ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2014 р.
Справа № 5023/4928/12

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Камишева Л.М., суддя
Пелипенко Н.М. , суддя Черленяк М.І.

при секретарі Деппа-Крівіч А.О.

за участю представників сторін:

стягувача - Ященко Р.Ю., довіреність 3
14-51, від 22.03.2013 року,

боржника - Закаблуков А.С., довіреність
№ 251, від 09.01.2014 року,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу ПАТ "НАК "Нафтогаз
України" (вх. № 487Х/1-6) на ухвалу
господарського суду Харківської
області від 23 січня 2014 року прийняту за
результатами розгляду заяви
Харківського обласного комунального
підприємства "Дирекція розвитку
інфраструктури території" про
відстрочку виконання рішення у справі
№ 5023/4928/12

за позовом Публічного акціонерного
товариства "НАК "Нафтогаз України", м.
Київ

до Харківського обласного
комунального підприємства "Дирекція
розвитку інфраструктури території", м.
Харків

про стягнення 25 710 593,08 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 23 січня 2014 року
у справі № 5023/4928/12 (суддя Лаврова Л.С.)
відстрочено виконання рішення
господарського суду Харківської
області від 08 липня 2013 року у даній
справі до 01 січня 2015 року.

Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України", з ухвалою
господарського суду першої інстанції
не погодився, звернувся з апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, на недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які місцевий господарський суд визнав
встановленими, просить скасувати
ухвалу господарського суду
Харківської області від 23 січня 2014
року у справі № 5023/4928/12, відмовити в
повному обсязі у задоволенні заяви
Харківському обласному комунальному
підприємству "Дирекція розвитку
інфраструктури території" про
відстрочку виконання рішення
господарського суду Харківської
області від 08 липня 2013 року у даній
справі. Витрати по сплаті судового
збору за подання апеляційної скарги
покласти на відповідача.

Вказує на те, що посилання боржника на
важкий фінансовий стан не є винятковою
обставиною в розумінні статті 121
Господарського процесуального кодексу
України, за наявності якої можливе
надання відстрочки виконання рішення.
На думку стягувача складне фінансове
становище боржника утворилось
внаслідок його власної господарської
діяльності, а не в силу об'єктивних
обставин, що унеможливило виконання
договірних зобов'язань та рішення суду.
Зазначає, що відповідачу вже
надавалась відстрочка виконання
рішення у даній справі. Вважає, що
господарським судом не прийнято до
уваги негативні наслідки спричинені
Національній акціонерній компанії
"Нафтогаз України" від прострочення
виконання зобов'язання.

Харківське обласне комунальне
підприємство "Дирекція розвитку
інфраструктури території" у відзиві на
апеляційну скаргу заперечує проти її
задоволення, вважає, що оскаржувана
ухвала прийнята при повному та
всебічному з'ясуванні господарським
судом обставин справи, є обґрунтованою
та відповідає фактичним обставинам, та
вимогам чинного законодавства. Просить
ухвалу господарського суду
Харківської області від 23 січня 2014 року
залишити без змін, а апеляційну скаргу
залишити без задоволення. Зазначає,
зокрема, що з моменту прийняття рішення
про надання відстрочки до теперішнього
часу фінансовий стан підприємства не
змінився, оскільки підприємство з
державного бюджету не отримало коштів
в погашення витрат з різниці в тарифах.
Також зазначає, що заборгованість
держави перед підприємством значно
збільшилась з урахуванням різниці в
тарифах, по яким постачалась продукція
підприємства у 2013 році.

Дослідивши матеріали справи, а також
викладені в апеляційній скарзі доводи
ПАТ "Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України", заслухавши в
судовому засіданні пояснення
учасників судового процесу,
перевіривши правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, а також повноту встановлення
обставин справи та відповідність їх
наданим доказам, у відповідності до
вимог статті 101 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів встановила наступне.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 08 липня 2013 року
позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз
України" задоволено частково, стягнуто
з Харківського обласного комунального
підприємства "Дирекція розвитку
інфраструктури території" суму
основного боргу у розмірі 16 611 478,96 грн.,
пеню в розмірі 126 320,60 грн., штраф у
розмірі 116 280,41 грн., 3% річних в розмірі
477 279,07 грн., а також судовий збір у
розмірі 64 380,00грн. Відстрочено
виконання рішення суду на 6 місяців,
починаючи з 08 липня 2013 року (т.7, а.с.97-105).

У січні 2013 року Харківське обласне
комунальне підприємство "Дирекція
розвитку інфраструктури території"
звернулося до господарського суду
Харківської області з заявою, в якій
просило відстрочити виконання рішення
суду по справі № 5023/4928/12 до 01 січня 2015
року (т.7, а.с.134-143).

В обґрунтування заявленого клопотання
відповідач вказує на те, що матеріальне
становище підприємства з моменту
надання відстрочки на 6 місяців не
змінилось, з державного бюджету
підприємство не отримало коштів в
погашення витрат з різниці в тарифах,
хоча сума заборгованості державного
бюджету на час звернення з заявою до
суду тільки зросла. Гроші, які повинні
були виділені Харківському обласному
комунальному підприємству "Дирекція
розвитку інфраструктури території" на
виконання постанови Кабінету
Міністрів України № 167 від 20.03.2013 року
"Про затвердження Порядку та умов
надання у 2013 році субвенцій з
державного бюджету місцевим бюджетам
на погашення заборгованості з різниці
в тарифах на теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла в зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що затверджувалися
та/або погоджувалися органами
державної влади чи місцевого
самоврядування" на виконання п. 1, п. 2, п.
6 ст. 11, ст. 14, ст. 21 Закону України "Про
державний бюджет України на 2013 рік", не
перераховані підприємству у зв'язку з
їх відсутністю у Державному бюджеті
упродовж усього 2013 року. На
підтвердження того факту, що
Харківське обласне комунальне
підприємство "Дирекція розвитку
інфраструктури території" не отримало
грошові кошти з Державного бюджету
відповідачем наданий лист
Департаменту житлово-комунального
господарства та розвитку
інфраструктури Харківської
обладміністрації, як головного
розпорядника коштів обласного бюджету
за номером 05-13126 від 09.01.2014 року, де
зокрема вказано, що обсяг з різниці у
тарифах на теплову енергію, послуги з
газопостачання та водовідведення за
відповідачем складає суму у розмірі 49,6
млн. грн. без різниці у тарифах за
жовтень-грудень 2013 року, яка у
відповідності до викладеного у листі
складає 8,8 млн. грн. Також у листі
вказано, що у 2013 році відповідно до
постанови КМУ № 167 від 20.03.2013 року з
Державного бюджету України на
погашення заборгованості з різниці в
тарифах, яка виникла у Харківського
обласного коммунального підприємства
"Дирекція розвитку інфраструктури
території" субвенції через
невідповідність тарифів на послуги з
теплопостачання не надходили.

23 січня 2013 року господарським судом
Харківської області за результатами
розгляду заяви Харківського обласного
комунального підприємства "Дирекція
розвитку інфраструктури території"
прийнято оскаржувану ухвалу, якою
відстрочено виконання рішення
господарського суду Харківської
області від 08 липня 2013 року у справі у
справі № 5023/4928/12 до 01 січня 2015 року (т.7,
а.с.223-226), що стало підставою для
звернення Публічне акціонерне
товариство "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою.

Надаючи правову кваліфікацію
обставинам справи, колегія суддів
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Статтею 115 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що рішення, ухвали,
постанови господарського суду, що
набрали законної сили, є обов'язковими
на всій території України і
виконуються у порядку, встановленому
Законом України "Про виконавче
провадження".

Статтею 121 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що при наявності обставин,
які ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, за заявою
сторони, державного виконавця,
прокурора чи його заступника або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Оскільки зазначена стаття не обмежує
відповідне право господарського суду
певним строком, воно може бути
реалізоване у будь-який час від
набрання рішенням законної сили до
його фактичного повного виконання.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 9 від
17.10.2012 року "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України"
господарський суд на підставі ст. 121 ГПК
має право за заявою сторони, державного
виконавця, прокурора чи його
заступника або за власною ініціативою
у виняткових випадках залежно від
обставин справи відстрочити,
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання (пункт 7.1).

Відстрочка - це відкладення чи
перенесення виконання рішення на новий
строк, який визначається господарським
судом (підпункт 7.1.1.).

Підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом. При
цьому слід мати на увазі, що згоди
сторін на вжиття заходів, передбачених
статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і
господарський суд законодавчо не
обмежений будь-якими конкретними
термінами відстрочки чи розстрочки
виконання рішення. Проте, вирішуючи
питання про відстрочку чи розстрочку
виконання рішення, зміну способу і
порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо (пункт 7.2.).

Дослідивши документи, надані
відповідачем в обґрунтування заяви про
відстрочення виконання рішення суду у
даній справі, колегією суддів було
встановлено, що відповідач є
комунальним підприємством, яке
створено для задоволення потреб
споживачів, у тому числі населення та
державних органів, в теплопостачанні у
вигляді опалення та гарячого
водопостачання. Підприємство не
уповноважене чинним законодавством
самостійно встановлювати тарифи, які
відповідають витратам за надання
послуг.

Відповідно до статті 14 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2013
рік", у 2013 році кошти, отримані до
спеціального фонду Державного бюджету
України, спрямовуються відповідно на
субвенцію з державного бюджету
місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 167 від 20 березня 2013 року "Про
затвердження Порядку та умов надання у
2013 році субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування", якою передбачено
погашення існуючої заборгованості
підприємства теплової енергії,
водопостачання та водовідведення
перед енергопостачальником, яка
виникла внаслідок невідповідності
діючих тарифів на послуги
теплопостачання їх собівартості,
шляхом проведення розрахунків за
рахунок коштів Держбюджету.

У пунктах 3, 4 вказаної постанови
зазначено, що перерахування субвенції
здійснюється на суму заборгованості,
яка утворилася на початок місяця, в
якому проводяться розрахунки, і не
погашена на дату складення довідки про
суму заборгованості. Підставою для
проведення розрахунків з погашення
заборгованості є договір про
організацію взаєморозрахунків, який
укладається підприємствами, що
виробляють, транспортують та
постачають теплову енергію населенню
або надають населенню послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення (далі - надавачі послуг),
та іншими учасниками розрахунків з
погашення заборгованості (далі -
учасники розрахунків), у тому числі у
разі заміни сторони у зобов'язанні під
час здійснення розрахунків за
придбану/реалізовану на оптовому ринку
електричну енергію, згідно з довідкою,
що підтверджує наявність в учасників
розрахунків кредиторської та/або
дебіторської заборгованості на дату
підписання такого договору.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що з довідки Департаменту
житлово-комунального господарства та
розвитку інфраструктури Харківської
Облдержадміністрації № 05-13126 від 09.01.2014
року вбачається, що відповідно до
пункту 1 статті 14 Закону України "Про
державний бюджет України на 2013 рік" та
постанови Кабінету Міністрів України
від 20.03.2013 року № 167, обсяг з різниці у
тарифах на теплову енергію, послуги з
водопостачання та водовідведення,
наданих населенню Харківським
обласним комунальним підприємством
"Дирекція розвитку інфраструктури
території", складає 49,6 млн.грн. Крім
того, нарахування з різниці у тарифах
за жовтень-грудень 2013 року очікуються
на рівні 8,8 млн.грн. У 2013 році відповідно
до постанови Кабінету Міністрів
України від 20.03.2013 року № 167 субвенції з
державного бюджету України на
погашення заборгованості з різниці в
тарифах на послуги теплопостачання для
населення, не надходило (т.7, а.с.144).

Статтею 19 Закону України "Про Державний
бюджет на 2014 рік" передбачено право
Кабінету Міністрів України
реструктурувати фактичну бюджетну
заборгованість за визначеними ним
видатками державного бюджету, що
виникла станом на 01 січня 2014 року та
заборгованість з різниці в тарифах на
теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка утворилася у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи органами
місцевого самоврядування, у
встановлених ним обсягах шляхом видачі
фінансових казначейських векселів
строком обігу до п'яти років з
дохідністю 5 відсотків. Право видачі
таких векселів надати органам, що
здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів.

Враховуючи, що на державному рівні
прийнято рішення про те, що існуюча
заборгованість підприємств
теплопостачання перед
енергопостачальниками може бути
погашеною шляхом проведення заліків за
рахунок коштів Державного бюджету
через виділення субвенції з державного
бюджету місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, колегія суддів вважає,
що є всі підстави для надання
відстрочки виконання рішення суду.

На підтвердження складного
фінансового стану відповідачем надано,
зокрема, баланс за півріччя 2013 року
разом зі звітом про фінансові
результати, баланс за 9 місяців разом зі
звітом про фінансові результати, звіт
на витрати на виробництво та фінансові
показники діяльності підприємств від
надання послуг теплопостачання за
січень-вересень 2013 року, звіт про
витрати на виробництво та фінансові
показники діяльності підприємства від
надання послуг водопостачання та
водовідведення за січень-вересень 2013
року), з яких вбачається, що фінансові
показники відповідача погіршилися з
причин недостачі оборотних грошових
коштів, тобто висновок про тяжкий
фінансовий стан з моменту його
підтвердження висновком
судово-економічної експертизи № 31 від
10.12.2012 року не змінився в бік
покращення.

Крім того, колегія суддів приймає до
уваги, що з часу прийняття рішення
господарського суду Харківської
області від 08 липня 2013 року у справі №
5023/4928/12, яким було вирішено відстрочити
його виконання на 6 місяців, починаючи з
08 липня 2013 року, субвенції з державного
бюджету України на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
послуги теплопостачання для населення
не надходили і фінансовий стан
відповідача не змінився в бік
покращення, а навпаки погіршився.

Враховуючи диспозитивність норм
Господарського процесуального кодексу
України щодо повноважень суду при
відстроченні виконання рішення,
наявність реальних доказів, що
підтверджують тяжкий фінансовий стан
відповідача та їх виключний характер,
наявність обставин, що унеможливлюють
виконання рішення, а також те, що
виконання даного рішення приведе до
негативних наслідків для боржника -
припинення діяльності його
підприємства щодо забезпечення потреб
споживачів, у тому числі населення та
державних органів, в теплопостачанні у
вигляді опалення та гарячого
водопостачання, і як наслідок
унеможливить виконання рішення
взагалі, колегія суддів апеляційної
інстанції погоджується з висновками
суду першої інстанції щодо відстрочки
виконання рішення господарського суду
Харківської області від 08 липня 2013 року
у справі № 5023/4928/12 до 01 січня 2015 року.

Відповідна правова позиція
узгоджується і з правовою позицією,
викладеною Вищим господарським судом
України у постановах по справам №
11/031-12, 20/176, 5023/1346/12.

Приймаючи до уваги вищевикладене,
колегія суддів дійшла висновку про
відсутність порушень норм
процесуального права при винесенні
місцевим господарським судом ухвали
про відстрочку виконання рішення
господарського суду Харківської
області у справі № 5023/4928/12.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі,
не знайшли свого підтвердження в
матеріалах справи, у зв'язку з чим,
апеляційна скарга Публічного
акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз
України" задоволенню не підлягає.

Приймаючи до уваги викладене,
керуючись загальними правилами
розподілу судових витрат
передбаченими статтями 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України, зважаючи на те, що апеляційний
господарський суд дійшов висновку про
відмову у задоволенні апеляційної
скарги, витрати Публічного
акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз
України" зі сплати судового збору за
подання апеляційної скарги не
підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 44, 49, 99, 101, 102, пунктом
першим статті 103, статтями 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз
України" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду
Харківської області від 23 січня 2014 року
у справі № 5023/4928/12 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
прийняття.

Касаційна скарга може бути подана до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Повна постанова складена 06.03.2014 року.

Головуючий суддя
Камишева Л.М.

Суддя
Пелипенко Н.М.

Суддя
Черленяк М.І.