ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2014 року
Справа № 10/5005/5606/2012

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г.
(доповідач)

суддів: Подобєда І.М., Дарміна М.О.

секретар судового засідання
Погорєлова Ю.А.

представники сторін:

від позивача: Клименкова Я.О.
представник, довіреність №220/1001 від
18.05.13;

від відповідача: Миколюк Д.О.
представник, довіреність №16-04-08 від
13.01.14;

від ДВС: Кравченко О.І представник,
довіреність №44-03/4.4/1720 від 25.12.13;

розглянувши матеріали апеляційних
скарг Публічного акціонерного
товариства "ДТЕК "Дніпрообленерго" та
Державної виконавчої служби України на
ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 30.01.2014
року у справі №10/5005/5606/2012

за скаргою: Державного промислового
підприємства
"Кривбаспромводопостачання"

на дії відділу примусового виконання
рішень Державної виконавчої служби
України

у справі:

за позовом Публічного акціонерного
товариства "ДТЕК "Дніпрообленерго"

до Державного промислового
підприємства
"Кривбаспромводопостачання"

про стягнення 54 736 502 грн. 99 коп., -

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду
Дніпропетровської області зі скаргою
звернулось Державне промислове
підприємство
"Кривбаспромводопостачання", у якій
просить скасувати постанову відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
про арешт коштів боржника від 16.12.2013
року (ВП №34935178), винесену державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Борейком М.В. на
підставі наказу господарського суду
Дніпропетровської області №10/5005/5606/2012
від 15.08.2012 року, та зобов'язати відділ
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
винести постанову про зупинення
виконавчого провадження № 34935178 з
примусового виконання наказу
господарського суду Дніпропетровської
області №10/5005/5606/2012 від 15.08.2012 року.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 30.01.2014
року (суддя Манько Г.В.) скаргу
задоволено в повному обсязі, скасовано
постанову відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України про арешт коштів
боржника від 16.12.2013р. (ВП №34935178),
винесену державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Борейком М.В. на підставі наказу
господарського суду Дніпропетровської
області № 10/5005/5606/2012 від 15.08.2012р.,
зобов'язано відділ примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України винести постанову про
зупинення виконавчого провадження
№34935178 з примусового виконання наказу
господарського суду Дніпропетровської
області №10/5005/5606/2012 від 15.08.2012 року.

Не погоджуючись з ухвалою
господарського суду Дніпропетровської
області від 30.01.2014 року Публічне
акціонерне товариство "ДТЕК
"Дніпрообленерго" звернулось до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу суду та винести нову постанову
про відмову у задоволенні скарги.

При цьому скаржник посилається на
наступне.

1. Боржником не надано доказів про
звернення до відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України з заявою про зупинення
виконавчого провадження № 34935178, у
зв'язку з чим державний виконавець не
був обізнаний про порушення відносно
боржника 02.03.2012 року справи про
банкрутство та, відповідно, не був
зобов'язаний зупиняти виконавче
провадження.

2. Справа про банкрутство боржника була
порушена 02.03.2012 року. Рішенням суду від
31.07.2012 року № 10/5005/5606/2012 стягнута
заборгованість з Боржника за період з
вересня 2011 року по травень 2012 року.
Оскільки залишок заборгованості по
вказаному рішенню складає 12 215 050,33 грн.
за період квітень - травень 2012 року, то
на дану заборгованість не
розповсюджується дія мораторію, та
вказана заборгованість підлягає
стягненню, оскільки виникла після
введення мораторію.

3. Згідно з пунктом 17 Постанови пленуму
Верховного суду України від 18.12.2009 року
№ 15 за змістом статті 12 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(в редакції від 17.05.2012 року) мораторій не
зупиняє виконання боржником грошових
зобов'язань і зобов'язань щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів), які виникли після введення
мораторію; їх виконання для боржника є
обов'язковим.

4. Задовольняючи скаргу боржника в
частині скасування постанови про арешт
коштів боржника від 16.12.2013 року (ВП №
34935178), суд, тим самим, порушив норми ч. 4
ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження»,
відповідно до якої протягом строку, на
який виконавче провадження зупинено,
виконавчі дії не проводяться.
Накладений державним виконавцем арешт
на майно боржника, у тому числі на кошти
на рахунках і вкладах боржника у банках
та інших фінансових установах, не
знімається.

Не погоджуючись з ухвалою
господарського суду Дніпропетровської
області від 30.01.2014 року Державна
виконавча служба України звернулась до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу, відмовити в задоволенні скарги
державного промислового підприємства
"Кривбаспромводопостачання" у повному
обсязі та відстрочити сплату судового
збору до ухвалення судового рішення у
справі. Доводи скаржника аналогічні
доводам Публічного акціонерного
товариства "ДТЕК "Дніпрообленерго".

Крім того, скаржник посилається на те,
що суд не витребував і не вивчив
матеріали виконавчого проваджені
№34935178, до ДВС Україні підприємство
«Кривбаспромводопостачання»
направило копію ухвали суду про
порушення провадження у справі про
банкрутство від 02.03.2012 року, яка не
завірена належним чином, а отже і не
може вважатись підставою для зупиненню
виконавчого провадження. Таким чином,
неналежне виконання боржником, як
стороною виконавчого провадження,
обов'язків, покладених на нього Законом
України «Про виконавче провадження»,
не є підставою для скасування
постанови про арешт коштів боржника.

Також, суд не вправі зобов'язувати
державного виконавця зупинити
виконавче провадження, оскільки такі
дії можуть вчинятись лише державним
виконавцем в межах виконавчого
провадження та порядку положень статей
Закону України «Про виконавче
провадження».

Ухвалами Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
13.02.2014 року та 19.02.2014 року прийняті
апеляційні скарги до розгляду та
призначені на 26.02.2014 року. 26.02.2014
року розгляд апеляційних скарг
продовжено до 15.03.2014 року.

В судовому засіданні 12.03.2014 року
Дніпропетровським апеляційним
господарським судом була оголошена
вступна та резолютивна частина
постанови у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційних скарг,
перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційні скарги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 31.07.2012
року по справі №10/5005/5606/2012 стягнуто з
Державного промислового підприємства
"Кривбаспромводопостачання" на користь
Публічного акціонерного товариства
"ДТЕК "Дніпрообленерго" 53 381 851,23 грн. -
заборгованості за спожиту активну
електроенергію, 632 620,93 грн. - 3% річних, 175
048,29 грн. - інфляційних втрат, 64 380 грн. -
судового збору (т. 3 а.с. 35-39).

Рішення набрало законної сили та на
його виконання 15.08.2012 року
господарським судом Дніпропетровської
області було видано наказ (т.3 а.с. 43).

26.10.2012 року старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України винесена постанова
про відкриття виконавчого
провадження № 34935178 (т. 4 а.с. 15-16).

02.03.2012 року ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області по справі №
38/5005/2001/2012 відносно ДПП
«Кривбаспромводопостачання» порушено
провадження у справі про банкрутство
та введено в дію мораторій на
задоволення вимог кредиторів. На
теперішній час розгляд вказаної справи
триває.

Під час огляду у судовому засіданні
матеріалів виконавчого провадження №
34935178 колегією суддів апеляційного
господарського суду встановлено, що
07.11.2013 року за вих. № 16-04-3223 ДПП
«Кривбаспромводопостачання» було
направлено до відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України заяву про зупинення
виконавчого провадження разом із
засвідченою належним чином ухвалою
господарського суду Дніпропетровської
області від 02.03.2012 року по справі №
38/5005/2001/2012 про порушення відносно ДПП
«Кривбаспромводопостачання»
провадження у справі про банкрутство.

Дана заява разом із ухвалою суду від
02.03.2012 року про порушення відносно ДПП
«Кривбаспромводопостачання»
провадження у справі про банкрутство
надійшла до відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України 14.11.2013 року, вх. №
130-34-56351 (т. 4 а.с. 92-95).

Таким чином, матеріалами виконавчого
провадження № 34935178, оглянутими у
судовому засіданні, повністю
спростовуються доводи скаржників про
те, що боржником не надано доказів про
звернення до відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України з заявою про зупинення
виконавчого провадження № 34935178, тому
державний виконавець не був обізнаний
про порушення відносно боржника 02.03.2012
року справи про банкрутство та,
відповідно, не був зобов'язаний
зупиняти виконавче провадження.

У зв'язку з чим колегія суддів
погоджується з висновком
господарського суду про те, що ухвала
суду про порушення відносно боржника
провадження у справі про банкрут, була
підставою для зупиняти виконавче
провадження.

Відповідно до положень статті 1 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (у редакції,
чинній на момент виникнення
правовідносин) (далі - Закон) мораторій
на задоволення вимог кредиторів - це
зупинення виконання боржником
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), термін виконання яких настав
до дня введення мораторію, і припинення
заходів, спрямованих на забезпечення
виконання цих зобов'язань щодо сплати
податків і зборів, застосованих до
прийняття рішення про введення
мораторію.

Разом із тим, Закон визначає, що
конкурсні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли до
порушення провадження у справі про
банкрутство і виконання яких не
забезпечено заставою майна боржника;
поточні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли після
порушення провадження у справі про
банкрутство.

Частиною четвертою статті 12 цього
Закону встановлено, що мораторій на
задоволення вимог кредиторів
вводиться одночасно з порушенням
справи про банкрутство.

Таким чином, із моменту введення
мораторію боржник не може виконувати
як грошові зобов'язання та зобов'язання
щодо сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів), що виникли до
введення мораторію, так і заходи,
спрямовані на забезпечення їх
виконання.

Згідно з абзацом другим частини
четвертої статті 12 Закону протягом дії
мораторію на задоволення вимог
кредиторів забороняється стягнення на
підставі виконавчих документів та
інших документів, за якими
здійснюється стягнення відповідно до
законодавства; не нараховуються
неустойка (штраф, пеня), не
застосовуються інші санкції за
невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та інші види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).

Тобто, вказана норма встановлює
загальну заборону на стягнення на
підставі виконавчих документів та
інших документів, за якими
здійснюється стягнення відповідно до
законодавства. Зміст цієї заборони не
пов'язаний з визначенням поняття
мораторію і не обмежений ним. Заборона
чинна протягом дії мораторію. Тому
стягнення на підставі виконавчих
документів не може здійснюватися в
силу прямої заборони законом,
безвідносно до часу виникнення
грошових зобов'язань.

Виходячи із змісту Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
та пункту 17 Постанови пленуму
Верховного суду України від 18.12.2009 року
№ 15 боржник повинен виконувати
зобов'язання, що виникли після введення
мораторію, але стягнення на підставі
виконавчих документів не може
здійснюватися в силу прямої заборони
законом, за винятком випадків, які
можуть бути встановлені спеціальними
нормами законодавства.

Аналогічну правову позицію про те, що
протягом здійснення провадження у
справі про банкрутство встановлюється
заборона на стягнення на підставі
виконавчих документів з боржника, щодо
якого порушено справу про банкрутство
та введено мораторій на задоволення
вимог кредиторів, викладено у
постанові Верховного суду України від
12 березня 2013 року.

16.12.2013 року, тобто більше ніж через
місяць з моменту повідомлення
боржником державну виконавчу службу
про порушення відносно нього справи
про банкрутство та введення мораторію
на задоволення вимог кредиторів,
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
винесено постанову про арешт коштів
боржника (ВП № 34935178) на підставі
виконавчого документа: наказ
Господарського суду Дніпропетровської
області № 10/5005/5606/2012 від 15.08.2012 року.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного,
колегія суддів погоджується з
висновком господарського суду про те,
що державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
постанову про арешт коштів боржника
від 16.12.2013 року винесено всупереч
вимогам ч. 4 ст. 12 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(у редакції, чинній на момент
виникнення правовідносин).

Доводи апеляційної скарги Публічного
акціонерного товариства "ДТЕК
"Дніпрообленерго" про те, що оскільки
залишок заборгованості по вказаному
рішенню складає 12 215 050,33 грн. за період
квітень - травень 2012 року, то на дану
заборгованість не розповсюджується
дія мораторію, так як вказана
заборгованість виникла після введення
мораторію, є безпідставними, виходячи з
того, що стягнення на підставі
виконавчих документів протягом дії
мораторію не може здійснюватися в силу
прямої заборони законом, безвідносно
до часу виникнення грошових
зобов'язань.

Крім того, колегія суддів бере до уваги
той факт, що рішенням суду від 31.07.2012
року № 10/5005/5606/2012 стягнута
заборгованість з боржника за період з
вересня 2011 року по травень 2012 року,
тобто за період як до, так і після
введення мораторію, про що видано
єдиний виконавчий документ - наказ №
10/5005/5606/2012 від 15.08.2012 року, у зв'язку з чим
неможливо розмежувати, за який саме
період боржником частково погашено
заборгованість.

Відповідно до ч. 4 ст. 39 ЗУ «Про
виконавче провадження» протягом
строку, на який виконавче провадження
зупинено, виконавчі дії не провадяться.
Накладений державним виконавцем арешт
на майно боржника, у тому числі на кошти
на рахунках і вкладах боржника у банках
та інших фінансових установах, не
знімається. У період зупинення
виконавчого провадження державний
виконавець має право звертатися до
суду в порядку, встановленому цим
Законом, а також вживати заходів щодо
розшуку боржника (його майна) або
перевірки його майнового стану.

Отже, ця норма закону регулює права та
обов'язки саме державного виконавця
протягом певного періоду часу -
протягом строку, на який зупинено
виконавче провадження.

У зв'язку з чим, колегія суддів не
погоджується з доводами апеляційної
скарги про те, що задовольняючи скаргу
боржника в частині скасування
постанови про арешт коштів боржника
від 16.12.2013 року (ВП № 34935178), суд порушив
норми ч. 4 ст. 39 ЗУ «Про виконавче
провадження», оскільки ця норма Закону
України «Про виконавче провадження»
стосується саме прав та обов'язків
державного виконавця протягом часу
зупинення виконавчого провадження, та
не може обмежувати право сторони
виконавчого провадження звернутися до
суду зі скаргою на дії державного
виконавця, а так само обмежувати право
господарського суду в порядку ст.121-2
Господарського процесуального кодексу
України скасувати незаконні дії
державної виконавчої служби.

В той же час, колегія суддів
погоджується з доводами апеляційних
скарг про те, що суд не вправі
зобов'язувати державного виконавця
зупинити виконавче провадження,
оскільки такі дії можуть вчинятись
лише державним виконавцем в межах
виконавчого провадження та порядку
положень статей Закону України «Про
виконавче провадження».

Так, приписами пункту 7 Постанови
Пленуму Верховного суду України від
26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду
судами скарг на рішення, дії або
бездіяльність органів і посадових осіб
державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження» встановлено, що заяви,
подання учасників виконавчого
провадження вирішуються загальним і
господарським судами мотивованим
ухвалами відповідно до вимог статей 232 -
234 ЦПК та статей 86, 121-2 ГПК України.
Виходячи зі змісту вказаних статей у
разі визнання неправомірними рішення,
дій або бездіяльності державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби суд
зобов'язує їх усунути допущені
порушення або іншим шляхом поновлює
порушені права чи свободи заявника. При
цьому суд не вправі зобов'язувати
зазначених осіб (державного виконавця)
до вчинення тих дій, які згідно із
Законом N 606-ХІУ можуть здійснюватися
тільки державним виконавцем або
відповідною посадовою особою державне
виконавчої служби (наприклад,
постановити ухвалу про зупинення
виконавчого провадження у випадках,
передбачених ст. 35 Закону N 606-ХІУ), проте
може привести визначений державним
виконавцем строк зупинення
провадження у відповідність із законом
або скоротити його (ч. 3 ст. 36 Закону N
606-ХІУ).

Таким чином, суд не вправі
зобов'язувати державного виконавця
вчиняти за вищевказаним виконавчим
документом такі дії, які можуть
вчинятись лише державним виконавцем в
межах виконавчого провадження та
порядку положень статей Закону України
«Про виконавче провадження».

За таких обставин, вимоги апеляційних
скарг підлягають частковому
задоволенню, а ухвала господарського
суду в частині зобов'язати відділ
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
винести постанову про зупинення
виконавчого провадження №34935178 з
примусового виконання наказу
господарського суду Дніпропетровської
області №10/5005/5606/2012 від 15.08.2012 року
скасуванню.

Оскільки апеляційні скарги підлягають
частковому задоволенню, то судові
витрати необхідно розподілити між
сторонами порівну.

Судові витрати Публічного
акціонерного товариства "ДТЕК
"Дніпрообленерго" склали: 609 гривень -
судовий збір за подачу апеляційної
скарги.

Половина судових витрат становить 304
гривні 50 копійок (609 гривень / 2).
Тому, за результатами розгляду справи з
Державного промислового підприємства
"Кривбаспромводопостачання" на користь
Публічного акціонерного товариства
"ДТЕК "Дніпрообленерго" підлягає
стягненню 304 гривні 50 копійок судових
витрат.

Державною виконавчою службою України,
якій надано відстрочку у сплаті
судового збору за подання апеляційної
скарги до ухвалення судового рішення у
справі, судовий збір так і не сплачено.

Тому, за результатами розгляду справи з
Державного промислового підприємства
"Кривбаспромводопостачання", а також з
Державної виконавчої служби України з
кожного в доход Державного бюджету
України підлягає стягненню по 304 гривні
50 копійок судових витрат.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України,
суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Публічного
акціонерного товариства "ДТЕК
"Дніпрообленерго" та Державної
виконавчої служби України
задовольнити частково.

Скасувати ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 30.01.2014
року у справі № 10/5005/5606/2012 в частині
зобов'язати відділ примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України винести постанову про
зупинення виконавчого провадження
№34935178 з примусового виконання наказу
господарського суду Дніпропетровської
області №10/5005/5606/2012 від 15.08.2012 року.

В іншій частині ухвалу господарського
суду Дніпропетровської області від
30.01.2014 року у справі № 10/5005/5606/2012
залишити без змін.

Стягнути з Державного промислового
підприємства
"Кривбаспромводопостачання" на користь
Публічного акціонерного товариства
"ДТЕК "Дніпрообленерго" 304 гривні 50
копійок судових витрат.

Стягнути з Державного промислового
підприємства
"Кривбаспромводопостачання", а також з
Державної виконавчої служби України в
доход Державного бюджету України по 304
гривні 50 копійок з кожного судових
витрат.

Видачу наказу з урахуванням
необхідних реквізитів доручити
господарському суду Дніпропетровської
області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого господарського суду
України.

(повний текс постанови
виготовлений 13.03.2014 р.)

Головуючий суддя
О.Г. Іванов

Суддя
І.М. Подобєд

Суддя
М.О. Дармін