м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
У Х В А Л А

Справа № 910/24505/13 26.02.14

За заявою товариства з обмеженою
відповідальністю "МАНА ТРЕЙД"

про розстрочення виконання рішення
Господарського суду міста Києва

у справі № 910/24505/13

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "МАГНАТЕК-ФОРТ"

до товариства з обмеженою
відповідальністю "МАНА ТРЕЙД"

про стягнення 1.079.062,18 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Шевченко Д.О. - за довіреністю
від 23.12.2013 № б/н; Файчак В.І. - за
довіреністю від 09.01.2014 № 298/01;

відповідача: не з'явилися.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "МАГНАТЕК-ФОРТ"
звернулося до Господарського суду
міста Києва із позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю "МАНА
ТРЕЙД" про стягнення з останнього
заборгованості в сумі 1.145.705,66 грн.

Суть спору: позивач свої вимоги мотивує
тим, що відповідачем порушено грошове
зобов'язання за укладеним між ними
договором від 23.01.2012 № 49-2012 у зв'язку із
чим позивачем заявлені вимоги про
застосування до відповідача штрафних
санкцій у вигляді штрафу і пені, а також
відповідальності, передбаченої ст. 625
ЦК України, шляхом стягнення 3 % річних.

14 лютого 2014 року позивач звернувся до
суду із заявою про зменшення позовних
вимог до 1.079.062,18 грн, з яких: 416.715,93 грн -
штраф; 540.847,96 грн - пеня; 121.498,29 - 3 % річних.
Вказана заява позивача судом прийнята,
тому спір розглядається з урахуванням
зменшення позовних вимог.

До Господарського суду міста Києва
17.02.2014 надійшла заява товариства з
обмеженою відповідальністю "МАНА
ТРЕЙД" про розстрочку виконання
рішення у даній справі, відповідно до
якої останній просить розстрочити суму
позовних вимог на три роки.

Дослідивши документи наявні в
матеріалах справи та подану
відповідачем заяву про розстрочку
виконання рішення Господарського суду
міста Києва у справі № 910/24505/13,
господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

Заява про розстрочку виконання рішення
суду від 04.02.2013 мотивована таким.

Як вказує відповідач, останній
здійснює свою господарську діяльність
переважно за рахунок банківських
кредитів і враховуючи те, що
відповідачем у 2013 році понесені збитки
і на 2014 рік не були передбачені витрати
на погашення заявлених позивачем
вимог, наведена обставина може
призвести до банкрутства відповідача.

Таким чином, з урахуванням викладеного
вище, відповідач просить суд
задовольнити заяву та розстрочити
виконання рішення у даній справі, з
моменту набрання судовим актом
законної сили на три роки.

Як передбачено ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, за поданням
прокурора чи його заступника або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

За буквальним змістом п. 7.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України"
(далі - Пленум) підставою для
відстрочки, розстрочки, зміни способу
та порядку виконання рішення можуть
бути конкретні обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у визначений
строк або встановленим господарським
судом способом. При цьому слід мати на
увазі, що згоди сторін на вжиття
заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця
стаття не вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення. Проте,
вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

З огляду на правову позицію Пленуму,
звичайні умови здійснення
господарської діяльності боржником
(низька прибутковість галузі) не можуть
бути підставою для розстрочення
виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 42 та ч. 2 і ст. 218
Господарського кодексу України,
підприємництвом визнається
самостійна, ініціативна та на власний
ризик господарська діяльність, а
відсутність у боржника необхідних
коштів не може бути обставиною, що
звільняє від господарсько-правової
відповідальності за невиконання
господарських зобов'язань.

Крім того, вирішуючи питання про
розстрочку виконання рішення, на
підставі ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України,
господарські суди повинні були
встановлювати матеріальні інтереси
обох сторін, оскільки невиконання
протягом тривалого часу рішення суду
порушують матеріальні інтереси
позивача та також може призвести до
негативних наслідків для нього.

Відповідно до приписів статті 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Таким чином, виходячи з аналізу
обставин наведених відповідачем у
заяві, з урахуванням норм
матеріального права суд та виходячи з
правової позиції Пленуму Вищого
господарського суду України, наведеної
у вказаній вище постанові, суд дійшов
висновку про відсутність
обґрунтованих підстав для задоволення
заяви про розстрочення виконання
рішення у даній справі, оскільки
підстави вказані боржником у вказаній
заяві не є виключними та вагомими, що
унеможливлюють виконання рішення суду.

Крім того, як зазначено вище, суд,
вирішуючи питання про розстрочку
виконання рішення, повинен встановити
матеріальні інтереси обох сторін. Так,
позивачем, з метою здійснення
господарської діяльності (закупівлі
товару для його подальшого продажу
відповідачеві) уклав із публічним
акціонерним товариством "АЛЬФА-БАНК"
договір від 06.03.2012 № 03-ОКЛ/12 про надання
кредиту у формі овердрафту, і внаслідок
порушення відповідачем грошових
зобов'язань за договором від 23.01.2012 №
49-2012, позивач, зі свого боку, несе
збитки, а саме зобов'язаний сплачувати
банківській установі проценти за
користування овердрафтом.

Отже, виходячи зі сукупності наведених
вище обставин, суд вважає, що заява
відповідача про розстрочення
виконання рішення Господарського суду
міста Києва у справі № 910/24505/13
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 33, 86, 121, Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви товариства з
обмеженою відповідальністю "МАНА
ТРЕЙД" про розстрочку виконання
рішення Господарського суду міста
Києва у справі № 910/24505/13 відмовити.

Суддя
С.В. Балац