надані позивачем 18.03.2014р.)
частково сплачено суму заборгованості
- 29032,61грн., решта суми заборгованості - у
розмірі 54072,09грн., залишилася не
оплаченою, доказів оплати вказаної
заборгованості до суду надано не було.

Виходячи з принципу повного,
всебічного та об'єктивного розгляду
всіх обставин справи, суд вважає вимоги
позивача до відповідача такими, що
підлягають задоволенню, враховуючи
наступне.

Враховуючи статус сторін та характер
правовідносин між ними, останні
(правовідносини) регулюються
насамперед відповідними положеннями
Господарського і Цивільного кодексів
України та умовами укладеного між ними
договорів.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу
України зобов'язання виникають зокрема
з договорів. Аналогічні положення
встановлені і в ст.ст. 173-175
Господарського кодексу України.

В силу ст. 33 ГПК України кожна із сторін
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підстави своїх
вимог чи заперечень. Відповідно до ст. 34
ГПК України господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Як свідчать матеріали справи, в
порушення умов договору поставки №136/11
від 11.11.2011р., з врахуванням положень
договору про переведення боргу №332/12
від 31.12.2012р., вартість товару
поставленого за вищевказаним
договором поставки, відповідачем в
повному обсязі не оплачена, доказів
оплати поставленого позивачем товару
відповідачем до суду також не надано,
заперечень проти вимог кредитора, у
відповідності до п.4 договору про
переведення боргу №332/12 від 31.12.2012р.,
яким встановлено, що новий боржник у
зобов"язанні, переведеному по даному
договору, має право висунути проти
вимоги кредитора всі заперечення, що
грунтуються на відносинах між
кредитором і первісним боржником за
основним договором, - не заявлено, до
суду таких заперечень боржник не
надавав.

Зважаючи на встановлені факти та
вимоги вищезазначених норм, а також
враховуючи, що відповідач в
установленому порядку обставини, які
повідомлені позивачем не спростував,
господарський суд приходить до
висновку, що позовні вимоги в частині
стягнення основного боргу за договором
про переведення боргу №332/12 від 31.12.2012р.
нормативно та документально доведені,
а тому підлягають задоволенню в
повному обсязі - в сумі 54072,09грн.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до якої судові
витрати з цієї справи, які складаються
з 1827,00грн. витрат по сплаті судового
збору, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 22, 32, 33, 43, 44-49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Лікон-Трейд" (код за
, адреса: 61052, м. Харків, вул.
Малиновського, 3) на користь товариства
з обмеженою відповідальністю
"Вовчанський м'ясокомбінат" (62500,
Харківська область, м. Вовчанськ, вул.
Новоселівська, 1, код 32447115) суму
основного боргу за договором про
переведення боргу №332/12 від 31.12.2013р. в
розмірі 54072 (п'ятдесят чотири тисячі
сімдесят дві) гривні 09 копійок та
1827,00грн. витрат зі сплати судового
збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

На рішення господарського суду, яке не
набрало законної сили, сторони мають
право подати апеляційну скаргу, а
прокурор апеляційне подання протягом
десяти днів з дня прийняття
(підписання) рішення через місцевий
господарський суд.

Повне рішення складено 19.03.2014 р.

Суддя Н.А. Френдій