ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

17 березня 2014 року Справа № 908/3667/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді:Шевчук
С.Р.,суддів:Запорощенка М.Д. - доповідач,
Владимиренко С.В.перевіривши матеріали
касаційної скарги арбітражного
керуючого Дон Віктора
Олександровичана постановуДонецького
апеляційного господарського суду від
22.01.2014та ухвалугосподарського суду
Запорізької області від 18.12.2013у
справі№ 908/3667/13 господарського суду
Запорізької областіза
заявоютовариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"АЗМОЛ"допублічного акціонерного
товариства "Азовські мастила і
оливи"пробанкрутство, -

В С Т А Н О В И В:

Подана арбітражним керуючим Дон
Віктором Олександровичем касаційна
скарга не може бути розглянута Вищим
господарським судом України, оскільки
не відповідає вимогам розділу ХІІ1
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) з наступних
підстав.

Відповідно до п. 4 ст. 111 ГПК України до
скарги додаються докази сплати
судового збору і надсилання копії
скарги іншій стороні у справі.

Розрахунковий документ встановленої
форми, що підтверджує надання послуг
поштового зв'язку (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо), може
вважатися належним доказом надсилання
іншій стороні у справі копії
касаційної скарги і доданих до неї
документів.

До касаційної скарги арбітражного
керуючого Дон Віктора Олександровича
не додано належних доказів надіслання
копії скарги учасникам провадження у
справі про банкрутство. Так, скаржником
додано лише опис вкладення у цінний
лист, проте, фіскальних чеків, які б
свідчили про таке направлення
скаржником, в порушення вимог статей 33
та 34 ГПК України, не додано.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1117 ГПК України
касаційна інстанція на підставі вже
встановлених судом фактичних обставин
справи перевіряє судові рішення
виключно на предмет правильності
юридичної оцінки обставин справи та
повноти їх встановлення у рішенні або
постанові господарського суду.
Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 111 ГПК України
касаційна скарга за змістом повинна
містити вимоги особи, що подала
касаційну скаргу, із зазначенням суті
порушення або неправильного
застосування норм матеріального чи
процесуального права судом.

Тобто, в касаційній скарзі має чітко
викладатись зміст такого порушення з
законодавчим обґрунтуванням порушених
норм та з зазначенням конкретних
статей та пунктів.

Всупереч вимог, викладених у п. 4 ч. 1 ст.
111 ГПК України, в касаційній скарзі
арбітражного керуючого Дон Віктора
Олександровича не вказано які саме
норми матеріального та процесуального
права порушені чи не враховані судами
першої чи апеляційної інстанції.

Відповідно, колегія суддів дійшла
висновку про невідповідність поданої
касаційної скарги вимогам щодо її
оформлення.

Згідно з п. 3, 6 ч. 1 ст. 1113 Господарського
процесуального кодексу України
касаційна скарга не приймається до
розгляду і повертається судом, якщо до
скарги не додано доказів надіслання її
копії іншій стороні (сторонам) у справі;
якщо у скарзі не зазначено суті
порушення або неправильного
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.
86, 111, п. 3, 6 ч. 1 ст. 1113 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу арбітражного
керуючого Дон Віктора Олександровича
на постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 22.01.2014 та
ухвалу господарського суду
Запорізької області від 18.12.2013 у справі
№ 908/3667/13 - повернути скаржнику без
розгляду.

Головуючий суддя:С.Р. Шевчук Судді: М.Д.
Запорощенко С.В. Владимиренко