ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року Справа № 917/1038/13 Вищий
господарський суд України в складі
колегії суддів:

Капацин Н.В. - головуючого, Бернацької
Ж.О. - доповідача, Кривди
Д.С.,розглянувши касаційну скаргу
Приватного підприємства "АВТОБУД" на
постановуХарківського апеляційного
господарського суду від 29.10.2013 у
справі№ 917/1038/13

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю
"ФЕРРОСТРОЙ"доПриватного підприємства
"АВТОБУД"простягнення 327776,54 грн., за
участю представників сторінвід
позивача: Прищепа Л.М. (довіреність № 21
від 08.01.2014), від відповідача: не
з'явились,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ФЕРРОСТРОЙ" у травні
2013 року звернулось до Господарського
суду Полтавської області з позовом до
Приватного підприємства "АВТОБУД" про
стягнення 327776,54 грн. за договором
субпідряду № 445 від 30.12.2010.

Рішенням Господарського суду
Полтавської області від 15.08.2013 у справі
№ 917/1038/13 (суддя Гетя Н.Г.), залишеним без
змін постановою Харківського
апеляційного господарського суду від
29.10.2013 (колегія суддів у складі:
Істоміної О.А. - головуючого, Білецької
А.М., Гребенюк Н.В.), позовні вимоги
повністю задоволено. Стягнуто з
Приватного підприємства "АВТОБУД" на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ФЕРРОСТРОЙ" 327776,54
грн. заборгованості та 6555,52 грн. витрат
з оплати судового збору.

Рішення та постанова мотивовані тим, що
позивачем доведено обґрунтованість
позовних вимог про стягнення
заборгованості за договором, у зв'язку
з чим позовні вимоги про стягнення
327776,54 грн. підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням та
постановою, відповідач звернувся з
касаційною скаргою до Вищого
господарського суду України, в якій
просить рішення Господарського суду
Полтавської області від 15.08.2013 та
постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 29.10.2013 у справі
№ 917/1038/13 скасувати, і прийняти нове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

Касаційна скарга обґрунтована
неправильним застосуванням та
порушенням норм матеріального та
процесуального права попередніми
судовими інстанціями.

Заслухавши суддю-доповідача Бернацьку
Ж.О., обговоривши доводи касаційної
скарги, заслухавши представника
позивача, перевіривши правильність
застосування норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
Вищого господарського суду України
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"ФЕРРОСТРОЙ" (генпідрядником) та
Приватним підприємством "АВТОБУД"
30.12.2010 укладено договір субпідряду № 445,
за умовами якого генпідрядник доручає,
а субпідрядник зобов'язується виконати
на свій ризик і здати в установлений
договором строк роботи з капітального
будівництва об'єктів ЦШХ, відповідно до
бюджету інвестицій на 2011 рік в об'ємах
щомісячно погоджених із замовником
("Полтавський ГОК"). Генпідрядник
зобов'язується надати субпідряднику
будівельний майданчик, передати
дозвільну документацію, а також
затверджену в установленому порядку
проектну документацію замовника,
прийняти від субпідрядника роботи та
оплатити їх.

Відповідно до пункту 3.2 договору,
договірна ціна визначається на
підставі кошторисів, є орієнтовною та
складає 19936000,40 грн., в тому числі ПДВ -
3322666,73 грн. Договірна ціна є динамічною.

Згідно з пунктом 4.4. договору,
розрахунок за виконані роботи
проводиться генпідрядником протягом
20-ти банківських днів з моменту
підписання акта виконаних робіт обома
сторонами, на основі виставленого на
адресу генпідрядника рахунка.

Пунктом 4.7. договору визначено, що
розмір витрат з надання послуг
генпідряду складає 3% від вартості
виконаних підрядником робіт без
урахування матеріалів генпідрядника.
Відшкодування витрат генпідрядника
здійснюється субпідрядником протягом
20-ти банківських днів з моменту
підписання генпідрядником та
субпідрядником акта
передання-прийняття виконаних робіт.

Додатковою угодою № 1/9 до договору
субпідряду № 445 від 01.07.2011 розмір витрат
з надання послуг генпідряду з 01.07.2011
складає 1,5 % від вартості виконаних
робіт без урахування матеріалів
генпідрядника.

Позивачем у 2011 році надано послуги в
узгодженому сторонами розмірі від
вартості виконаних субпідрядником
робіт, що підтверджується актами № 1-01
від 31.01.2011, № 5-02 від 25.02.2011, № 3-03 від
29.03.2011, № 11-04 від 29.04.2011, № 11-05 від 31.05.2011,
№ 5-06 від 29.06.2011, № 5-07, № 8-08, № 9-09.

Таким чином, сторонами договору
складено, підписано уповноваженими
представниками та скріплено печатками
підприємств акти надання вказаних
послуг, без претензій та зауважень (Т. 3,
а.с. 132-137, том. 1, а.с. 77-79 - зворот), які
підтверджують надання послуг
позивачем на загальну суму 465505,82 грн., і
є підставою для проведення
розрахунків.

Відповідачем здійснено часткову
оплату лише за липень-вересень 2011 року
в сумі 131473,24 грн. та частково за квітень
2011 року на суму 6256,04 грн., що
підтверджується наявною у справі
банківською випискою.

Відповідно до частини 1 статті 837
Цивільного кодексу України, за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Відповідно до абзацу 1 частини 4 статті
882 Цивільного кодексу України,
передання робіт підрядником і
прийняття їх замовником оформляється
актом, підписаним обома сторонами. У
разі відмови однієї зі сторін від
підписання акта про це вказується в
акті і він підписується другою
стороною.

Судами обох інстанцій встановлено, що
під час звернення з позовною заявою
позивачем надано до місцевого
господарського суду копії актів про
надання послуг № 1-01, № 5-02, № 3-03, № 11-04, №
11-05, № 5-06, як доказ надання послуг
генпідряду.

В судовому засіданні від 15.08.2013
місцевим господарським судом оглянуто
та за клопотанням повернуто позивачу
оригінали актів про надання послуг №
1-01, № 5-02, № 3-03, № 11-04, № 11-05, № 5-06 (Т. 3, а. с.
125). Під час їх дослідження місцевим
господарським судом встановлено, що
зазначені акти мають дату, підпис та
посаду уповноважених осіб, відтиск
печаток підприємств.

Крім цього, копії вказаних актів надано
позивачем для залучення до матеріалів
справи (Т.3 а.с. 132-137), що зафіксовано в
протоколі судового засідання (Т. 3, а.с.
139).

Колегія суддів Вищого господарського
суду України погоджується з висновками
судів попередніх інстанцій щодо
необґрунтованості твердження
відповідача про невідповідність актів
про надання послуг генпідряду вимогам
законодавства, оскільки в актах чітко
зазначено: у якому місяці надавались
послуги та дату підписання актів.

Крім цього, згідно з абзацом 2 пункту
201.10 статті 201 Податкового кодексу
України, під час здійснення операцій з
постачання товарів/послуг платник
податку продавець товарів/послуг
зобов'язаний надати покупцю податкову
накладну після реєстрації в Єдиному
реєстрі податкових накладних.

Апеляційний господарський суд,
дослідивши копії податкових накладних,
дійшов до правильного висновку, що дата
їх виписки збігається з датою актів
здачі-приймання генпідрядних послуг,
вони містять посилання на договір № 445
від 30.12.2010, тому акти є належним доказом
надання Товариством з обмеженою
відповідальністю "ФЕРРОСТРОЙ" послуг
генпідряду, і підставою для
розрахунків, оскільки Приватне
підприємство "АВТОБУД" підписуючи
вказані акти підтвердило факт їх
надання позивачем, а посилання
відповідача на недоведеність строку
настання виконання зобов'язання з
оплати є необґрунтованими та такими, що
спростовується наявними у справі
доказами.

Посилання відповідача на неотримання
ним рахунків на оплату не впливає на
обов'язок відповідача з оплати наданих
послуг генпідряду, отримання яких
підтверджується наявними в матеріалах
справи актами, які підписані
представниками обох сторін, оскільки
такий обов'язок виникає саме з моменту
підписання актів здачі-приймання
виконаних робіт.

Суди обох інстанцій дійшли до
правильного висновку про
безпідставність тверджень
відповідача, що акти підписано
неуповноваженою особою відповідача,
оскільки відповідно до підпункту з)
пункту 6. 6 розділу 6 змін та доповнень до
статуту Приватного підприємства
"АВТОБУД", директор підприємства без
окремої довіреності підписує
документи щодо діяльності
підприємства, по взаємовідносинах з
установами, підприємствами,
організаціями всіх форм власності, а
також інших документів, необхідних для
забезпечення фінансово-господарської
діяльності підприємства, за винятком
тих, що віднесені до компетенції
власника. Таким чином, директор
відповідача - Ніколаєв А.С
уповноважений на підписання спірних
актів згідно зі статутом.

Посилання відповідача на те, що акти
підписані з перевищенням повноважень,
як і договір субпідряду, та не мають
юридичної сили, а договір є недійсним
правомірно не прийняті судами до уваги,
оскільки згідно з частиною 1 статті 241
Цивільного кодексу України правочин,
вчинений представником з перевищенням
повноважень, створює, змінює, припиняє
цивільні права та обов'язки особи, яку
він представляє, лише у разі наступного
схвалення правочину цією особою.
Правочин вважається схваленим зокрема
у разі, якщо особа, яку він представляє,
вчинила дії, що свідчать про прийняття
його до виконання.

Судами обох інстанцій встановлено, що
відповідачем виконано роботи на
об'єктах ВАТ "Полтавський ГОК":
капітальне будівництво об'єктів ЦШХ.
Вказані роботи прийняті позивачем, що
підтверджують підписані та скріплені
печатками обох сторін акти
здачі-приймання виконаних робіт за
січень - вересень 2011 року за формою КБ
2в.

Відповідачем здійснено часткову
оплату за послуги генпідряду на
підставі актів про надання послуг
генпідряду № 5-07 за липень 2011 року, № 8-08
за серпень 2011 року, № 9-09 за вересень 2011
року на загальну суму 131 473,24 грн. та
частково по акту за квітень 2011 року в
сумі 6 256,04 грн. (банківські виписки
містяться у матеріалах справи).

Таким чином, наведене у повній мірі
підтверджує, що договір № 445 від 30.12.2010
був схвалений відповідачем, прийнятий
до виконання, а отже є підставою для
належного виконання обов'язків
передбачених умовами договору.

Таким чином, враховуючи факт належного
виконання позивачем своїх зобов'язань,
передбачених договором субпідряду № 445
від 30.12.2010 року, що підтверджується
належними та допустимими доказами -
актами виконаних робіт, які підписані
уповноваженими представниками обох
сторін та скріплені печатками
підприємств, і часткову оплату
генпідрядних послуг відповідачем, суди
обох інстанцій дійшли до правильного
висновку про задоволення позовних
вимог про стягнення з відповідача 327776,54
грн. боргу.

Доводи, викладені у касаційній скарзі,
не спростовують висновків попередніх
інстанцій, які відповідають чинному
законодавству, у зв'язку з чим підстав
для зміни чи скасування постанови
Харківського апеляційного
господарського суду від 29.10.2013 у справі
№ 917/1038/13 не вбачається.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного
підприємства "АВТОБУД" на постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 29.10.2013 у справі
№ 917/1038/13 залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 29.10.2013 у справі
№ 917/1038/13 залишити без змін.

Головуючий - суддяКапацин Н.В.
СуддіБернацька Ж.О. Кривда Д.С.