ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2014 р.Справа № 922/316/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Інте Т.В.

при секретарі судового засідання
Федоровой К.О.

розглянувши справу

за позовом Прокурора
Орджонікідзевського району м. Харкова
в інтересах держави в особі Управління
комунального майна та приватизації
Департаменту економіки та
комунального майна Харківської
міської ради м. Харків до ТОВ фірма
"Нісан", м. Харків про стягнення коштів
за участю представників сторін:

позивача - Воронова Ю.В., дов. № 7 від
08.01.14 р.;

прокурора - Кріцина Н.Г., посв. № 006801 від
28.09.12 р.;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Орджонікідзевського району
міста Харкова звернувся до
господарського суду Харківської
області з позовом в інтересах держави в
особі Управління комунального майна та
приватизації Департаменту економіки
та комунального майна Харківської
міської ради (далі - позивач), в якому
просить стягнути з відповідача -
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фірма "Нісан" на
користь позивача заборгованість з
орендної плати за договором оренди № 9
від 15.04.2001 р. в сумі 56689,26 грн., пеню в сумі
27372,36 грн. та судові витрати по справі.
Прокурор також просить розірвати
договір оренди № 9 від 15.04.2001 р. та
зобов'язати відповідача повернути
об'єкт оренди територіальній громаді.

Представник позивача в судовому
засіданні 17.03.14 р. підтримав позовні
вимоги в повному обсязі, просив позов
задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні 17.03.14 р.
підтримав позовні вимоги в повному
обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання 17.03.14 р. не з'явився, вимоги
суду не виконав, письмовий відзив не
надав.

На адресу суду повернулась копія
ухвали господарського суду
Харківської області про порушення
провадження по справі, яка була
направлена на адресу відповідача, з
відміткою "за закінченням терміну
зберігання".

Вищезазначена ухвала була направлена
на адресу: 61168, м. Харків, вул.
Барабашова, 44, кв. 183, відповідно до
відомостей, зазначених у Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців.

У пункті 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
№18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначено, що в разі,
якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання
суду відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто
з посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

У пункті 11 інформаційного листа Вищого
господарського суду України від
15.03.2007р. N 01-8/123 "Про деякі питання
практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2006 році" зазначено, що до
повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.

Водночас, законодавство України, в тому
числі Господарський процесуальний
кодекс України (надалі - ГПК України),
не зобов'язує й сторону у справі,
зокрема позивача, з'ясовувати фактичне
місцезнаходження іншої сторони
(сторін) у справі (якщо воно не
співпадає з її місцезнаходженням,
визначеним згідно із статтею 93
Цивільного кодексу України (надалі - ЦК
України) та зазначати таке фактичне
місцезнаходження в позовній заяві чи
інших процесуальних документах.

Беручи до уваги, що відповідно до
статті 33 ГПК України обов'язок
доказування і подання доказів
покладено на сторони, суд згідно за
статтею 75 ГПК України розглядає справу
за наявними матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно і повно дослідивши матеріали
справи та вислухавши пояснення
представників позивача та прокуратури,
суд встановив наступне.

Між Управлінням комунального майна та
приватизації Департаменту економіки
та комунального майна Харківської
міської ради (орендодавець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Фірма "Нісан"
(орендар) було укладено договір оренди
(далі - договір) № 9 (а.с. 20-21) від 15.04.2001 р.
(зі змінами, відповідно до оновленої
редакції договору оренди №9 від 15.04.2003
(а.с. 26-27), додаткових угод №2 від 15.02.2005
(а.с. 30-33), №3 від 29.03.2005 (а.с. 34), №4 від
03.10.2007 (а.с. 35), відповідно до умов якого,
орендодавець (позивач) передав, а
орендар (відповідач) прийняв в строкове
платне користування нежитлове
приміщення (далі - майно) літ. "А-4"
загальною площею 199,1 кв.м, яке
розташоване за адресою: м. Харків, вул.
Бекетова, 12/15, літ. "А-5", для розміщення
під розміщення офісу - 100,44 кв.м, для
розміщення виробництва - 98,66 кв.м.

Відповідно до п. 3.1. договору, вартість
об'єкту оренди визначається на
підставі висновку про вартість майна і
складає 66700,00 грн., станом на 30.03.2001 р.

Згідно з 3.2 договору, орендна плата
визначається на підставі Методики
розрахунку та порядку використання
плати за оренду майна, що знаходиться в
комунальній власності територіальної
громади м. Харкова, затвердженої
рішенням ХV сесії Харківської міської
ради V скликання від 03.10.07 р. № 208/07 і
складає з 03.10.2007 р. по 31.10.2007 р. - 902,82 грн.,
а за листопад 2007 р. - 986,35 грн. Ставка
орендної плати з 03.10.2007 р. становить 15%, 5%
у рік.

Відповідно до п. 3.6 договору, розмір
орендної плати за кожний наступний
місяць визначається шляхом
коригування відповідачем орендної
плати за попередній місяць на індекс
інфляції за поточний місяць і
сплачується ним самостійно.

Згідно з п. 3.5 договору, орендна плата
сплачується орендарем щомісячно на
протязі 15 календарних днів місяця,
наступного за звітним.

Відповідно до п. 4.4 договору оренди,
орендар зобов'язаний своєчасно і в
повному обсязі сплачувати орендну
плату.

Сторони в договорі домовились (п. 3.3), що
нарахування орендної плати
починається з дати підписання акту
приймання-передачі.

Позивач виконуючи свої зобов'язання за
вказаним договором, передав
відповідачеві майно, що є предметом
цього договору, а саме нежитлове
приміщення літ. "А-4" загальною площею
199,1 кв.м, яке розташоване за адресою: м.
Харків, вул. Бекетова, 12/15, літ. "А-5", для
розміщення під розміщення офісу - 100,44
кв.м, для розміщення виробництва - 98,66
кв.м, що підтверджується двостороннім
актом приймання-передачі орендованого
майна від 15.04.2003 р. (а.с. 50), який був
підписаний уповноваженими
представниками сторін та скріплений
печатками підприємств.

В пункті 10.1 договору (в редакції
додаткової угоди № 3) сторони
визначили, що договір діє з 15.03.2005 р. до
15.07.2005 р.

У разі відсутності заяви однієї із
сторін про припинення або зміну
договору протягом 30 днів після
закінчення його строку, договір
вважається продовженим на той самий
термін і на тих самих умовах (п. 10.5
договору).

Внаслідок не виконання відповідачем
зобов'язання по оплаті орендної плати
за користування нерухомим майном, в
розмірі та строки, передбачені
договором оренди № 9 від 15.04.2003 р., за
період з 16.01.2011 року по 01.01.2014 року у
нього утворилась заборгованість в сумі
56689,26 грн.

Відповідач доказів оплати
заборгованості або контррозрахунок
орендної плати та заперечень щодо
правильності її нарахування суду не
надав.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить з
наступного.

Частина 1 статті 626 ЦК України визначає
договір як домовленість двох або
більше сторін, що спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна", передача об'єкта оренди
орендодавцем орендареві здійснюється
у строки і на умовах, визначених у
договорі оренди.

Відповідно до ч. 5 ст. 762 Цивільного
кодексу України, плата за користування
майном вноситься щомісячно, якщо інше
не встановлено договором.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна" орендар
зобов'язаний вносити орендну плату
своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна" строки внесення орендної плати
визначаються у договорі.

За змістом ст. 193 Господарського
кодексу України, ст.ст. 525-526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається. Зобов`язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов`язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України
передбачено, якщо у зобов`язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Враховуючи вказані обставини та те, що
відповідач не надав суду доказів на
підтвердження сплати ним
заборгованості перед позивачем у сумі
56689,26 грн., хоча мав можливість
скористуватись своїми процесуальними
правами та надати документи в
обґрунтування своєї позиції по справі,
суд дійшов висновку про правомірність
позовних вимог позивача в частині
стягнення заборгованості по орендній
платі в сумі 56689,26 грн. (сума основного
боргу).

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача пеню в сумі 27372,36 грн.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Пунктом 9.3 договору № 9 від 15.04.2003 р. (в
редакції додаткової угоди № 2 від 15.02.2005
р.), сторонами була встановлена
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань у
вигляді пені в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла у період,
за який сплачується пеня за кожний день
прострочення (включаючи день оплати).

Відповідно до умов договору оренди № 9
від 15.04.2003 р. (п. 3.5), орендна плата
сплачується орендарем до орендодавця
щомісячно на протязі 15 календарних
днів місяця, наступного за звітним,
тобто, у разі неналежного виконання
відповідачем своїх зобов'язань,
прострочення його виконання настає з 16
числа місяця, наступного за звітним, а
не з 1-го числа, як зазначено в
розрахунку позивача.

Крім того, частиною 6 статті 232
Господарського кодексу України
встановлено, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.
Вказані приписи також не були
враховані позивачем при розрахунку
пені.

Враховуючи викладене, перевіривши
нарахування пені позивачем, суд визнає
вимогу про стягнення з відповідача
пені такою, що підлягає частковому
задоволенню в сумі 4155,28 грн.

Щодо вимог прокурора про розірвання
договору оренди № 9 від 15.04.2003 р., суд
зазначає про наступне.

Відповідно до п. 10.3 договору, цей
договір може бути розірвано на вимогу
однієї із сторін за рішенням
господарського суду, суду у випадках,
передбачених чинним законодавством та
умовами цього договору.

Згідно з п. 7.2 договору, позивач має
право вимагати розірвання цього
договору, зокрема, у разі не внесення
відповідачем трьох орендних платежів
не в повному обсязі, а також
невиконання інших умов цього договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України,
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Частиною 3 статті 26 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна", договір оренди може бути
розірвано за погодженням сторін. На
вимогу однієї із сторін договір оренди
може бути достроково розірвано за
рішенням суду у разі невиконання
сторонами своїх зобов'язань та з інших
підстав, передбачених законодавчими
актами України.

В пункті 13 роз'яснення Президії Вищого
арбітражного суду України № 02-5/237 від
25.05.2000 р. "Про деякі питання практики
застосування Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" (які на момент розгляду справи є
чинними) зазначено, що підставою для
розірвання договору може бути належним
чином доведене невиконання орендарем
хоча б одного з його зобов'язань,
передбачених статтею 18 Закону або
договором оренди, а також вчинення ним
одного чи кількох порушень, зазначених
у статті 269 Цивільного кодексу України.

За таких обставин, враховуючи те, що
відповідач систематично порушує свої
зобов'язання по внесенню орендної
плати за спірним договором, суд вважає
за необхідне, позовні вимоги в частині
розірвання договору оренди № 9 від
15.04.2003 р. задовольнити та розірвати
вказаний договір.

Щодо вимог прокурора про зобов'язання
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Фірма "Нісан"
повернути Управлінню комунального
майна та приватизації Департаменту
економіки та комунального майна
Харківської міської ради нежитлове
приміщення літ. "А-4" загальною площею
199,1 кв.м, яке розташоване за адресою: м.
Харків, вул. Бекетова, 12/15, літ. "А-5", суд
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна", у разі розірвання договору
оренди, закінчення строку його дії та
відмови від його продовження або
банкрутства орендаря він зобов'язаний
повернути орендодавцеві об'єкт оренди
на умовах, зазначених у договорі
оренди.

Враховуючи те, що суд розірвав договір
оренди № 9 від 15.04.2003 р., вимога
прокурора про зобов'язання Товариство
з обмеженою відповідальністю "Фірма
"Нісан" повернути Управлінню
комунального майна та приватизації
Департаменту економіки та
комунального майна Харківської
міської ради нежитлове приміщення літ.
"А-4" загальною площею 199,1 кв.м, яке
розташоване за адресою: м. Харків, вул.
Бекетова, 12/15, літ. "А-5" є законною,
обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України,
відповідно до приписів якої, при
частковому задоволенні позову -
витрати по сплаті судового збору за
подання позову покладаються на обидві
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Оскільки прокурор, відповідно до
приписів Закону України "Про судовий
збір", від сплати судового збору
звільнений, витрати по сплаті судового
збору підлягають стягненню з позивача
та відповідача до Державного бюджету
України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст. ст. 256, 258, 261, 267, 526, 530, 610-612 625, 785 ЦК
України, ст. 193, ч. 6 ст. 232 ГК України,
ст.ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 47-49, 75, 82-85 ГПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Розірвати договір оренди нежитлового
приміщення № 9 від 15.04.2003 р. (в редакції
додаткової угоди № 2 від 15.02.2005 р.),
укладений між Управлінням
комунального майна та приватизації
Департаменту економіки та
комунального майна Харківської
міської ради та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Фірма
"Нісан".

Зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю "Фірма "Нісан" (61168, м.
Харків, вул. Барабашова, 44, кв. 183, ) передати Управлінню
комунального майна та приватизації
Департаменту економіки та
комунального майна Харківської
міської ради нежитлове приміщення літ.
"А-4" загальною площею 199,1 кв.м, яке
розташоване за адресою: м. Харків, вул.
Бекетова, 12/15, літ. "А-5".

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю (61168, м. Харків, вул.
Барабашова, 44, кв. 183, ) на
користь Управління комунального майна
та приватизації Департаменту
економіки та комунального майна
Харківської міської ради (61003, м. Харків,
майдан Конституції, б. 16, ) заборгованість з орендної плати в
сумі 56689,26 грн. та 4155,28 грн. пені.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю (61168, м. Харків, вул.
Барабашова, 44, кв. 183, ) на
користь державного бюджету України
(одержувач коштів - Управління
державної казначейської служби у
Дзержинському районі м. Харкова, вул.
Бакуліна 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача -
Головне управління державної
казначейської служби України у
Харківській області, МФО 851011, код
бюджетної класифікації 22030001) 3758,39 грн.
судового збору.

В частині вимог щодо стягнення з
відповідача 23217,08 грн. пені, в позові
відмовити.

Стягнути з Управління комунального
майна та приватизації Департаменту
економіки та комунального майна
Харківської міської ради (61003, м. Харків,
майдан Конституції, б. 16, ) на користь державного бюджету
України (одержувач коштів - Управління
державної казначейської служби у
Дзержинському районі м. Харкова, вул.
Бакуліна 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача -
Головне управління державної
казначейської служби України у
Харківській області, МФО 851011, код
бюджетної класифікації 22030001) 504,61 грн.
судового збору.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його прийняття, оформленого відповідно
до вимог ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 19.03.2014 р.

Суддя Т.В. Інте