ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2014 р. Справа № 909/101/14

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Неверовська Л.
М. , при секретарі судового засідання
Озарко Л. Р., розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу

за позовом: Фінансового управління
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради, вул.
Дністровська, 28, м. Івано-Франківськ,
76018;

до відповідача: Приватного
підприємства "Скол", вул. Грюнвальська,
23 В, м. Івано-Франківськ, 76018;

за участі третьої особи без
самостійних вимог на стороні позивача:
Виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради, вул.
Грушевського 21, м. Івано-Франківськ, 76004;

про стягнення 400309 грн. 28 коп., з яких 374740
грн. 17 коп. основного боргу, 15689 грн. 81
коп. пені, 1498 грн. 96 коп. інфляційних
втрат, 8380 грн. 34 коп. 3 % річних;

за участю представників сторін:

Від позивача: Чекайло В. М. - представник
(довіреність вх. № 2-08/21 від 16.01.14);

Від відповідача: не з'явились;

Від третьої особи без самостійних
вимог на стороні позивача: Челах А. В. -
головний спеціаліст юридичного
відділу виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради,
(довіреність № 16/01-20/66 від 09.01.14);

ВСТАНОВИВ: Фінансове управління
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради
звернулося до господарського суду
Івано-Франківської області з позовом
до Приватного підприємства "Скол", за
участі третьої особи без самостійних
вимог на стороні позивача - виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради про стягнення 400309 грн. 28 коп., з
яких 374740 грн. 17 коп. основного боргу, 15689
грн. 81 коп. пені, 1498 грн. 96 коп.
інфляційних втрат, 8380 грн. 34 коп. 3 %
річних.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просить суд позов задовольнити.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
умов договору № 18 від 11.04.13 р. про пайову
участь замовників будівництва у
створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури міста щодо сплати
пайового внеску в сумі 374740 грн. 17 коп. За
неналежне виконання відповідачем
договірних зобов'язань, позивачем на
підставі ст. 625 ЦК України, п. 5.1.
договору, нараховано 15689 грн. 81 коп.
пені, 1498 грн. 96 коп. інфляційних втрат,
8380 грн. 34 коп. 3 % річних.

Відповідач явку представника в судове
засідання не забезпечив, відзив на
позов не подав, про поважність причини
своєї неявки суду не повідомив.
Враховуючи ту обставину, що
відповідача було належним чином
повідомлено про час і місце розгляду
справи, останнього не було позбавлено
конституційного права на захист
охоронюваних законом інтересів. У разі
неможливості забезпечення явки
представника в судове засідання,
сторона у справі не позбавлена права
надавати свої вимоги і заперечення у
письмовому вигляді. Разом з тим, у
відповідності із ст.22 ГПК України,
сторони зобов'язані добросовісно
користуватись належними їм
процесуальними правами, вживати
заходів до всебічного, повного та
об'єктивного дослідження всіх обставин
справи.

Представник третьої особи без
самостійних вимог на стороні позивача
позовні вимоги підтримав.

З огляду на те, що явка сторін не
визнавалась обов'язковою, будь-яких
клопотань про відкладення розгляду
справи не надходило, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами відповідно до статті 75
Господарського процесуального кодексу
України, без участі відповідача, якого
належно повідомлено про час і місце
судового засідання.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
позивача та третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача, всебічно і
повно дослідивши фактичні обставини
справи, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення справи по суті, судом
встановлено наступне.

11.04.2013 між Виконавчим комітетом
Івано-Франківської міської ради,
Фінансовим управлінням виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради та Приватним підприємством "Скол"
укладено договір № 18 від 11.04.13 р. про
пайову участь замовників будівництва у
створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури міста.

У відповідності до п.1.1. договору,
відповідач, що здійснює будівництво
групи малоповерхових житлових
будинків на вул. Вовчинецька, поруч АЗС,
в порядку та на умовах, визначених
договором, бере участь у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури м.
Івано-Франківська.

Згідно п. 2.1. договору, відповідач
зобов'язується сплатити пайовий внесок
у розмірі та у терміни, визначені
договором.

Пунктом 3.1. договору встановлено, що
розрахунок розміру пайового внеску
здійснюється відповідно до додатку 1 до
договору.

Згідно п. 3.3. договору, відповідач
сплачує пайову участь у сумі 374740 грн. 17
коп. в 7-денний термін з моменту
реєстрації договору.

Як вбачається з витягу журналу
реєстрації договорів та довідок
звільнення по фонду
соціально-економічного розвитку та
інженерно-транспортоної
інфраструктури міста договір № 18 про
пайову участь замовників будівництва у
створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури міста зареєстровано
11.04.13 р.

Таким чином, в порушення договірних
зобов'язань, відповідач в 7-денний
термін з моменту реєстрації договору,
кошти не сплатив, внаслідок чого борг
відповідача перед позивачем становить
374740 грн. 17 коп.

23.04.13 позивачем було направлено на
адресу відповідача претензію №2-07/293 з
вимогою здійснити оплату пайового
внеску згідно з умовами договору № 18
від 11.04.13 р. Однак вимога позивача була
залишена без відповіді та задоволення.

За змістом ст. 11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договір.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного
кодексу України, договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
вимог - відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У відповідності до ч. 1 ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України встановлено, що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач свої зобов'язання перед
позивачем щодо сплати пайового внеску
не виконав, станом на дату судового
засідання основний борг відповідача
перед позивачем становить 374740 грн. 17
коп.

З огляду на встановлені судом
обставини справи, вимога позивача про
стягнення з відповідача пайового
внеску в розмірі 374740 грн. 17 коп. є
обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Частиною 2 статті 218 Господарського
кодексу України передбачено, що
учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення.

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки (ст. 611 Цивільного Кодексу
України).

Ст. 230 Господарського кодексу України
встановлено, що штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Пунктом 5.1. договору сторони обумовили,
що при простроченні платежу,
визначеного пунктом 3.3 Договору,
замовник сплачує до міського бюджету
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, три проценти річних від
простроченої суми та пеню у розмірі 120 %
річних облікової ставки НБУ, що діє у
період, за який нараховується пеня, від
суми заборгованості за кожен
прострочений день.

На підставі вказаного пункту договору
за прострочення платежу позивач
просить стягнути пеню у розмірі 15689 грн.
81 коп.

Господарським судом встановлено, що
договірний розмір пені не перевищує
розміру подвійної облікової ставки
Національного банку України (граничний
розмір пені згідно Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"). Також
судом здійснено перевірку поданого
позивачем розрахунку пені та
встановлено, що позивачем при
нарахуванні пені допущено арифметичну
помилку.

З огляду на вимоги частини 1 статті 4-7
ГПК України щодо прийняття судового
рішення за результатами обговорення
усіх обставин справи та частини 1
статті 43 ГПК України стосовно
всебічного, повного і об'єктивного
розгляду в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
повинен перевірити обґрунтованість і
правильність здійсненого позивачем
нарахування таких сум, і в разі, якщо
їх обчислення помилкове - зобов'язати
позивача здійснити перерахунок
відповідно до закону чи договору або
зробити це самостійно.

Зважаючи на викладене, суд самостійно
здійснив перерахунок пені за періоди з
19.04.13 р. по 19.10.13 р. (182 дні). Згідно
розрахунку пені здійсненого судом,
сума пені, що підлягає стягненню
становить 15603 грн. 57 коп. В задоволенні
решти позовних вимог в частині
стягнення пені слід відмовити в зв'язку
з їх необґрунтованістю.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України, боржник, що прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Господарським судом встановлено факт
прострочення грошового зобов'язання
відповідачем та здійснено перевірку
поданого позивачем розрахунку 3 %
річних та проведено перерахунок,
оскільки судом встановлено, що за
період з 19.04.13 по 14.01.14 (271 день) сума
нарахувань 3 % річних становить 8346 грн. 95
коп. Отже, в решті суми 3 % річних,
заявленої до стягнення, слід відмовити
в зв'язку з необґрунтованістю.

Судом також здійснено перевірку
поданого позивачем розрахунку
інфляційних втрат та встановлено
обґрунтованість і правильність
вказаних нарахувань, отже, позовні
вимоги про стягнення 1498 грн. 96 коп.
інфляційних втрат підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.33 ГПК кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Вказаною нормою
обов'язок доказування покладений на
сторони процесу. Доказування полягає у
поданні доказів сторонами та доведенні
їх переконливості суду.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідачем не подано жодних
документальних доказів, які б
спростовували доводи позивача щодо
неналежного виконання зобов'язань по
оплаті боргу.

З огляду на викладене, позов слід
задовольнити частково, стягнути з
відповідача 374740 грн. 17 коп. основного
боргу, 15603 грн. 57 коп. пені, 8346 грн. 95 коп. 3
% річних, 1498 грн. 96 коп. інфляційних
втрат. В решті позовних вимог слід
відмовити в зв'язку з
необґрунтованістю.

У відповідності до ч. 3 статті 49 ГПК
України, судовий збір, від сплати якого
позивач у встановленому порядку
звільнений, стягується з відповідача в
доход бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 11, 509, 526, 530, 610, 612, 625, 626, 629
Цивільного кодексу України, ст.ст. 218, 230
Господарського кодексу України, ст.ст.
22, 33, 43, 49, 75, ст. ст. 82 -85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Фінансового управління
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради
звернулося до Приватного підприємства
"Скол", за участі третьої особи без
самостійних вимог на стороні позивача
Виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради про
стягнення 400309 грн. 28 коп. задовольнити
частково.

Стягнути з Приватного підприємства
"Скол", вул. Грюнвальська, 23 В, м.
Івано-Франківськ, 76018 (ідентифікаційний
код 23796958) на користь Фінансового
управління виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради, вул.
Дністровська, 28, м. Івано-Франківськ, 76018
(ідентифікаційний код 02314062) (одержувач
платежу: МБ м. Івано-Франківська 24170000,
код: 37952250, розрахунковий рахунок:
0002, МФО: 836014, УДКСУ в м.
Івано-Франківськку, призначення
платежу: на інфраструктуру міста) 374740
(триста сімдесят чотири тисячі сімсот
сорок) грн. 17 коп. основного боргу, 15603
(п'ятнадцять тисяч шістсот три) грн. 57
коп. пені, 8346 (вісім тисяч триста сорок
шість) грн. 95 коп. 3 % річних, 1498 (одну
тисячу чотириста дев'яносто вісім) грн.
96 коп. інфляційних втрат, про що видати
наказ після набрання рішенням законної
сили.

Стягнути з Приватного підприємства
"Скол", вул. Грюнвальська, 23 В, м.
Івано-Франківськ, 76018 (ідентифікаційний
код 23796958) в доход бюджету (одержувач:
УДКСУ у м. Івано-Франківську; код
класифікації доходів бюджету: 22030001; МФО
одержувача: 836014; р/р 3002; код ЄДРПОУ
одержувача: 37952250; назва рахунку -
Державний м. Івано-Франківськ 22030001,
назва коду класифікації доходів:
Судовий збір (Державна судова
адміністрація України, 050);
найменування суду: господарський суд
Івано-Франківської області) 8003 (вісім
тисяч три) грн. 80 коп. - судового збору,
про що видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

В решті позову - відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 14.03.14

Суддя
Неверовська Л. М.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Озарко Л. Р. 14.03.14