ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року Справа № 911/3281/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого - суддіДерепи В.І.суддів
:Бондар С.В., Грека Б.М., - (доповідача у
справі)розглянувши у відкритому
судовому засіданні касаційну
скаргуПублічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України"на
постановуКиївського апеляційного
господарського суду від 22.01.14у
справі№911/3281/13господарського
судуКиївської областіза
позовомПублічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз
України"доКомунального підприємства
Броварської міської ради Київської
області
"Броваритепловодоенергія"простягнення
сумиза участю представників
від:позивачаХаліна А.О. (дов. від
16.03.12)відповідачаКоваленко О.М. (дов. від
03.01.14)

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" звернулося до
господарського суду Київської області
з позовом про стягнення із
Комунального підприємства Броварської
міської ради Київської області
"Броваритепловодоенергія" 5 938 388,93 грн.,
з яких боргу - 4 851 779,56 грн., 35 417,02 грн.
інфляційних втрат, 73 068,94 грн. 3% річних,
365 344,70 грн. пені та 7% штрафу у розмірі 612
778,71 грн.

Рішенням господарського суду
Київської області від 30.10.13 (суддя
Мальована Л.Я.), залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 22.01.14 (колегія
суддів у складі: головуючого-судді
Чорної Л.В., суддів: Гончарова С.А.,

Смірнової Л.Г.), позов задоволено
частково. Стягнуто 4 851 779,56 грн. боргу, 35
417,02 грн. інфляційних втрат, 73 068,94 грн. 3%
річних, 100 000,00 грн. пені та 7% штрафу у
розмірі 612 778,71 грн., 65 743 грн. судового
збору. В частині стягнення пені в сумі
265 344,70 грн. відмовлено. При цьому судами
штраф стягнуто в повному обсязі, а пеню,
належну до стягнення, зменшено на 73% на
підставі ч.1 ст.233 ГК України.

Частково не погоджуючись із рішенням
та постановою, позивач звернувся до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить їх
скасувати у частині зменшення розміру
неустойки. Свої доводи скаржник
обґрунтовує прийняттям зазначених
актів з порушенням норм матеріального
права (ст.233 ГК України) та
процесуального права (ст.ст.33, 43, 83 ГПК
України).

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
Вищого господарського суду України
вважає, що скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами, 01.08.12 між ПАТ "НАК
"Нафтогаз України" та КП Броварської
міськради Київської області
"Броваритепловодоенергія" укладений
договір купівлі-продажу природного
газу за №248-ТЕ купівлі-продажу
природного газу.

З вересня по грудень 2012 року позивач
передав, а відповідач прийняв
природний газ на загальну суму 18 542 299,10
грн. В порушення умов договору
відповідач оплатив поставлений газ
частково, у зв'язку з чим
заборгованість відповідача за
договором становить 4 851 779,56 грн.

Суди попередніх інстанцій дійшли
висновку, що у частині основної
заборгованості позовні вимоги є
обґрунтованими, та такими, що
підлягають задоволенню. Окрім того,
враховуючи вимоги ст.625 ЦК України,
підлягають стягненню 35 417,02 грн.
інфляційних втрат, 73 068,94 грн. 3% річних,
100 000,00 грн. пені та 7% штрафу у розмірі 612
778,71 грн.

Судові акти у частині задоволення
позову (стягнення основної
заборгованості, інфляційних 3% річних
та 7% штрафу) сторонами не оскаржуються,
а тому не перевіряються судом
касаційної інстанції та підлягають
залишенню без змін.

Судові акти оскаржуються позивачем у
частині зменшення пені. Пеню визнано
судами правомірною, втім, її розмір
зменшено на 75% на підставі ст.233 ГК
України, оскільки порушення
зобов'язання відповідачем допущено у
зв'язку з невідповідністю фактичної
вартості теплової енергії тарифам, що
не покривали витрати на сплату
природного газу. При цьому сума штрафу
судами стягнута повністю, зменшена не
була.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України підтримує правову позицію
судів з огляду на наступне. Цивільним
кодексом України передбачено, що
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком (ч.1 ст.546 ЦК України).
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання;
штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання;
пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання
(ст.549 ЦК України). Якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства. Розмір
неустойки, встановлений законом, може
бути збільшений у договорі. Сторони
можуть домовитися про зменшення
розміру неустойки, встановленого актом
цивільного законодавства, крім
випадків, передбачених законом (ч.2 ст.551
ЦК України). Розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення (ч.3 ст.551 ЦК України).

У випадку нарахування неустойки, яка є
явно завищеною, не відповідає
передбаченим у п.6 ст.3, ч.3 ст.509, ч.ч.1-2
ст.627 ЦК України засадам
справедливості, добросовісності,
розумності, як складовим елементам
загального конституційного принципу
верховенства права, суд має право її
зменшувати. Наявність у кредитора
можливості стягувати із споживача
надмірні грошові суми як неустойку
спотворює її дійсне правове
призначення, оскільки із засобу
розумного стимулювання боржника
виконувати основне грошове
зобов'язання неустойка перетворюється
на несправедливо непомірний тягар для
споживача та джерело отримання
невиправданих додаткових прибутків
кредитором.

Пунктом 1 ст.233 ГК України закріплено, що
суд має право зменшити розмір санкцій,
якщо належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі порівняно із збитками
кредитора. При цьому повинно бути взято
до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

Зі змісту наведених норм випливає, що
при вирішенні питання про можливість
зменшення неустойки, суд бере до уваги
майновий стан сторін і оцінює
співвідношення розміру заявлених
штрафних санкцій, зокрема, із розміром
збитків кредитора, враховує інтереси
обох сторін. У даному випадку договором
між сторонами передбачено як стягнення
пені у максимальному розмірі, так і
стягнення штрафу з позивача у розмірі 7%
від простроченої суми. При цьому штраф
стягнутий судами у повному обсязі (612
778,71 грн.), а пеню зменшена на 265 344,70 грн.
(на 75%). Тому колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає, що
судами дотриманий баланс інтересів
сторін та правомірно зменшено розмір
пені, бо в цілому розмір неустойки (з
врахуванням штрафу, стягнутого в
повному обсязі) є досить значним, або
забезпечити стимулювання відповідача
до виконання зобов'язання, але не
перетворюючись на непосильний
фінансовий тягар. Тому постанова
апеляційної інстанції підлягає
залишенню без змін, а скарга - без
задоволення.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України Вищий
господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
залишити без задоволення, постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 22.01.14 у справі
№911/3281/13 залишити без змін.

Головуючий - суддя В. І.
Дерепа

Судді С. В. Бондар

Б. М. Грек