ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2014 року Справа №
904/6072/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючий суддя Герасименко І.М.
(доповідач)

судді: Кузнецова І.Л., Сизько І.А.

секретар судового засідання: Мацекос
І.М.

за участю представників сторін:

представник позивача: ОСОБА_1

представник відповідача: Лисенко Є.В.

розглянувши апеляційну скаргу
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3,
м.Дніпродзержинськ ,

на рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 18.12.2013
року у справі №904/6072/13

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3, м.Дніпродзержинськ,

до Комунального підприємства
"Дорожник", м. Дніпродзержинськ,

про стягнення 84 285,01 грн.;

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
звернувся до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
Комунального підприємства "Дорожник"
про стягнення 84 285,01 грн. Сума позову
складається з наступних сум:
заборгованість за виконані роботи у
розмірі 76 025,00 грн.; інфляційні витрати у
розмірі 3 417,31 грн.; 3% річних у розмірі 4
842,70 грн.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 18.12.2013р.
по справі №904/6072/13 (головуючий суддя
-Петренко Н.Е., суддів: Ліпинський О.В.,
Колісник І.І.) в задоволенні позову -
відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням
господарського суду Дніпропетровської
області від 18.12.2013р. у справі № 904/6072/13,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що рішення
суду першої інстанції винесено з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, а також
невідповідністю висновків, викладених
у рішенні місцевого господарського
суду, обставинам справи. В своїй
апеляційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення господарського суду
Дніпропетровської області по справі
№904/6072/13 від 18.12.2013р., та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позов.

Розпорядженням голови суду Величко Н.Л.
від 24.01.2014р. у зв'язку з перебуванням
судді Кузнецової І.Л. - члена постійно
діючої колегії суддів у відпустці,
справу призначено до розгляду у складі
суддів: головуючий суддя - Герасименко
І.М. (доповідач), суддів: Сизько І.А.,
Прудніков В.В.

Зміна складу колегії суддів відбулась
на підставі розпорядження секретаря
судової палати Кузнецової І.Л. від
24.02.2014р., справу передано колегії суддів
у складі: головуючий суддя -
Герасименко І.М. (доповідач), суддів:
Кузнецова І.Л., Сизько І.А., у зв'язку з
виходом на роботу судді Кузнецової І.Л.
та перебуванням судді Пруднікова В.В. у
відпустці.

В судовому засіданні
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду 27.02.2013р.
представник позивача підтримав свою
апеляційну скаргу; представник
відповідача просить рішення суду
залишити без змін. По справі оголошено
перерву до 11.03.2014р.

В судовому засіданні
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду 11.03.2013р.
представник позивача підтримав
апеляційну скаргу; представник
відповідача просить рішення суду
залишити без змін.

Колегія суддів, дослідивши докази по
справі, в їх сукупності, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи,
14.09.2007р. між Закритим акціонерним
товариством "АДА" (далі - первісний
кредитор) та відповідачем було
укладено договір на ремонт
автотранспорту (далі - Договір на
ремонт автотранспорту), відповідно до
умов п. 1.1. якого, відповідач доручає, а
первісний кредитор бере на себе
зобов'язання з виконання капітального
ремонту (надалі за текстом - робота)
наступних транспортних засобів:

- автомобіль КРАЗ 256
(номерний знак НОМЕР_1),

- навантажувач Сталева Воля -
L34 (номерний знак НОМЕР_2),

- автомобіль "Фольксваген -
пассат" (номерний знак НОМЕР_3,

- каток "Бомаг" (без н/з),

(надалі за текстом - ТЗ), який належить
відповідачу.

Роботи проводяться первісним
кредитором згідно замовлення - наряду,
затвердженому відповідачем, у
замовленому обсязі за прейскурантом
первісного кредитора, виходячи із
тарифу за 1 (одну) нормо/годину із
використанням запасних частин та
матеріалів первісного кредитора.

Відповідно до п. 2.1.3. Договору на
ремонт автотранспорту, первісний
кредитор зобов'язаний виконати роботу,
за встановленими у керівництві нормами
в термін, що не перевищує 12 (дванадцяти)
календарних місяців.

Згідно з п. 2.1.5. Договору на ремонт
автотранспорту, первісний кредитор
зобов'язаний за один день до закінчення
виконання роботи, повідомити
відповідача про готовність ТЗ до здачі.

У випадку невиконання
відповідачем своїх обов'язків по
сплаті за виконану роботу, вказану у
даному Договорі, первісний кредитор
має право не повертати ТЗ до повного
виконання відповідачем обов'язків за
Договором (п. 2.1.7. Договору на ремонт
автотранспорту).

В п. 2.1.8. Договору на ремонт
автотранспорту зазначено про те, що
первісний кредитор зобов'язаний
забезпечити збереженість ТЗ та всіх
його частин в період знаходження ТЗ на
місці виконання роботи, а також
забезпечити відсутність доступу до ТЗ
свого персоналу чи інших сторонніх
осіб після закінчення виконання роботи
до моменту отримання ТЗ відповідачем.

Як зазначено в п. 2.2.1. Договору на
ремонт автотранспорту, відповідач
зобов'язаний своєчасно здійснювати
оплату первісному кредитору за
виконану роботу.

Відповідно до п. 2.2.4. Договору на ремонт
автотранспорту, відповідач
зобов'язаний забрати ТЗ після
виконання роботи протягом 24 (двадцяти
чотирьох) годин після закінчення
роботи.

Пунктом 3.1. Договору на ремонт
автотранспорту передбачено, що
вартість робіт визначається первісним
кредитором на підставі обсягу роботи,
заявленому первісним кредитором
виходячи із тарифу за одну нормо/годину
та вказується у Протоколі узгодження
вартості попереднього обсягу робіт,
який після підписання сторонами є
невід'ємною частиною даного Договору.

Як зазначено в п. 3.3. Договору на ремонт
автотранспорту, остаточна вартість
роботи вказується первісним
кредитором у Акті приймання - передачі
виконаних робіт та включає в себе
вартість фактично виконаної роботи.

Одночасно із наданням відповідачу Акту
приймання-передачі виконаних робіт,
первісний кредитор надає і видаткові
накладні на запасні частини та інші
матеріали, які були використані при
виконанні роботи (п. 3.5. Договору на
ремонт автотранспорту).

В пункті 3.6 Договору на ремонт
автотранспорту сторони узгодили те, що
відповідач сплачує первісному
кредитору вартість запасних частин та
інших матеріалів на підставі наданих
рахунків.

Відповідно до пункту 3.7. Договору на
ремонт автотранспорту, відповідач
сплачує первісному кредитору роботи у
розмірі, зазначеному в Протоколі
узгодження вартості попереднього
обсягу робіт, шляхом передоплати на
розрахунковий рахунок первісного
кредитора, зазначеному в даному
Договорі (а.с. 8 том 1).

Також, згідно з п. 3.8. Договору на ремонт
автотранспорту, остаточний розрахунок
за фактично виконану роботу за цим
Договором, відповідач проводить на
підставі Акту приймання - передачі
виконаних робіт, протягом 3 (трьох)
банківський днів з дати підписання
даного Акту (а.с. 8 том 1).

Цей договір вважається укладеним і
набирає чинності з моменту його
підписання сторонами та його
скріплення печатками сторін (п. 5.1.
Договору на ремонт автотранспорту) та
відповідно до п. 5.2. Договору на ремонт
автотранспорту, строк цього Договору
починає свій перебіг з моменту
підписання його сторонами та договір
діє до моменту виконання сторонами
умов договору в повному обсязі.

На виконання умов вищезазначеного
Договору, відповідач передав, а
первісний кредитор прийняв на
капітальний ремонт автомобіль КРАЗ 256
(номерний знак НОМЕР_1), що підтверджує
акт прийому-передачі від 14.09.2007р. (а.с.10)
техніки на ремонт.

Також, 17.09.2007р. між відповідачем та
первісним кредитором укладено
додаткову угоду № 1 до Договору на
ремонт автотранспорту, відповідно до
умов якої, сторони виклали п.1.1.
Договору в наступній редакції:
"Відповідач доручає, а первісний
кредитор бере на себе зобов'язання з
виконання капітального ремонту (надалі
за текстом - робота) наступних
транспортних засобів:

- автомобіль КРАЗ 256 (номерний знак
НОМЕР_1),

- навантажувач Сталева Воля L-34
(номерний знак НОМЕР_2),

- автомобіль "Фольксваген-пассат"
(номерний знак НОМЕР_3),

- каток "Бомаг" (без н/з) у кількості 2 шт.,

- компресор пересувний у кількості 1 шт.,

(надалі за текстом - ТЗ), який належить
відповідачу".

Позивач послався на те, що
вищезазначені транспортні заходи
перебувають на балансі відповідача, що
підтверджується копією виписки (а.с.102),
що також підтверджує факт передання
транспортних засобів для ремонту.

На виконання умов вищезазначеної
Додаткової угоди, 17.09.2007р. відповідач
передав, а первісний кредитор прийняв
на капітальний ремонт компресор
пересувний, що підтверджує акт
прийому-передачі (а.с.15).

Також, 18.09.2007р. відповідач передав, а
первісний кредитор прийняв на
капітальний ремонт автомобіль
"Фольксваген-пассат" (номерний знак
НОМЕР_3), що підтверджує акт
прийому-передачі (а.с.16).

Крім того, 24.09.2007р. відповідач передав, а
первісний кредитор прийняв на
капітальний ремонт навантажувач
Сталева Воля L-34 (номерний знак НОМЕР_2),
що підтверджує акт прийому-передачі
(а.с.17).

Також, 28.09.2007р. відповідач передав, а
первісний кредитор прийняв на
капітальний ремонт каток "Бомаг" (без
н/з) у кількості 2 шт., що підтверджує акт
прийому-передачі (а.с.19).

В подальшому, згідно з постановою
державного виконавця Заводського ВДВС
Дніпродзержинського МУЮ від 10.01.2011р.
витребувано із чужого незаконного
володіння ЗАТ "АДА" майно - вібраторний
каток (інв. № 10400077), вібраторний каток
(інв. № 10400078), автомобіль КРАЗ 250
(номерний знак НОМЕР_4), автомобіль КРАЗ
256 (номерний знак НОМЕР_1), автомобіль
"Фольксваген-пассат" (номерний знак
НОМЕР_3), пересувну компресорну станцію
(інв. № 10500079), навантажувач Сталева Воля
L-34 (номерний знак НОМЕР_2), і повернуто
їх КП"Дорожник" (а.с.131-133 зворот).

29.03.2011 року між первісним кредитором та
позивачем був укладений договір №9/2011ц
про відступлення права вимоги (далі -
Договір про відступлення права вимоги),
відповідно до умов п. 1.1. якого,
первісний кредитор в рахунок погашення
своєї заборгованості перед позивачем
відступає свої права, а позивач приймає
право вимоги до відповідача на
стягнення боргу, який виник по договору
на ремонт автотранспорту від 14.09.2007р., в
об'ємах та на умовах, встановлених
договором між первісним кредитором та
відповідачем, загальна сума
заборгованості складає 76 025,00 грн. (а.с.
29)

Згідно з пунктом 2.1. Договору про
відступлення права вимоги, первісний
кредитор передає позивачу в момент
підписання даного Договору наступні
документи:

- копію договору на ремонт
автотранспорту від 14.09.2007р. та
додаткову угоду № 1 від 17.09.2007р. до
договору на ремонт автотранспорту від
14.09.2007р.

- оригінали акту обстеження ремонтних
робіт катків "Бомаг" 2 шт. від 27.12.2010р.,
акту обстеження ремонтних робіт
навантажувача "Сталева Воля L-34" від
27.12.2010р., акту обстеження ремонтних
робіт "Фольксваген-пассат" (номерний
знак НОМЕР_3) від 27.12.2010р., акту
обстеження ремонтних робіт компресора
пересувного з рукавом без відбійного
молотка від 27.12.2010р., акту обстеження
ремонтних робіт автомобіля КРАЗ 256
(номерний знак НОМЕР_1) від 27.12.2010р.

- копії акту прийому-передачі катків
"Бомаг" 2 шт. від 28.09.2007р., акту
прийому-передачі "Сталева Воля L-34" від
24.09.2007р., акту прийому-передачі
автомобіля "Фольксваген-пассат"
(номерний знак НОМЕР_3) від 18.09.2007р., акту
прийому-передачі компресора
пересувного з рукавом без відбійного
молотка від 17.09.07р., акту
прийому-передачі автомобіля КРАЗ 256
(номерний знак НОМЕР_1) від 14.09.20077р.

- копії наряду-замовлень відповідача №
1409-01 від 14.09.2007р., № 2409-01 від 24.09.2007р., №
1709-01 від 17.09.2007р., № 2809-01 від 28.09.2007р., №
1409-02 від 14.09.2007р.

- копії листування з відповідачем.

Зазначені документи передаються по
Акту прийому-передачі (а.с. 30),
підписаному сторонами, який є
невід'ємною частиною даного Договору
про відступлення права вимоги. Колегія
суддів звертає увагу на те, що Акти
приймання - передачі виконаних робіт,
передбачені п. 3.3 Договору на ремонт
автотранспорту, в цьому переліку не
вказані, тобто не передавались.

Позивач послався на те, що ним 29.03.2011р.
було направлено на адресу відповідача
повідомлення про відступлення права
вимоги (а.с.31). Крім того, позивач
стверджує, що ним 29.03.2011р. були
направлені на адресу відповідача для
узгодження та підписання акти
приймання-передачі виконаних робіт від
29.03.2011р. (а.с.34-36) та рахунки на оплату
виконаних робіт (а.с.38-42), а саме:

№ 2903/2 від 29.03.2011р. на суму 4 750,00 грн. (за
ремонт катків "Бомаг" у кількості 2 шт.),

№ 2903/3 від 29.03.2011р. на суму 37 220,00 грн. (за
ремонт КРАЗ 256, номерний знак НОМЕР_1),

№ 2903/4 від 29.03.2011р. на суму 9 040,00 грн. (за
ремонт автомобіля "Фольксваген-пассат",
номерний знак НОМЕР_3),

№ 2903/5 від 29.03.2011р. на суму 21 485,00 грн. (за
ремонт навантажувача "Сталева Воля L-34"),

№ 2903/6 від 29.03.2011р. на суму 3 530,00 грн. (за
ремонт компресору пересувного)

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач повідомлення про
відступлення права вимоги,
вищезазначені акти приймання-передачі
виконаних робіт та рахунки на оплату
виконаних робіт отримав 06.04.2011р., що
підтверджує повідомлення про вручення
поштового відправлення (а.с.43-47), але
станом на 21.05.13р. виставлені рахунки
відповідачем не оплачені, підписані
акти прийому-передачі виконаних робіт
(послуг) не направлені на адресу
позивача.

Крім того, позивач вказав на те, що
ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 10.05.2011р.
по справі № Б15/124-09 юридичну особу
Закрите акціонерне товариство "АДА"
ліквідовано, провадження у справі
припинено (а.с.58-60).

Відповідно до акту державного
виконавця Дніпровського ВДВС
Дніпродзержинського МУЮ про
проведення аукціону з реалізації
арештованого рухового майна від
15.11.2012р. автомобіль КРАЗ 256 (номерний
знак НОМЕР_1), навантажувач Сталева Воля
L-34 (номерний знак НОМЕР_2), каток "Бомаг"
були продані при здійснені примусового
виконання зведеного виконавчого
провадження (а.с.101).

Позивач звертає увагу суду на те, що ним
також 13.08.13р. було направлено на адресу
відповідача листа з вих. № 14,
відповідно до якого позивач направляв
два примірника Акту звірку
взаєморозрахунків станом на 13.08.13р. з
копіями Актів приймання-передачі
виконаних робіт від 29.03.2011р. та
рахунками на оплату виконаних робіт
(а.с.66-68).

Посилаючись на вищевказані обставини,
позивач просить стягнути з відповідача
заборгованості за виконані роботи у
розмірі 76 025,00 грн., інфляційні витрати у
розмірі 3 417,31 грн., 3% річних у розмірі 4
842,70 грн., всього 84 285,01 грн. та судові
витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору (ст.
174 Господарського кодексу України).

Згідно з ч.1 ст.901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу
України).

Зі змісту ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України вбачається, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та
вимог-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного
кодексу України, кредитор у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок передання ним своїх
прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги). Правочин
щодо заміни кредитора у зобов'язанні
вчиняється у такій самій формі, що і
правочин, на підставі якого виникло
зобов'язання, право вимоги за яким
передається новому кредиторові (ч. 1 ст.
513 Цивільного кодексу України). При
цьому до нового кредитора переходять
права первісного кредитора у
зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом (ст. 514 Цивільного кодексу
України).

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Як зазначено в ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

При цьому, факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори), за
винятком встановлених рішенням
третейського суду, під час розгляду
однієї справи, не доводяться знову при
вирішенні інших спорів, в яких беруть
участь ті самі сторони (ч. 2 ст. 35
Господарського процесуального кодексу
України).

Стаття 43 Господарського
процесуального кодексу України
визначає, що господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Суд першої інстанції послався на те, що
рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 17.06.10р. у
справі № 34/140-10 встановлено, що у ЗАТ
"АДА" відсутні підстави утримувати
транспортні засоби відповідно до вимог
п.2.1.7. Договору на ремонт
автотранспорту від 14.09.2007р., а саме з
того приводу, що між сторонами не було
підписано жодного акту
приймання-передачі виконаних робіт по
даному договору, а доведення цього
факту є необхідним, так, як відповідно
до п.3.8. Договору остаточні розрахунки
за фактично виконані роботи за цим
договором, виконавець проводить на
підставі актів приймання-передачі
виконаних робіт, протягом трьох
банківських днів з дати підписання
даних актів. Тому, суд дійшов висновку
про те, що на даний час у відповідача не
виникло право вимоги сплати грошових
коштів за виконання роботи відповідно
до п. 3.8. Договору на ремонт
автотранспорту від 14.09.2007р. і, в свою
чергу, у ЗАТ "АДА" не виникло право
використання положень п.2.1.7. Договору
на ремонт автотранспорту від 14.09.2007р., з
чим погоджується суд апеляційної
інстанції

Так, постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
20.10.2010р. рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 17.06.10р. у
справі № 34/140-10 залишено без змін.
Постановою Вищого господарського суду
України від 20.01.2011р. постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 20.10.2010р. та
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 17.06.2010р.
у справі № 34/140-10 залишено без змін.

Крім того, матеріалами справи доведено,
що вилучений у ЗАТ "АДА" транспортний
засіб знаходився в незадовільному
стані, вся техніка була
розкомплектована та уражена корозією,
у зв'язку з чим транспортні засоби були
продані на аукціоні з реалізації
арештованого майна за ціною металолому
(а.с. 101,131-132,188-213).

Суд обґрунтовано відхилив надані
позивачем пояснення робітників,
оскільки факти незадовільного стану
техніки, її розкомплектованість та
ураженість корозією встановлено
експертною оцінкою, яка сторонами не
оскаржувалася.

Таким чином, усіма судовими
інстанціями вже було встановлено факт
відсутності права вимоги сплати
грошових коштів за виконані роботи
відповідно до п. 3.8. Договору на ремонт
автотранспорту від 14.09.2007р., оскільки
між сторонами не було підписано
жодного акту приймання-передачі
виконаних робіт за даним договором,
тобто не виникло зобов'язань по оплаті
цих робіт.

Посилання позивача на те, що ним 29.03.2011р.
було направлено на адресу відповідача
повідомлення про відступлення права
вимоги (а.с.31). Крім того, позивач
стверджує, що ним 29.03.2011р. були
направлені на адресу відповідача для
узгодження та підписання акти
приймання-передачі виконаних робіт від
29.03.2011р. (а.с.34-36) та рахунки на оплату
виконаних робіт (а.с.38-42) не може бути
доказом наявності боргу, так як Акти
приймання - передачі виконаних робіт
повинні складатись сторонами за
Договором на ремонт автотранспорту,
тобто ЗАТ «АДА» та КП «Дорожник», а не
між ПП ОСОБА_3 та КП «Дорожник» (а.с. 36-38).

Слід врахувати, що Договором про
відступлення права вимоги № 9/2011ц від
29.03.2011р. (а.с.29) та Актом приймання
документів по Договору про
відступлення права вимоги № 9/2011ц від
29.03.2011р. (а.с.30) також підтверджується
той факт, що позивачу не передавалися
акти приймання-передачі виконаних
робіт за Договором на ремонт
автотранспорту від 14.09.2007р., таким
чином, позивач не довів те, що на момент
передання йому права вимоги, роботи по
ремонту автотранспортних засобів були
виконані, тому судова колегія дійшла
висновку, що за договором уступки права
вимоги №9/2011ц від 29.03.2011р. були передані
вимоги, які не існували, що не
спростовано позивачем в порядку статті
33 Господарського процесуального
кодексу України, тому підстави для
задоволення позову відсутні.

Посилання господарського суду на те, що
представник позивача ОСОБА_8
підтвердив факт не включення спірної
суми до ліквідаційного балансу ЗАТ
"АДА" у справі № Б15/124-09, колегія суддів
вважає таким, що не може враховуватись
при розгляді даної справи, так як
неіснуюча заборгованість за Договором
на ремонт автотранспорту не могла
розглядатись у справі про банкрутство
ЗАТ «АДА» взагалі.

Доводи, викладені в письмовому
поясненні представника позивача, що
надані суду апеляційної інстанції
11.03.2014р. не спростовують встановлених
судом фактів, в тому числі - факту
відсутності Акту приймання - передачі
виконаних робіт на момент укладання
договору про відступлення права
вимоги, тому не можуть прийматись
судом. Таким чином, підстави для зміни
або скасування рішення суду,
передбачені статтею 104 ГПК України,
відсутні, а в задоволенні апеляційної
скарги необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст.99,101,103,105 ГПК України, апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3,
м.Дніпродзержинськ , - залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 18.12.2013
року по справі №904/6072/13, - залишити без
змін.

Постанова може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України на
протязі 20 днів.

Повний текст постанови підписано
17.03.2014р.

Головуючий
І.М. Герасименко

Судді
І.Л. Кузнецова

І.А. Сизько