ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"11" березня 2014 р.
Справа № 918/93/14

за позовом Дочірнього підприємства
"Оптіма-770-Р" Товариства з обмеженою
відповідальністю "Севен Севенті
Петроліум"

до відповідача Костопільської міської
ради

третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, Реєстраційна служба
Костопільського районного управління
юстиції

третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, Управління
Держземагенства у Костопільському
районі Рівненської області

про визнання укладеним додаткового
договору

Суддя Андрійчук О.В.

Представники сторін:

від позивача: Омельченко А.В., дов. № 2
від 09.01.2014 року

від відповідача: Савчук М.М., дов. 08.01.2014
року

від третьої особи: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

Статті 20, 22, 91, 93 ГПК України сторонам
роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених ст. 20
ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено
відповідно до ст. 811 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ:

У січні 2014 року Дочірнє підприємство
«Оптіма-770-Р» Товариства з обмеженою
відповідальністю «Севен Севінті
Петроліум» (надалі-позивач) звернулося
до господарського суду з позовом до
Костопільської міської ради
(надалі-відповідач) про визнання
укладеним додаткового договору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що:

12.01.2007 року між позивачем та
відповідачем укладено договір оренди
земельної ділянки (надалі-договір
оренди), зареєстрований в
Костопільському районному відділі
Рівненської регіональної філії ДП
«Центр державного земельного кадастру
при Держкомземі України» за № 03
від 12.01.2007 року.

30.10.2013 року на адресу позивача надійшла
пропозиція від відповідача про
внесення змін в договір оренди з
проектом додаткової угоди.

Позивач, розглянувши у встановлені
строки пропозицію відповідача,
підписав додаткову угоду із
застереженнями та з метою врегулювання
розбіжностей направив її відповідачу
разом із протоколом розбіжностей.

Оскільки врегулювання розбіжностей
відповідачем до суду передано не було,
відтак умови додаткової угоди,
визначені позивачем у протоколі
розбіжностей, вважаються прийнятими.

З огляду на викладене, позивач просить
суд визнати укладеною додаткову угоду
про внесення змін до договору оренди
землі з протоколом розбіжностей, який є
невід'ємною частиною додаткової угоди.

В матеріально-правове обґрунтування
заявлених вимог позивач посилається на
ст. 626 ЦК України, ст. ст. 181, 188 ГК України,
ст. 14 Закону України «Про оренду землі»,
ст. 126 ЗК України, ст. 26 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні».

Ухвалою суду від 27.01.2014 року порушено
провадження, справу призначено до
судового розгляду на 04.02.2014 року.

Ухвалою суду від 04.02.2014 року розгляд
справи відкладено на 11.02.2014 року, в
якості третьої особи на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору,
залучено Реєстраційну службу
Костопільського районного управління
юстиції.

У судовому засіданні 11.02.2014 року
оголошено перерву до 18.02.2014 року.

Ухвалою суду від 18.02.2014 року розгляд
справи відкладено на 04.03.2014 року.

26.02.2014 року через службу діловодства
господарського суду від третьої особи -
Реєстраційної служби Костопільського
районного управління юстиції надішли
письмові пояснення, за якими
реєстрація внесення змін до записів
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно здійснюється
відповідно до Порядку прийняття і
розгляду заяв про внесення змін до
записів, внесення записів про
скасування державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень та скасування записів
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, затвердженого Наказом
Мін'юсту України від 12.12.2011 року № 3502/5.
Крім того, третьою особою подано
клопотання по розгляд справи без
участі її представника.

Ухвалою суду від 04.03.2014 року розгляд
справи відкладено на 11.03.2014 року, в
якості третьої особи на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору,
залучено Управління Держземагентсва у
Костопільському районі Рівненської
області.

У судовому засіданні 11.03.2014 року
оголошено перерву на 15.00 год. 11.03.2014
року.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення присутніх
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

10.11.2006 року відповідачем прийнято
рішення № 74 «Про передачу земельних
ділянок в оренду», п. 2 додатку 1
вказаного рішення затверджено
технічну документацію із землеустрою
щодо надання земельної ділянки площею
1,8180 га по вул. Дружби, 3 ДП «Оптіма-770-Р»
ТОВ «Севен Севенті Петроліум» в оренду
строком на 49 років для обслуговування
будівель складу нафтопродуктів
(адмінприміщення, ангар-склад,
виробничий цех, продуктова насосна,
масляна насосна). Земельну ділянку
площею 1,8180 га надано ДП «Оптіма-770-Р» »
ТОВ «Севен Севенті Петроліум» за
рахунок земель ПП «Агата» на території
м. Костопіль по вул. Дружби,3.

12.01.2007 року між позивачем (орендар) та
відповідачем (орендодавець) укладено
нотаріально посвідчений договір
оренди земельної ділянки
(надалі-договір оренди), зареєстрований
в Костопільському районному відділі
Рівненської регіональної філії ДП
«Центр державного земельного кадастру
при Держкомземі України» за № 03
від 12.01.2007 року.

Згідно з п. 1 договору оренди
орендодавець надає, а орендар приймає в
строкове платне користування земельну
ділянку загальною площею 1,8180 га, що
розташована за адресою: Рівненська
область, м. Костопіль, вул. Дружби,3, для
обслуговування складу нафтопродуктів.

За п. 2 договору оренди в оренду
передається земельна ділянка
загальною площею 1,8180 га на підставі
рішення Костопільської міської ради
Рівненської області від 10.11.2006 року № 74.

На земельній ділянці знаходяться
об'єкти нерухомого майна -
адмінприміщення, ангар-склад,
виробничий цех, продуктова насосна,
масляна насосна та інші об'єкти, що
необхідні для функціонування та
обслуговування складу нафтопродуктів.
Категорія даної земельної ділянки -
землі промисловості, транспорту,
зв'язку, енергетики, оборони та іншого
призначення (п.п. 3, 4 договору оренди).

Відповідно до п.п. 8, 41 договору оренди
договір укладено на 49 років. Після
закінчення строку договору оренди
орендар має переважне право на
поновлення його на новий строк. Договір
оренди набирає чинності після
підписання сторонами та його державної
реєстрації.

Умовами п.п. 5, 9, 10, 11 договору оренди
передбачено, що нормативна грошова
оцінка земельної ділянки становить 790
160,41 грн. згідно з довідкою, виданою
Костопільським районним відділом
земельних ресурсів Рівненської
області від 11.02.2007 року № 7. За оренду
земельної ділянки орендар сплачує
орендодавцеві орендну плату виключно у
грошовій формі. Розмір орендної плати в
рік складає 79 016,00 грн., що становить 10%
від нормативної грошової оцінки
земельної ділянки. Річна орендна плата
не може бути меншою за розмір
земельного податку, що встановлюється
чинним законодавством України.
Обчислення розміру орендної плати за
землю здійснюється з урахуванням
індексів інфляції. Місячний розмір
орендної плати обчислюється рівними
частками та сплачується орендарем
щомісячно протягом 30 календарних днів,
наступних за останнім календарним днем
звітного місяця.

Як встановлено судом, 25.10.2013 року
відповідач листом № 74 направив
позивачу проект додаткової угоди про
внесення змін до договору оренди.
Необхідність у внесенні змін до
договору оренди зумовлена зміною
нормативної грошової оцінки землі.

Зокрема, згідно з завданням на розробку
технічної документації з нормативної
грошової оцінки земель м. Костополя,
погодженим директором ДП
«Рівненського інституту землеустрою»,
начальником Управління Держкомзему у
Костопільському районі та
затвердженим міським головою
відповідача, ДП «»Рівненський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою» розроблено
Технічну документацію з нормативної
грошової оцінки земель м. Костопіль
Рівненської області.

20.10.2011 року рішенням відповідача № 209
«Про затвердження технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земель міста Костопіль
Рівненської області» затверджено
технічну документацію з нормативної
грошової оцінки земель м. Костопіль
Рівненської області.

Враховуючи викладене, відповідач
запропонував внести такі зміни до
договору оренди:

Пункт 5 викласти в наступній редакції:
«Нормативна грошова оцінка земельної
ділянки становить 3 114 779,40 грн.».

Пункт 9 викласти в наступній редакції:
«Орендна плата вноситься орендарем у
грошовій формі у розмірі 10 відсотків
нормативної грошової оцінки землі, що
складає 311 477,94 грн. в рік.».

Доповнити договір оренди пунктом 14-1
наступного змісту: «Орендар
зобов'язується у місячний строк з дня
підписання додаткової угоди
зареєструвати додаткову угоду до
діючого договору оренди землі в органі,
уповноваженому на проведення
державної реєстрації договорів оренди
землі. У разі не виконання зазначених
вимог щодо реєстрації додаткової угоди
у місячний строк, встановити розмір
орендної плати 12% від вартості
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки.».

Крім того, згідно з п. 5 додаткової угоди
дана додаткова угода складена у
чотирьох оригінальних примірниках,
один з яких знаходиться в орендодавця,
другий - орендаря, третій - органі, який
провів його державну реєстрацію,
четвертий - в Костопільській МДПІ, які
мають однакову юридичну силу та є
невід'ємною частиною договору оренди
землі.

Відповідно до п. 6 додаткової угоди
невід'ємною частиною даної угоди є
розрахунок розміру орендної плати за
земельну ділянку.

Позивач, розглянувши додаткову угоду,
06.11.2013 року направив відповідачу
лист-відповідь, підписану додаткову
угоду із застереженнями, викладеними в
протоколі розбіжностей, та протокол
розбіжностей, що стверджується описом
вкладення у цінний лист, який
відповідач отримав 07.11.2013 року.

За протоколом розбіжностей від 06.11.2013
року позивач запропонував п. 9 договору
оренди викласти в такій редакції:
«Орендна плата вноситься орендарем у
грошовій формі у розмірі 3 відсотків
нормативної грошової оцінки землі, що
складає 93 443,38 грн. в рік.»; п. 5
додаткової угоди викласти в такій
редакції: «Дана угода складена у трьох
оригінальних примірниках, один з яких
знаходиться в орендодавця, другий -
орендаря, третій - органі, який провів
його державну реєстрацію, мають
однакову юридичну силу та є невід'ємною
частиною договору оренди землі.».

Також позивач запропонував п. 1.3.
додаткової угоди, яким відповідач
доповнив договір оренди землі п. 14-1,
виключити, так само як виключити п. 6
додаткової угоди.

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про
оренду землі» передбачено, що
відносини, пов'язані з орендою землі,
регулюються Земельним кодексом
України, Цивільним кодексом України,
цим Законом, законами України, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них, а також
договором оренди землі.

Зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом (ч. 1 ст. 651 ЦК України).

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про
оренду землі», п. 34 договору оренди
зміна умов договору здійснюється у
письмовій формі за взаємною згодою
сторін. У разі недосягнення згоди щодо
зміни умов договору спір вирішується у
судовому порядку.

Статтею 181 ГК України врегульовано
порядок укладення договір, у тому числі
змін, що вносяться до договору.

Так, господарський договір за
загальним правилом викладається у
формі єдиного документа, підписаного
сторонами та скріпленого печатками.
Допускається укладення господарських
договорів у спрощений спосіб, тобто
шляхом обміну листами, факсограмами,
телеграмами, телефонограмами тощо, а
також шляхом підтвердження прийняття
до виконання замовлень, якщо законом не
встановлено спеціальні вимоги до форми
та порядку укладення даного виду
договорів.

Проект договору може бути
запропонований будь-якою з сторін. У
разі якщо проект договору викладено як
єдиний документ, він надається другій
стороні у двох примірниках. Сторона,
яка одержала проект договору, у разі
згоди з його умовами оформляє договір
відповідно до вимог частини першої
цієї статті і повертає один примірник
договору другій стороні або надсилає
відповідь на лист, факсограму тощо у
двадцятиденний строк після одержання
договору. За наявності заперечень щодо
окремих умов договору сторона, яка
одержала проект договору, складає
протокол розбіжностей, про що робиться
застереження у договорі, та у
двадцятиденний строк надсилає другій
стороні два примірники протоколу
розбіжностей разом з підписаним
договором. Сторона, яка одержала
протокол розбіжностей до договору,
зобов'язана протягом двадцяти днів
розглянути його, в цей же строк вжити
заходів для врегулювання розбіжностей
з другою стороною та включити до
договору всі прийняті пропозиції, а ті
розбіжності, що залишились
неврегульованими, передати в цей же
строк до суду, якщо на це є згода другої
сторони. У разі досягнення сторонами
згоди щодо всіх або окремих умов,
зазначених у протоколі розбіжностей,
така згода повинна бути підтверджена у
письмовій формі (протоколом узгодження
розбіжностей, листами, телеграмами,
телетайпограмами тощо). Якщо сторона,
яка одержала протокол розбіжностей
щодо умов договору, заснованого на
державному замовленні або такого,
укладення якого є обов'язковим для
сторін на підставі закону, або сторона -
виконавець за договором, що в
установленому порядку визнаний
монополістом на певному ринку товарів
(робіт, послуг), яка одержала протокол
розбіжностей, не передасть у
зазначений двадцятиденний строк до
суду розбіжності, що залишилися
неврегульованими, то пропозиції другої
сторони вважаються прийнятими.

Судом із наявних матеріалів справи
встановлено, що відповідач направив
позивачу проект додаткової угоди від
24.10.2014 року.

Позивач, розглянувши запропоновану
відповідачем редакцію додаткової
угоди, маючи заперечення щодо окремих
її умов, склав протокол розбіжностей,
про що зробив застереження у
додатковій угоді, та 06.11.2013 року, тобто у
двадцятиденний строк, надіслав
відповідачу підписану додаткову угоду
із застереженнями, викладеними в
протоколі розбіжностей.

27.11.2013 року відповідач, не погодившись з
розбіжностями, викладеними позивачем в
протоколі розбіжностей, звернувся до
господарського суду Рівненської
області з позовом про внесення змін до
договору оренди землі для їх
врегулювання в судовому порядку, про що
свідчить опис вкладення до цінного
листа та штемпель на конверті,
проставлений підприємством зв'язку.

Ухвалою господарського суду від 04.12.2013
року у справі № 918/1833/13 позовну заяву
відповідача повернуто без розгляду у
зв'язку з не наданням доказів сплати
судового збору та не надісланням
відповідачеві копії позовної заяви та
доданих до неї документів.

За вимогами господарського
судочинства ухвала про повернення
позовної заяви підлягає оскарженню. У
разі скасування ухвали господарського
суду про повернення позовної заяви
остання вважається поданою в день
первісного її подання.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвала господарського суду у справі №
918/1833/13 в апеляційному порядку не
оскаржувалася. Так само відсутні
докази вирішення та прийняття рішення
за результатами розгляду позовної
заяви відповідача від 27.11.2013 року. Таким
чином, позовна заява відповідача по
внесення змін до договору оренди землі
не може вважатися поданою 27.11.2013 року.

Разом з тим, відповідач повторно
звернувся із вказаною позовною заявою
11.12.2013 року, що стверджується описом
вкладення у цінний лист та штемпелем на
конверті, проставленим підприємством
зв'язку на конверті.

Ухвалою суду від 17.12.2013 року позовну
заяву відповідача до позивача прийнято
до розгляду та порушено провадження у
справі № 918/1910/13. Провадження у справі №
918/1910/13 зупинене до набрання рішенням у
даній справі законної сили.

Відтак, відповідач звернувся до
господарського суду з позовною заявою
про врегулювання розбіжностей, що
виникли внаслідок внесення змін до
договору оренди землі, 11.12.2013 року,
тобто після закінчення
двадцятиденного строку, визначеного
чинним законодавством для
врегулювання розбіжностей, а отже
пропозиції позивача, викладені в
протоколі розбіжностей, вважаються
прийнятими відповідачем.

Розглядаючи спір про визнання
правочину укладеним, суд повинен
перевірити зміст такого правочину на
відповідність його вимогам чинного
законодавства.

Так, давши оцінку змінам, внесеним до п.
9 договору оренди, згідно з яким орендна
плата вноситься орендарем у грошовій
формі у розмірі 3 відсотків нормативної
грошової оцінки землі, що складає 93
443,38 грн. в рік, на їх відповідність
вимогам чинного законодавства України,
суд встановив таке.

Згідно з п. 13 договору оренди розмір
орендної плати переглядається
(періодично) у разі зміни розмірів
земельного податку, підвищення цін,
тарифів, у тому числі внаслідок
інфляції.

Як зазначалося, рішенням відповідача №
209 від 20.10.2011 року затверджено
нормативно грошову оцінку земельної
ділянки, що кореспондується з вимогами
ст.ст. 18, 20, 23 Закону України «Про оцінку
земель».

Оренда землі - це засноване на договорі
строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для проведення
підприємницької та інших видів
діяльності (ст. 1 Закону України «Про
оренду землі»).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про
оренду землі» договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Згідно зі ст. 627 ЦК України відповідно
до ст. 6 цього Кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

У силу вимог ч. 1 ст. 628 ЦК України, ч.ч. 1, 2
ст. 180 ГК України зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.
Господарський договір вважається
укладеним, якщо між сторонами у
передбачених законом порядку та формі
досягнуто згоди щодо усіх його
істотних умов. Істотними є умови,
визнані такими за законом чи необхідні
для договорів даного виду, а також
умови, щодо яких на вимогу однієї із
сторін повинна бути досягнута згода.

За приписами ч. 1 ст. 15 Закону України
«Про оренду землі» істотними умовами
договору оренди землі є, зокрема
орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату.

Частиною 1 ст. 632 ЦК України передбачено,
що ціна в договорі встановлюється за
домовленістю сторін. У випадках,
встановлених законом, застосовуються
ціни (тарифи, ставки тощо), які
встановлюються або регулюються
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування.

Зміст договору, укладеного на підставі
правового акта органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим, органу місцевого самоврядування,
обов'язкового для сторін (сторони)
договору, має відповідати цьому акту (ч.
1 ст. 648 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 144 Конституції
України органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території.

Згідно з п.п. 34, 35 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
передбачено, що до виключної
компетенції сільський, селищних,
міських рад відноситься вирішення
відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин;
затвердження ставок земельного
податку відповідно до Податкового
кодексу України.

Виходячи із системного аналізу норм
Податкового кодексу України, зокрема
розділу XIII, який регулює плату за землю,
судом встановлено, що до повноважень
органів місцевого самоврядування
віднесено затвердження ставок
земельного податку лише щодо земельних
ділянок в межах населеного пункту,
нормативну грошову оцінку яких не
проведено (ст. 275 Податкового кодексу).

Зокрема, п. 275.3. ст. 275 Податкового
кодексу встановлено, що ставки податку
за земельні ділянки (за винятком
сільськогосподарських угідь та земель
лісогосподарського призначення)
диференціюють та затверджують
відповідні сільські, селищні, міські
ради виходячи із ставок податку,
встановлених п. 275.1 цієї статті,
функціонального використання та
місцезнаходження земельної ділянки,
але не більше трикратного розміру цих
ставок податку, з урахуванням
коефіцієнтів, установлених п. 275.2 цієї
статті. Рішення рад щодо затвердження
ставок податку за земельні ділянки
набирають чинності у строки,
встановлені відповідно до п. 271.2 ст. 271
цього Кодексу.

Інших підстав для затвердження органом
місцевого самоврядування ставок
земельного податку або орендної плати
за землю, у тому числі щодо земельних
ділянок, нормативну грошову оцінку
яких проведено, Податковим кодексом не
визначено.

Як встановлено судом із матеріалів
справи та пояснень представника
відповідача, будь-яких рішень, якими б
затверджувалася ставка орендної плати
на земельну ділянку, передану у
користування позивачу, відповідачем не
приймалося.

Отже, акту органу місцевого
самоврядування, який визначав би
розмір орендної плати, у тому числі
відсоткову ставку, та якому мав би
відповідати зміст договору оренди
земельної ділянки в цій частині, немає.

Щодо порядку визначення розміру
орендної плати за земельну ділянку, то
слід зазначити таке.

За приписами п.п. 271.1., 271.2. ст. 271
Податкового кодексу базою
оподаткування є: нормативна грошова
оцінка земельних ділянок з урахуванням
коефіцієнта індексації, визначеного
відповідно до порядку, встановленого
цим розділом; площа земельних ділянок,
нормативну грошову оцінку яких не
проведено. Рішення рад щодо
нормативної грошової оцінки земельних
ділянок офіційно оприлюднюється
відповідним органом місцевого
самоврядування до 15 липня року, що
передує бюджетному періоду, в якому
планується застосування нормативної
грошової оцінки земель або змін
(плановий період). В іншому разі норми
відповідних рішень застосовуються не
раніше початку бюджетного періоду, що
настає за плановим періодом.

Статтями 18, 20, 23 Закону України «Про
оцінку земель» передбачено, що
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок проводиться відповідно до
державних стандартів, норм, правил, а
також інших нормативно-правових актів
на землях усіх категорій та форм
власності. Нормативна грошова оцінка
земельних ділянок, розташованих у
межах населених пунктів незалежно від
їх цільового призначення, проводиться
не рідше ніж один раз на 5 - 7 років. Дані
про нормативну грошову оцінку окремої
земельної ділянки оформляються як
витяг з технічної документації з
нормативної грошової оцінки земель.
Технічна документація з бонітування
ґрунтів, економічної оцінки земель та
нормативної грошової оцінки земельних
ділянок у межах населених пунктів
затверджується відповідною сільською,
селищною, міською радою.

Отже, нормативна грошова оцінка земель,
затвердження якої відноситься до
повноважень органів місцевого
самоврядування, є основою для
визначення розміру орендної плати, а її
зміна є підставою для перегляду
розміру орендної плати.

Орендна плата за землю - це платіж, який
орендар вносить орендодавцеві за
користування земельною ділянкою.
Розмір, форма і строки внесення
орендної плати за землю встановлюються
за згодою сторін у договорі оренди
(крім строків внесення орендної плати
за земельні ділянки державної та
комунальної власності, які
встановлюються відповідно до
Податкового кодексу України).
Обчислення розміру орендної плати за
землю здійснюється з урахуванням
індексів інфляції, якщо інше не
передбачено договором оренди (ч.ч. 1, 2
ст. 21 Закону України «Про оренду землі).

Питання оподаткування регулюються
Податковим кодексом України і не
можуть встановлюватися або
змінюватися іншими законами України,
крім законів, що містять виключно
положення щодо внесення змін до цього
Кодексу та/або положення, які
встановлюють відповідальність за
порушення норм податкового
законодавства.

Згідно з пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу плата за землю -
загальнодержавний податок, який
справляється у формі земельного
податку та орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності.

Земельний податок - обов'язковий
платіж, що справляється з власників
земельних ділянок та земельних часток
(паїв), а також постійних
землекористувачів (пп. 14.1.72 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу).

Орендна плата за земельні ділянки
державної та комунальної власності -
обов'язковий платіж, який орендар
вносить орендодавцеві за користування
земельною ділянкою (пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу).

Справляння плати за землю здійснюється
відповідно до положень розділу XIII
Податкового кодексу.

Пунктом 288.1 ст. 288 цього Кодексу
визначено, що підставою для
нарахування орендної плати за земельну
ділянку є договір оренди такої
земельної ділянки.

Платником орендної плати є орендар
земельної ділянки, об'єктом
оподаткування - земельна ділянка,
надана в оренду (пп. 288.2 - 288.3 ст. 288
Кодексу).

Як встановлено підп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288
Кодексу, розмір орендної плати за
земельні ділянки державної і
комунальної власності встановлюється
у договорі оренди, але річна сума
платежу не може бути меншою для інших
категорій земель - трикратного розміру
земельного податку, що встановлюється
розділом XIII Кодексу, та не може
перевищувати, зокрема, для інших
земельних ділянок, наданих в оренду, - 12
відсотків нормативної грошової оцінки.

У свою чергу, п. 274.1. ст. 274 Податкового
кодексу визначено, що ставка податку за
земельні ділянки, нормативну грошову
оцінку яких проведено, встановлюється
у розмірі 1 відсотка від їх нормативної
грошової оцінки, за винятком земельних
ділянок, зазначених у ст.ст. 272, 273, 276
цього Кодексу.

Відповідно до підп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16
Податкового кодексу платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори у строки та розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Отже, за Податковим кодексом річний
розмір орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності, який підлягає перерахуванню
до бюджету, повинен відповідати
вимогам підп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Кодексу,
тобто не бути меншим 3 відсотків та не
перевищувати 12 відсотків нормативної
грошової оцінки.

З наведеного вбачається, що розмір
орендної плати визначається в договорі
оренди за погодженням сторін, а не на
підставі рішення органу місцевого
самоврядування, однак в межах
мінімального та максимального
розмірів, визначених Податковим
кодексом.

Як встановлено судом із протоколу
розбіжностей, долученого до додаткової
угоди про внесення змін до договору
оренди, позивачем запропоновано
визначити розмір орендної плати на
рівні 3 відсотків від нормативної
грошової оцінки землі, затвердженої
рішенням відповідача № 209 від 20.10.2011
року в сумі 3 114 779,40 грн., тобто в
розмірі 93 443,38 грн.

Враховуючи, що вказаний розмір
орендної плати не суперечить вимогам
чинного законодавства, оскільки
визначений на рівні мінімально
допустимої межі, зважаючи, що розмір
орендної плати встановлюється в
договорів оренди за погодженням
сторін, беручи до уваги той факт, що
відповідач у встановлений строк
розбіжностей, пов'язаних із внесенням
змін до договору оренди, на розгляд
суду не передав, відтак суд дійшов
висновку про те, що запропонована
позивачем редакція п. 9 договору оренди
підлягає визнанню укладеною.

Стосовно п. 14-1, яким відповідач
запропонував доповнити договір оренди
та за яким «орендар зобов'язується у
місячний строк з дня підписання
додаткової угоди зареєструвати
додаткову угоду до діючого договору
оренди землі в органі, уповноваженому
на проведення державної реєстрації
договорів оренди землі. У разі не
виконання зазначених вимог щодо
реєстрації додаткової угоди у місячний
строк, встановити розмір орендної
плати 12% від вартості нормативної
грошової оцінки земельної ділянки», то
слід зазначити таке.

Частиною 1 ст. 654 ЦК України встановлено,
що зміна або розірвання договору
вчиняється в такій самій формі, що й
договір, що змінюється або
розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає із
звичаїв ділового обороту.

Правочин підлягає державній
реєстрації лише у випадках,
встановлених законом. Такий правочин є
вчиненим з моменту його державної
реєстрації. Перелік органів, які
здійснюють державну реєстрацію,
порядок реєстрації, а також порядок
ведення відповідних реєстрів
встановлюються законом (ст. 210 ЦК
України).

За ст.ст. 125, 126 ЗК України право
власності на земельну ділянку, а також
право постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.
Право власності, користування
земельною ділянкою оформлюється
відповідно до Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно (далі - державна
реєстрація прав) - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно (ч. 1 ст. 2 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень»).

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень»
нерухоме майно - земельні ділянки, а
також об'єкти, розташовані на земельній
ділянці, переміщення яких неможливе
без їх знецінення та зміни призначення.

Державна реєстрація прав є
обов'язковою. Інформація про права на
нерухоме майно та їх обтяження
підлягає внесенню до Державного
реєстру прав. Права на нерухоме майно
та їх обтяження, які підлягають
державній реєстрації відповідно до
цього Закону, виникають з моменту такої
реєстрації (ч. ч. 1, 3 ст. 3 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень»).

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень», п.п. 17, 18
Постанови КМ України від 26.10.2011 року №
1141 "Про затвердження Порядку ведення
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно" державний реєстр прав
складається з розділів, які
відкриваються на кожний об'єкт
нерухомого майна під час проведення
державної реєстрації права власності
на нього. Кожний розділ Державного
реєстру прав складається з чотирьох
частин, які містять відомості про:
нерухоме майно; право власності та
суб'єкта (суб'єктів) цього права; інші
речові права та суб'єкта (суб'єктів) цих
прав; обтяження прав на нерухоме майно
та суб'єкта (суб'єктів) цих прав.

Порядок ведення Державного реєстру
прав визначає КМ України.

У свою чергу, п. 20 Постанови КМ України
від 26.10.2011 року № 1141 "Про затвердження
Порядку ведення Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно"
передбачено, що з метою проведення
державної реєстрації виникнення права
власності державний реєстратор
вносить до запису про нерухоме майно
такі відомості: щодо земельної ділянки:
дата державної реєстрації земельної
ділянки; найменування органу, що провів
державну реєстрацію земельної ділянки;
кадастровий номер земельної ділянки;
площа земельної ділянки; цільове
призначення земельної ділянки;
місцезнаходження земельної ділянки;
підстава для внесення запису про
нерухоме майно: назва рішення; дата
формування рішення; індексний номер
рішення; прізвище, ім'я та по батькові
державного реєстратора; найменування
органу державної реєстрації прав або
найменування нотаріальної контори,
назва нотаріального округу.

Судом встановлено, що інформація про
право оренди земельної ділянки, що
виникло на підставі договору оренди,
було внесено до Державного реєстру
прав, а відомості про розмір
нормативної грошової оцінки землі та
ставки орендної плати до записів про
нерухоме майно не відносяться.

Відтак, зміни договору оренди землі,
пов'язані із зміною нормативної
грошової оцінки земельної ділянки та
ставки орендної плати, державній
реєстрації не підлягають.

Вказане стверджується також підп. 2.14.1.
п. 2.14. Наказу Мін'юсту України від 12.12.2011
року № 3502/5 "Про затвердження Порядку
прийняття і розгляду заяв про внесення
змін до записів, внесення записів про
скасування державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень та скасування записів
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно", згідно з яким
державний реєстратор приймає рішення
щодо відмови у внесенні змін до записів
Державного реєстру прав у випадку, коли
відсутній запис, щодо якого подано
заяву.

Таким чином, суд погоджується із
позицією позивача щодо виключення п.
14-1, яким відповідач запропонував
доповнити договір оренди.

Щодо п. 5 додаткової угоди в редакції
відповідача, згідно з якою додаткова
угода складена у чотирьох оригінальних
примірниках, один з яких знаходиться в
орендодавця, другий - орендаря, третій -
органі, який провів його державну
реєстрацію, четвертий - в
Костопільській МДПІ, які мають
однакову юридичну силу та є невід'ємною
частиною договору оренди землі, то
судом встановлено таке.

Частиною 2 ст. 25 Закону України «Про
оренду землі» передбачено, що орендар
зобов'язаний у п'ятиденний строк після
державної реєстрації договору оренди
земельної ділянки державної або
комунальної власності надати копію
договору відповідному органу доходів і
зборів.

Тобто вказаний обов'язок стосується
договору оренди земельної ділянки.

Стосовно змін до договору оренди
земельної ділянки, то п. 288.1. ст. 288
Податкового кодексу передбачено, що
органи виконавчої влади та органи
місцевого самоврядування, які
укладають договори оренди землі,
повинні до 1 лютого подавати
контролюючому органу за
місцезнаходженням земельної ділянки
переліки орендарів, з якими укладено
договори оренди землі на поточний рік,
та інформувати відповідний
контролюючий орган про укладення
нових, внесення змін до існуючих
договорів оренди землі та їх
розірвання до 1 числа місяця, що настає
за місяцем, у якому відбулися зазначені
зміни.

Отже, обов'язок по наданню інформації
контролюючому органу, у тому числі щодо
внесення змін до договору оренди
покладено на орган місцевого
самоврядування. При цьому вказаною
нормою не визначено форми подання
інформації - довільна чи у вигляді
додаткової угоди про внесення змін до
договору.

Стосовно платника плати за землю -
позивача у справі, то останній подає
відповідному контролюючому органу за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію У разі зміни
протягом року об'єкта та/або бази
оподаткування платник плати за землю
подає податкову декларацію протягом 20
календарних днів місяця, що настає за
місяцем, у якому відбулися такі зміни
(п.п. 286.2. - 286.4. ст. 286 Податкового
кодексу).

Тобто формою звітування відповідача та
позивача перед контролюючим органом
про внесення змін до договору оренди
земельної ділянки є подання інформації
та податкової декларації відповідно, а
не додаткової угоди про внесення змін
до договору оренди земельної ділянки.

За таким обставин, суд визнає
правомірною позицію позивача щодо
виключення п. 5 додаткової угоди.

Так само обґрунтованою є редакція
позивача, викладена в протоколі
розбіжностей, відповідно до якої п. 6
додаткової угоди виключено, оскільки в
ньому передбачено, що невід'ємною
частиною додаткової угоди є розрахунок
орендної плати за земельну ділянку,
визначений на рівні 10, а не 3 відсотків
нормативної грошової оцінки землі.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ст. 34 ГПК України).

У силу вимог ч. 1 ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Зважаючи на викладене, суд дійшов
висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК
України покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34. 43, 49, 82-85 ГПК
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати укладеною додаткову угоду
про внесення змін до договору оренди
землі від 12.01.2007 року, зареєстрованого в
Костопільському районному відділі
Рівненської філії ДП «Центр державного
земельного кадастру при Державному
комітеті України по земельних
ресурсах» від 12.01.2007 року за № 03,
укладеного між Костопільською міською
радою та Дочірнім підприємством
«Оптіма-770-Р» Товариства з обмеженою
відповідальністю «Севен Севенті
Петроліум» в редакції Костопільської
міської ради від 24.10.2013 року з
протоколом розбіжностей Дочірнього
підприємства «Оптіма-770-Р» Товариства з
обмеженою відповідальністю «Севен
Севенті Петроліум» від 06.11.2011 року,
який є невід'ємною частиною додаткової
угоди, у наступній редакції:

Додаткова угода

про внесення змін до договору оренди
землі

(договір оренди землі від 12 січня 2007
року, зареєстрований в Костопільському
районному відділі Рівненської філії ДП
«Центр державного земельного кадастру
при Державному комітеті України по
земельним ресурсах» від 12 січня 2007 року

№ 03)

м. Костопіль
24 жовтня2013 р.

Костопільська міська рада в особі
міського голови Денисюка Євгенія
Олексійовича, який діє на підставі
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» та виступає
ОРЕНДОДАВЦЕМ за Договором оренди землі
від 12 січня 2007 року, зареєстрованого в
Костопільському районному відділі
Рівненської філії ДП «Центр державного
земельного кадастру при Державному
комітеті України по земельних
ресурсах» від 12 січня 2007 року за №
03 (надалі Договір оренди землі №
03 від 12 січня 2007 року) та Дочірнє
підприємство «Оптіма - 770 -Р» Товариства
з обмеженою відповідальністю «Севен
Севенті Петроліум» в особі керівника
Юхимчука Ігоря Федоровича, який діє
відповідно до статуту та виступає
ОРЕНДАРЕМ за Договором оренди землі
№03 від 12 січня 2007 року, відповідно
до рішення Костопільської міської ради
від 6 травня 2011 року № 121 «Про
уповноваження міського голови на
підписання договорів оренди землі та
додаткових угод до договору оренди
землі» та згідно зі ст. ст. 21, 23, 30 Закону
України «Про оренду землі» за
домовленістю сторін уклали цю
Додаткову угоду про наступне:

1. Внести зміни до Договору оренди
землі № 03 від 12 січня 2007 року:

1.1. Пункт 5. Викласти в наступній
редакції:

«Нормативна грошова оцінка земельної
ділянки становить 3 114 779, 40 грн. (три
мільйони сто чотирнадцять тисяч сімсот
сімдесят дев'ять грн. 40 коп.).»

1.2. Пункт 9. Викласти в наступній
редакції:

«Орендна плата вноситься орендарем у
грошовій формі у розмірі 10ти відсотків
нормативної грошової оцінки землі, що
складає 311 477,94 грн. (триста одинадцять
тисяч чотириста сімдесят сім грн. 94
коп.) в рік.»

1.3. Доповнити Договір оренди землі
№ 03 від 12 січня 2007 р. пунктом 14-1
наступного змісту: «Орендар
зобов'язується у місячний строк з дня
підписання Додаткової угоди про
поновлення договору оренди землі
зареєструвати додаткову угоду до
діючого договору оренди землі в органі,
уповноваженому на проведення
державної реєстрації договорів оренди
землі. У разі не виконання зазначених
вимог щодо реєстрації додаткової угоди
у місячний строк, встановити розмір
орендної плати 12% (дванадцять) від
вартості нормативної грошової оцінки
земельної ділянки».

2. Договір оренди землі № 03
від 12 січня 2007 року продовжує діяти з
урахуванням змін та доповнень, що
внесені до нього даною Угодою.

3. Сторони, що уклали дану Угоду,
зобов'язуються неухильно
дотримуватись умов даної Угоди та змін,
внесених нею до Договору оренди землі
№ 03 від 12 січня 2007 року.

4. Усі спори з приводу даної Угоди
та її умов вирішуються відповідно до
чинного законодавства.

5. Дана Угода складена у чотирьох
оригінальних примірниках, один з яких
знаходиться в орендодавця, другий -
орендаря, третій - в органі, який провів
його державну реєстрацію, четвертий - в
Костопільській МДПІ, які мають
однакову юридичну силу та є невід'ємною
частиною Договору оренди землі №
03 від 12 січня 2007 року.

6. Невід'ємними частинами даної
Угоди є:

- розрахунок розміру орендної
плати за земельну ділянку ДП «Оптіма -
770-Р» ТзОВ «Севен Севенті Петроліум»
(юридична адреса м. Рівне, вул. Соборна,
442 - Д) для обслуговування складу
нафтопродуктів від 24.10.2013 р.

ПІДПИСИ СТОРІН

ОРЕНДОДАВЕЦЬ
ОРЕНДАР

Костопільська міська рада
ДП «Оптіма - 770-Р» ТзОВ
«Севен Севенті Петроліум»35000, м.
Костопіль, вул. 1Травня, 333024, м. Рівне,
вул. Соборна, 442 Д

Міський голова

__________________/Є.О.ДЕНИСЮК
__________________/І.Ф.ЮХИМЧУК

ПРОТОКОЛ РОЗБІЖНОСТЕЙ

до Додаткової угоди від 24 жовтня 2013
року до Договору оренди землі від
12.01.2013р., зареєстрованого в
Костопільському районному відділі
Рівненської регіональної філії ДП
«Центр ДЗК » від 12.01.2007р. за № 03

м. Костопіль
06 листопада 2013 року

ОРЕНДОДАВЕЦЬ: Костопільська міська
рада в особі міського голови Денисюка
Євгенія Олексійовича, діючого на
підставі ст. 42 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» з
однієї сторони, та

ОРЕНДАР: Дочірнє підприємство
«Оптіма-770-Р» Товариства з обмеженою
відповідальністю «Севен Севенті
Петроліум» в особі директора Юхимчука
Ігоря Федоровича, діючого на підставі
статуту, з іншої сторони, склали
Протокол розбіжностей до Договору
оренди землі від 12.01.2013р.,
зареєстрованого в Костопільському
районному відділі Рівненської
регіональної філії ДП «Центр ДЗК » від
12.01.2007р. за № 03 про наступне:

№ п/пРедакція ОРЕНДОДАВЦЯРедакція
ОРЕНДАРЯ 1.Пункт 1.2 Додаткової угоди:
Пункт 9. Викласти в наступній редакції :
«п.9. Орендна плата вноситься
орендарем у грошовій формі у розмірі
10ти відсотків нормативної грошової
оцінки землі, що складає 311 477,94 (триста
одинадцять тисяч чотириста сімдесят
сім грн. 94 коп.) в рік». Пункт 1.2
Додаткової угоди: Пункт 9. Викласти в
наступній редакції : «п. 9.
Орендна плата вноситься орендарем у
грошовій формі у розмірі 3% (трьох
відсотків) від нормативної грошової
оцінки землі, що складає 93 443,38
(дев'яносто три тисячі чотириста сорок
три грн. 38 коп.) в рік». 2.Пункт 1.3
Додаткової угоди: Доповнити Договір
оренди землі №03 від 12 січня 2007
року пунктом 14.1 наступного змісту :
«Орендар зобов'язується у місячний
строк з дня підписання додаткової
угоди про поновлення договору оренди
землі зареєструвати додаткову угоду до
діючого договору оренди землі в органі,
уповноваженому на проведення
державної реєстрації договорів оренди
землі. У разі не виконання зазначених
вимог щодо реєстрації додаткової угоди
у місячний строк, встановити розмір
орендної плати 12% (дванадцять) від
вартості нормативної грошової оцінки
земельної ділянки». Пункт 1.3
Додаткової угоди: Виключити 3.Пункт 5
Додаткової угоди: «Дана угода складена
у чотирьох оригінальних примірниках,
один з яких знаходяться в орендодавця,
другий - орендаря, третій - в органі,
який провів його державну реєстрацію,
четвертий в Костопільській МДПІ, які
мають однакову юридичну силу та є
невід'ємною частиною договору оренди
землі №03 від 12 січня 2007 року.
»Пункт 5 Додаткової угоди: «Дана угода
складена у трьох оригінальних
примірниках, один з яких знаходиться в
орендодавця, другий - орендаря, третій -
в органі, який провів його державну
реєстрацію, мають однакову юридичну
силу та є невід'ємною частиною договору
оренди землі №03 від 12 січня 2007
року. »4.Пункт 6 Додаткової угоди:
«Невід'ємними частинами даної Угоди є :
- Розрахунок розміру орендної
плати за земельну ділянку ДП
«Оптіма-770-Р» ТзОВ «Севен Севенті
Петроліум» (юридична адреса м.Рівне,
вул. соборна, 442-Д) для обслуговування
складу світлих нафтопродуктів від
24.10.2013р.» Пункт 6 Додаткової угоди:
Виключити

1. При підписанні даного
протоколу розбіжностей сторони
домовились прийняти редакцію Орендаря,
а редакцію Орендодавця відхилити.

2. Даний протокол розбіжностей
складений в трьох екземплярах, один з
яких знаходиться у Орендодавця, другий
- у Орендаря, третій в органі, що
здійснює реєстрацію додаткової угоди.

Реквізити та підписи сторін:

Орендодавець Костопільська міська
рада 35000, м. Костопіль, вул.1 Травня, 3
Орендар . ДП «Оптіма-770-Р» 33024, м. Рівне,
Соборна, 442Д ___________________ Є.О.Денисюк
____________________ І.Ф.Юхимчук

3. Стягнути з Костопільської
міської ради (вул. 1 Травня,3, м.
Костопіль, 35000, ) на
користь Дочірнього підприємства
«Оптіма-770-Р» Товариства з обмеженою
відповідальністю «Севен Севенті
Петроліум» (вул. Соборна, 442-Д, м. Рівне,
33024, ) судовий збір в
розмірі 1 218,00 грн.

Після набрання рішенням законної сили
видати наказ.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85 ГПК
України. Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93 ГПК України.

Повне рішення складено 11.03.2014 року.

Суддя
Андрійчук О.В.