ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

05.03.2014Справа № 901/193/14За позовом -
Регіонального відділення Фонду
державного майна України в Автономній
Республіці Крим та м. Севастополі,

до відповідача - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Термінал-плюс",
м.Керч,

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача - Державне підприємство
«Адміністрація морських портів
України», м. Київ; Державне
підприємство «Керченський морський
торговельний порт», м. Керч,

про стягнення заборгованості за
договором.

Суддя
С.Я. Тітков

Представники:

Від позивача - не з'явився.

Від відповідача - не з'явився.

Треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору,

на стороні позивача - не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

Розглядається позов Регіонального
відділення Фонду державного майна
України в Автономній Республіці Крим
та м. Севастополі, до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Термінал-плюс", м.Керч, про стягнення
суми боргу із орендної плати за період
з 01.01.2013 по 28.02.2013 у розмірі 19365,25 грн.,
пеню 2198,38 грн., 3 %
річних 470,78 грн.

Позивач, відповідач та треті особи, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору, на стороні позивача явку
своїх представників у судове
засідання не забезпечили.

У клопотанні від 17.02.2014, викладеного у
листі №12-03-00627 позивач просить
розглянути справу без участі його
представника за відсутністю коштів на
його відрядження.

Державне підприємство «Керченський
морський торговельний порт» у
поясненнях по справі від 14.02.2014,
викладених у листі №юр/333 підтвердив,
що орендоване відповідачем майно
передано 28.02.2013 балансоутримувачу.

Державне підприємство «Адміністрація
морських портів України» в особі його
представника Торової І.О. наполягає на
тому, що позов не матиме впливу на право
та обов'язки підприємства і прохає
розглянути справу без участі його
представника.

Відповідач вимоги ухвали
Господарського суду Автономної
Республіки Крим від 18.02.2014 не виконав.
Причини цього суду невідомі. Про час і
місце судового засідання він
повідомлений належним чином, а саме:
ухвала суду направлена на його адресу
рекомендованою кореспонденцію та до
суду не поверталась.

У зв'язку з викладеним у судовому
засіданні 27.02.2014 оголошено перерву до
05.03.2014.

05.03.2014 судове засідання продовжено.

Представники сторін та третіх осіб, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору, на стороні позивача у
судове засідання не з'явились.

Відповідно до відзиву на позов від
28.02.2014 №63, який надійшов до суду 03.03.2014,
відповідач визнав позовні вимоги у
повному обсязі і прохає розглянути
позов без його представника.

Відповідно до пункту 3.9.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 №18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи строки розгляду справ
господарськими судами України, які
передбачені статтею 69 ГПК України, а
також те, що явка у судове засідання є
правом учасників процесу, а не їх
обов'язком, суд вважає можливим
розглянути дану справу за відсутністю
представника відповідача за наявними у
справі матеріалами.

Справа розглядається за наявними в неї
матеріалами в порядку ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи, суд

В С Т А
Н О В И В :

23.12.2013 між Регіональним відділенням
Фонду державного майна України в
Автономній Республіці Крим та м.
Севастополі та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Термінал-плюс" укладений договір №1146
індивідуально визначеного (нерухомого)
майна, що належить до державної
власності.

Відповідно до п.1.1 Регіональне
відділення Фонду державного майна
України в Автономній Республіці Крим
та м. Севастополі передає, а Товариство
з обмеженою відповідальністю
"Термінал-плюс" приймає в строкове
платне користування державне окреме
індивідуально визначене нерухоме
майно: 21/1000 частку комплексу, що
складається з майданчика №10, який
розташований за адресою: Автономна
Республіка Крим, м. Керч, вул. Кірова, 28
(далі - майно), що перебуває на балансі
Державного підприємства «Керченський
морський торговельний порт»
(ідентифікаційний код юридичної особи
01125554) (далі - балансоутримувач).

Згідно з ч.1 ст. 759 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати майно у користування та плату
на певний строк.

Відповідно до вимог статті 762
Цивільного кодексу України за
користування майном з наймача
стягується плата, розмір якої
встановлюється договором найму.

Плата за користування майном вноситься
щомісячно.

Відповідно до п.2.1 орендар вступає у
строкове платне користування майном у
термін, указаний у договорі, але не
раніше дати підписання сторонами цього
договору (у разі оренди нерухомого
майна на строк не менше ніж три роки - не
раніше дати державної реєстрації
договору) та акта приймання -
передавання майна, акт
приймання-передавання орендованого
державного майна з боку сторони, яка
передає майно, підписується як
орендавцем, так і балансоутримувачем
майна.

Зазначене нежитлове приміщення було
передано позивачем відповідачу, про що
свідчить підписаний між сторонами акт
приймання-передачі орендованого майна
(а.с.19).

Пункт 10.1. цей договір укладено строком
на 3 роки, і діє з моменту нотаріального
посвідчення та державної реєстрації
строком до 23.12.2013.

Пунктами 3.1, 3.3 договору встановлено, що
орендна плата визначається на підставі
методики розрахунку орендної плати,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі
змінами) (далі - методика розрахунку),
або за результатами конкурсу на право
оренди державного майна становить без
ПДВ за перший базовий місяць оренди -
вересень 2010 - 24 619,11 грн.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 02.12.2009 №1341,
постанови Кабінету Міністрів України
від 25.03.2009 №315, інструктивного листа
Фонду державного майна України від
22.04.2009 №10-16-5581, постанови Кабінету
Міністрів України від 16.06.2010 №440
застосовувати в період з 01.05.2009 до
01.01.2011 орендну ставку у розмірі 45 %
установленого обсягу відповідно до
додатка 1а за базовий місяць вересень
2010 - 11 078,60 грн.

Орендна плата за кожний наступний
місяць визначається орендарем
самостійно шляхом корегування
орендної плати за попередній місяць на
індекс інфляції за наступний місяць.

Пунктом 3.6. орендна плата
перераховується до державного бюджету
та балансоутримувачу у співвідношенні
70% (до державного бюджету) до 30% (на
розрахунковий рахунок
балансоутримувача) щомісяця не пізніше
15 числа місяця, наступного за звітним,
відповідно до пропорцій розподілу,
установлених Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до вимог пункту 3 статті 18
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна" орендар
зобов'язаний вносити орендну плату
своєчасно та в повному обсязі.

Згідно частини 1 статті 19 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна" орендар за
користування об'єктом оренди вносить
орендну плату незалежно від наслідків
господарської діяльності.

Відповідно до п.п.5.3., 5.4. встановлено, що
орендар зобов'язується своєчасно й у
повному обсязі сплачувати орендну
плату та забезпечувати збереження
орендованого майна, запобігати його
пошкодженню і псуванню, тримати майно в
порядку, передбаченому санітарними
нормами та правилами пожежної безпеки,
підтримувати орендоване нерухоме
майно в належному стані, не гіршому, ніж
на момент передачі його в оренду, з
врахуванням нормального фізичного
зносу, здійснювати заходи
протипожежної безпеки.

Відповідно до п.5.9. договору, орендар
щомісяця, до 15 числа, надавати
орендодавцеві та балансоутримувачу
інформацію про перерахування орендної
плати за попередній місяць (копія
платіжного доручення з відміткою
обслуговувального банку про
перерахування орендної плати до
Державного бюджету України). На вимогу
орендодавця проводити звіряння
взаєморозрахунків по орендних
платежах і оформляти відповідні акти
звіряння.

Як стверджує позивач, орендар за
договором №1146 індивідуально
визначеного (нерухомого) майна, що
належить до державної власності, що
належить до державної власності від
23.12.2013 неналежно виконує свої
зобов'язання щодо сплати орендної
плати.

Станом на 10.12.2013 орендар не сплатив
орендну плату за період з 01.01.2013 по
28.02.2013 у розмірі 19 365,25 грн.

Згідно з розрахунком позивача
відповідач повинен був перерахувати
орендну плату за січень 2013 до 15.02.2013 у
сумі 18 308,42 грн., а за січень - до 15.02.2014.

Відповідачем перераховано 18.02.2011
авансовий внесок у розмірі 9233,38 грн. за
останній місяць оренди, а 28.02.2011 ще 8 000,00
грн. за останній місяць оренди.

Таким чином борг складає 19 365,25 грн.

Будь-яких заперечень відповідач щодо
правильності розрахунку боргу суду не
надав.

Неможливість виконання відповідачем
своїх обов'язків щодо сплати оренди
підтверджується рішенням
Господарського суду Автономної
Республіки Крим по справі №901/237/13-г.

Таким чином позов про стягнення боргу у
сумі 19 365,25 грн. підлягає задоволенню.

Частиною 1 статті 546 Цивільного
кодексу України передбачено, що
виконання зобов'язання може
забезпечуватися, зокрема,
неустойкою. Під неустойкою (штрафом
або пенею), відповідно до статті 549
Цивільного кодексу України,
розуміється грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Отже, види забезпечення виконання
зобов'язань є спеціальними мірами
майнового характеру, які стимулюють
належне виконання зобов'язання
боржником шляхом встановлення
додаткових гарантій задоволення вимог
кредитора, а тому забезпечення
виконання зобов'язань будь-яким з
видів, передбачених статтею 546
Цивільного кодексу України, також
створює зобов'язувальні
правовідносини між кредитором та
боржником.

Крім того, позивач прохає суд стягнути
з відповідача суму боргу з урахуванням
3 % річних від простроченої суми боргу
за період з 16.02.2013 по 10.12.2013 у сумі 470,78
грн.

Відповідно до частини 2 статті 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми,
наслідки прострочення боржником
грошового зобов'язання у вигляді
інфляційного нарахування на суму боргу
та 3% річних виступають способом
захисту майнового права та інтересу,
який полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові, а тому ці кошти
нараховуються незалежно від вини
боржника та незалежно від сплати ним
неустойки (пені) за порушення виконання
зобов'язання та входять до складу
грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що 3% річних у
розмірі 470,78 грн., згідно з доданим до
позовної заяви розрахунку, обчислені
позивачем правомірно, а тому також
підлягають стягненню з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Термінал-плюс" на користь позивача.

Частиною 1 статті 199 Господарського
кодексу України передбачено, що
виконання господарських зобов'язань
забезпечується заходами захисту прав
та відповідальності учасників
господарських відносин, передбаченими
цим Кодексом та іншими законами. За
погодженням сторін можуть
застосовуватися передбачені законом
або такі, що йому не суперечать, види
забезпечення виконання зобов'язань,
які звичайно застосовуються у
господарському (діловому) обігу. До
відносин щодо забезпечення виконання
зобов'язань учасників господарських
відносин застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

У відповідності до статті 548 Цивільного
кодексу України, неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. При цьому, штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання; пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Отже, види забезпечення виконання
зобов'язань є спеціальними мірами
майнового характеру, які стимулюють
належне виконання зобов'язання
боржником шляхом встановлення
додаткових гарантій задоволення вимог
кредитора, а тому забезпечення
виконання зобов'язань будь-яким з
видів, передбачених ст. 546 Цивільного
кодексу України, також створює
зобов'язувальні правовідносини між
кредитором та боржником.

Пунктом 3.7. договору передбачено, що
орендна плата, перерахована
несвоєчасно або не у повному обсязі,
підлягає індексації і стягується до
бюджету та балансоутримувачу у
визначеному пунктом 3.7. співвідношенні
відповідно до чинного законодавства
України з урахуванням пені у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ на дату
нарахування пені від суми
заборгованості за кожний день
прострочення, уключаючи день оплати.

Нарахування пені за несвоєчасне або не
у повному обсязі перерахування
орендної плати припиняється через один
рік від дня, коли орендна плата мала
бути сплачена.

У зв'язку із чим, за період з 16.02.2013 по
10.12.2013 нарахована пеня у розмірі 2 198,38
грн.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
встановлено, що розмір пені,
передбачений статтею 1 цього Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Таким чином, вимоги Регіонального
відділення Фонду державного майна
України в Автономній Республіці Крим
та м. Севастополя про стягнення суми
боргу з орендної плати за період з
01.01.2013 по 28.02.2013 у розмірі 19 365,25 грн.,
пені - 2 198,38 грн., 3 % річних - 470,78 грн., а
всього 22 034,41 грн. є законними,
обґрунтованими та підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 49
Господарського процесуального кодексу
України оплата судового збору у
зв'язку із задоволенням позову
покладається на відповідача.

У судовому засіданні були оголошені
вступна та резолютивна частини
рішення.

Повний текст рішення складено 06.03.2014.

Керуючись статтями 49, 82-84
Господарського процесуального Кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Термінал-плюс"
(вул. Кірова, 28, м. Керч, Автономна
Республіка Крим, 98312, ідентифікаційний
код 31680988) на користь Регіонального
відділення Фонду державного майна
України в Автономній Республіці Крим
та м. Севастополя (пл. Повсталих, 6, м.
Севастополь, Україна, 99008, ,
р/р 0019, Банк: ГУ ДКСУ в Автономній
Республіці Крим, м. Сімферополь, МФО
824026, отримувач: УДКСУ у м. Керчі АРК (м.
Керч), 22080300) суму боргу з орендної плати
за період з 01.01.2013 по 28.02.2013 у розмірі 19
365,25 грн., пені - 2 198,38 грн., 3 % річних - 470,78
грн., а всього 22 034,41 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Термінал-плюс"
(вул. Кірова, 28, м. Керч, Автономна
Республіка Крим, 98312, ідентифікаційний
код 31680988) на користь Регіонального
відділення Фонду державного майна
України в Автономній Республіці Крим
та м. Севастополя (пл. Повсталих, 6, м.
Севастополь, Україна, 99008, р/р 0006,
, Банк: УДКСУ у Ленінському
районі м. Севастополя, МФО 824509,
отримувач: РВ ФДМУ в АР Крим та м.
Севастополі) судовий збір у розмірі
1720,50 грн.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
С.Я. Тітков