м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/1379/14 27.02.14

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді
Привалова
А.І.

при секретарі

Сай А.С.

розглянувши справу № 910/1379/14

за позовом приватного підприємства
«Алмаз-2005»;

до Науково-дослідного
економічного інституту

про стягнення 476356,43 грн.

Представники сторін:

від позивача: Шматок В.І., директор,
наказ № 1 від 25.10.2005р.;

від відповідача: Стукаленко О.Т.,
довіреність № 1/157 від 08.04.2013р.

обставини справи:

До Господарського суду міста Києва
звернулось приватне підприємство
«Алмаз-2005» (надалі - позивач) з позовом
до Науково-дослідного економічного
інституту (надалі - відповідач) про
стягнення 476356,43 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
відповідач в порушення умов укладеного
між сторонами договору № 04/06 від
05.06.2012р. у визначений строк не
розрахувався за отримані послуги,
внаслідок чого виник борг у сумі 476356,43
грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.02.2014р. порушено провадження
у справі № 910/1379/14 та призначено її
розгляд на 27.02.2014р.

Присутнім у судовому засіданні 27.02.2014р.
представником позивача підтримано
заявлені позовні вимоги в повному
обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні не заперечив факту наявності
заборгованості перед позивачем по
оплаті за отримані згідно з договором
№ 04/06 від 05.06.2012р. послуги.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82
Господарського процесуального кодексу
України, рішення прийнято
господарським судом за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами, у
нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, в
засіданні суду була оголошена вступна
та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, що мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

05.06.2012р. між позивачем (за договором -
виконавець) та відповідачем (за
договором - замовник) було укладено
договір № 04/06, у відповідності до п.1.1,
п.1.2 якого замовник доручає, а
виконавець приймає на себе
зобов'язання забезпечити виконання
послуг для обслуговування об'єкту
замовника, розташованого за адресою м.
Київ, бул. Дружби Народів, 28, а саме:

- утримання в чистоті будівлі,
прибирання робочих приміщень згідно з
Переліком основних робіт прибирання
приміщень (Додаток № 1 до договору),
Довідки про наявність обладнання та
матеріально-технічної бази (Додаток № 2
до договору);

- прибирання території, прилеглої до
адміністративних будівель, та
забезпечення доставки твердих
побутових відходів (ТВП) в контейнери
спеціалізованої організації для
вивозу відходів.

Так, сторонами було підписано Перелік
основних робіт прибирання приміщень
(Додаток № 1 до договору) та Довідку про
наявність обладнання та
матеріально-технічної бази (Додаток № 2
до договору).

Також, між сторонами було підписано
Специфікацію (Додаток № 3 до договору),
відповідно до якої вартість прибирання
об'єкту за період з червня 2012 року по
грудень 2012 року включно склала 600 000,00
грн., при цьому вартість прибирання за
один місяць становить 85 714,28 грн.

За умовами п. 2.1 договору, виконавець
зобов'язався забезпечувати чистоту та
належний санітарний стан приміщень та
прилеглої території, справний стан
електротехнічного та сантехнічного
обслуговування, за власний рахунок
виконувати роботи всіма необхідними
миючими засобами та інвентарем згідно
з Додатком № 1 до договору, надавати
послуги вчасно, якісно та в повному
обсязі, а замовник зобов'язався
своєчасно приймати та оплачувати
надані послуги згідно з умовами
договору (п.2.2).

Судом встановлено, що на виконання умов
договору позивачем у період з червня 2012
року по грудень 2012 року включно за
актами прийому-здачі виконаних робіт,
копії яких залучені до матеріалів
справи, а оригінали було оглянуто в
судовому засіданні, надано відповідачу
послуги на суму 600 000,00 грн.

Відповідно до п. 3.9 договору, замовник
щомісяця розраховується за надані
послуги шляхом безготівкового
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок виконавця не пізніше 3 (трьох)
банківських днів після підписання акту
виконаних робіт обома сторонами.

Відповідач здійснив часткову оплату
отриманих послуг у сумі 123 643,53 грн., що
підтверджується наявними в матеріалах
справи платіжними дорученнями № 472 від
06.07.2012р. та № 601 від 24.12.2012р., проте повну
їх вартість у сумі 476 356,43 грн.
відповідач не оплатив.

Оскільки отримані послуги відповідач
не оплатив у повному обсязі, позивач
10.01.2014р. звернувся до відповідача з
претензією за вих. № 10-1/01 від 10.01.2014р.
про сплату боргу в сумі 476 356,43 грн.
Проте, відповідач вказану претензію
залишив без відповіді та задоволення.

Станом на 01.01.2014р. актом звірки
взаєморозрахунків сторонами визначено
заборгованість відповідача перед
позивачем за надані послуги за спірним
договором у сумі 476 356,43 грн.

Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем на день
розгляду справи становить 476 356,43 грн.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського
кодексу України, майнові зобов'язання,
які виникають між учасниками
господарських відносин, регулюються
Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 901
Цивільного кодексу України, за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Приписами частини першої статті 903
Цивільного кодексу України
встановлено, що якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкт
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов і вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Приписами статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

На час розгляду спору у господарському
суді відповідачем не заперечено факт
отримання послуг за представленими
актами та не надано доказів оплати
наданих послуг, а відтак, позовна
вимога про стягнення з відповідача
суми основного боргу в розмірі 476 356,43
грн. є обґрунтованою, документально
підтвердженою та підлягає задоволенню.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК
України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Стягнути з Науково-дослідного
економічного інституту (01103, м. Київ,
бул. Дружби Народів, 28, )
на користь приватного підприємства
«Алмаз-2005» (08200, Київська обл., м. Ірпінь,
вул. Українська, 82, кв. 6, )
476356 грн. 43 коп. основного боргу та 9527
грн. 13 коп. - витрат по сплаті судового
збору. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його прийняття, оформленого відповідно
до вимог ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 04.03.2014р.

Суддя
А.І.
Привалов