м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Фарт Буд»до
Підприємства «Вертикаль» Благодійного
фонду «Дзвін надії»простягнення 75.314,57
грн.Суддя Дупляк О.М.
Представники сторін:
від позивача: Кушнір Р.Ю., за
довіреністю,від відповідача:
Двоєглазов Д.О., за довіреністю.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Фарт Буд" звернулось
до Господарського суду міста Києва з
позовом до Підприємства "Вертикаль"
Благодійного фонду "Дзвін надії" про
стягнення 75.314,57 грн.
Позовні вимоги мотивовано тим, що
відповідачем не оплачено виконані
позивачем роботи за умовами договору №
31/05/12-408 будівельного субпідряду від
31.05.2012, у зв'язку з чим у відповідача
перед позивачем утворилась
заборгованість, яка згідно з
розрахунком останнього склала 75.314,57
грн, з яких: 63.103,20 грн - основний борг,
4.720,24 грн - пеня, 4.417,22 грн - штраф, 2.442,87
грн - 3 % річних та 631,04 грн - інфляційні
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 18.11.2013 порушено провадження у
розгляду на 10.12.2013.
У судовому засіданні 10.12.2013
представником позивача подано
клопотання б/н, б/д про долучення до
матеріалів справи додаткових
документів, у тому числі довідки б/н, б/д
про відсутність у провадженні
господарських судів або іншого органу,
який у межах своєї компетенції вирішує
господарські спори, справи зі спору між
тими ж сторонами, про той же предмет і з
тих же підстав, а також про відсутність
рішення цих органів з такого спору.

Представник відповідача у судовому
засіданні 10.12.2013 надав до суду:
клопотання б/н від 10.12.2013 про
призначення у справі судової
будівельно-технічної експертизи, із
зазначенням переліку питань експерту;
клопотання б/н від 10.02.2014 про долучення
до матеріалів справи додаткових
документів.

У судових засіданнях 10.12.2013, 27.01.2014,
04.02.2014 та 11.02.2014 було оголошено перерви,
відповідно, до 13.01.2014, 04.02.2014, 11.02.2014 та
17.02.2014.

Позивач 09.01.2014 через відділ канцелярії
суду подав письмові заперечення на
клопотання про призначення експертизи
б/н від 09.01.2014, відповідно до яких,
керуючись ст. 41 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України), просив відмовити у
задоволенні клопотання відповідача
про призначення у справі судової
будівельно-технічної експертизи.

Відповідач 10.01.2014 через відділ
канцелярії суду подав клопотання б/н
від 10.01.2014 про долучення до матеріалів
справи додаткових документів.

Розпорядженням голови Господарського
суду міста Києва від 13.01.2014 справу
№ 910/22178/13 передано для розгляду судді
Бондарчук В.В., у зв'язку з перебуванням
судді Дупляк О.М. на лікарняному.

Ухвалою суду від 13.01.2014 справу № 910/22178/13
прийнято суддею Бондарчук В.В. до свого
провадження та призначено до розгляду
на 27.01.2014.

Розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва від
23.01.2014 справу № 910/22178/13 передано для
розгляду судді Дупляк О.М., у зв'язку з
виходом судді Дупляк О.М. з лікарняного.

Ухвалою суду від 23.01.2014 справу № 910/22178/13
прийнято суддею Дупляк О.М. до свого
провадження та призначено до розгляду
на 27.01.2014.

Відповідач 24.01.2014 подав через відділ
канцелярії суду відзив на позовну
заяву б/н від 22.01.2014, в якому зазначив, що
позивач згідно з умовами договору №
31/05/12-408 будівельного субпідряду від
31.05.2012 проводив роботи повільно, акт
приймання виконаних будівельних робіт
надав відповідачу лише в жовтні 2012 р.,
що зумовило відставання від графіка
будівництва та здачі в експлуатацію
котеджного будинку, крім цього, як
зазначає відповідач, після здачі
виконаних робіт по акту приймання
будівельних робіт у виконаних роботах
по влаштуванню стяжок були виявлені
недоліки, а саме: стяжка почала
розсипатись та по ній пішли тріщини, що
підтверджується листом профільної
організації, у зв'язку з чим просив
відмовити у задоволенні позовних вимог
у повному обсязі.

У судовому засіданні 17.02.2014 представник
позивача підтримав заявлені позовні
вимоги у повному обсязі, позов просив
задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечив, у
задоволенні позовних вимог просив
відмовити.

У судовому засіданні 17.02.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на які
посилаються особи, що беруть участь у
процесі, об'єктивно оцінивши докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи,
31.05.2012 між Підприємством «Вертикаль»
Благодійного фонду «Дзвін надії» (далі
- відповідач, генпідрядник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Фарт Буд» (далі -
позивач, субпідрядник) укладено
договір № 31/05/12-408 будівельного
субпідряду (далі - Договір), згідно з п.
1.1 якого позивач зобов'язався на свій
ризик за завданням відповідача
виконати роботи по влаштуванню стяжок
по індивідуальному будинку котеджного
типу АС-051 на ділянці № 44, в с. Троєщина
між вул. Леніна та вул. Толстого у
Деснянському районі м. Києва, а
відповідач зобов'язався прийняти та
оплатити вищеназвані роботи.

Відповідно до п. 2.1 Договору вартість
всіх доручених позивачу по Договору
робіт визначається Договірними цінами,
які складають невід'ємну частину
даного Договору, а саме: 58.145,00 грн, крім
того ПДВ - 20 % 11.629,00 грн, що разом складає
- 69,774,00 грн. У даному пункті Договору
сторони також визначили, що Договірна
ціна є твердою.

Згідно з п. 2.2 Договору роботи, які
виконуються по даному Договору,
оплачуються у відповідності до Графіку
фінансування робіт (Додаток № 1 до
даного Договору) та за довідкою по
формі КБ-3.

Графіком фінансування будинку
котеджного типу (Додаток № 1 до
Договору) визначено, що роботи згідно з
умовами Договору (стяжка підлог)
фінансуються наступним чином: 50 % -
червень 2012 р.; 50 % - липень, серпень 2012 р.

Відповідно до п. 3.1 Договір вступає в
силу з моменту підписання його
сторонами та діє до повного виконання
зобов'язань по даному Договору. Строки
початку та закінчення виконання робіт
визначені Графіком виконання робіт
(Додаток № 2 до даного Договору). Датою
закінчення робіт вважається дата їх
прийняття відповідачем. Виконання
робіт може бути закінчено достроково
тільки за згодою відповідача.

Пунктом 3.3 Договору визначено, що обсяг
робіт вважається виконаним після
підписання двохстороннього акта
приймання виконаних підрядних робіт (ф.
№ КБ-2в) та довідки про вартість
виконаних підрядних робіт (ф. № КБ-3).

Відповідно до пп. 4.2.2 п. 4.2 Договору
відповідач зобов'язався прийняти й
оплатити закінчені види робіт.

Згідно з п. 6.3 Договору підписання акта
приймання-передачі є підставою для
проведення остаточних розрахунків між
сторонами.

Судом установлено, що на виконання умов
Договору позивачем було виконано
роботи на загальну суму 63.103,20 грн, що
підтверджується довідкою про вартість
виконаних будівельних робіт за жовтень
2012 р. та актом приймання виконаних
будівельних робіт за жовтень 2012 р. на
вказану суму, з урахуванням ПДВ,
підписаними сторонами 31.10.2012 без
зауважень щодо їх якості, однак
відповідач не здійснив оплати вартості
виконаних підрядних робіт, що стало
підставою звернення позивача до суду з
даним позовом.

Крім основного боргу позивач просить
стягнути з відповідача також 4.720,24 грн
пені, 4.417,22 грн штрафу, 2.442,87 грн 3 % річних
та 631,04 грн - інфляційних втрат.

Судом установлено та підтверджується
матеріалами справи, що між сторонами
укладено договір субпідряду.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України
встановлено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Договір є двостороннім,
якщо правами та обов'язками наділені
обидві сторони договору. Договір є
відплатним, якщо інше не встановлено
договором, законом або не випливає із
суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України,
є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися
на засадах добросовісності, розумності
та справедливості.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Згідно з нормами ст. 838 ЦК України
підрядник має право, якщо інше не
встановлено договором, залучити до
виконання роботи інших осіб
(субпідрядників), залишаючись
відповідальним перед замовником за
результат їхньої роботи. У цьому разі
підрядник виступає перед замовником як
генеральний підрядник, а перед
субпідрядником - як замовник.
Генеральний підрядник відповідає
перед субпідрядником за невиконання
або неналежне виконання замовником
своїх обов'язків за договором підряду,
а перед замовником - за порушення
субпідрядником свого обов'язку.
Замовник і субпідрядник не мають права
пред'являти один одному вимоги,
пов'язані з порушенням договорів,
укладених кожним з них з генеральним
підрядником, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 853 Цивільного
кодексу України (надалі - ЦК України)
замовник зобов'язаний прийняти роботу,
виконану підрядником відповідно до
договору підряду, оглянути її і в разі
виявлення допущених у роботі відступів
від умов договору або інших недоліків
негайно заявити про них підрядникові.

Судом установлено та підтверджується
матеріалами справи, що позивачем були
виконані роботи на загальну суму 63.103,20
грн, які були прийняті відповідачем без
жодних зауважень щодо якості та обсягу
робіт, про що свідчать складені та
підписані уповноваженими посадовими
особами обох сторін довідка про
вартість виконаних будівельних робіт
та акт приймання виконаних будівельних
робіт за жовтень 2012 р., в той час як
відповідач свої зобов'язання по оплаті
виконаних робіт у сумі 63.103,20 грн не
виконав.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Аналогічна норма міститься
і в ст. 193 Господарського кодексу
України, яка регламентує, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно з умовами Договору роботи, які
виконуються по даному Договору,
оплачуються у відповідності до Графіку
фінансування робіт та за довідкою по
формі КБ-3 (п. 2.2 Договору), при цьому
підставою для проведення остаточних
розрахунків між сторонами є підписання
акта приймання-передачі виконаних
робіт (п. 6.3 Договору).

Судом установлено, що позивачем за
умовами Договору виконані роботи на
суму 63.103,20 грн, що підтверджується
довідкою про вартість виконаних
будівельних робіт та актом приймання
виконаних будівельних робіт за жовтень
2012 р., підписаними обома сторонами.

Відповідно до умов Договору та Графіка
фінансування будинку котеджного типу
(Додаток № 1 до Договору) сторони
домовились, що відповідач зобов'язаний
оплатити виконані позивачем роботи
згідно з Договором у два етапи: 50 % -
червень 2012 р.; 50 % - липень, серпень 2012 р.

Згідно зі ст. 854 ЦК України встановлено,
якщо якщо договором підряду не
передбачена попередня оплата
виконаної роботи або окремих її етапів,
замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою
замовника, - достроково. Підрядник має
право вимагати виплати йому авансу
лише у випадку та в розмірі,
встановлених договором.

Враховуючи те, що обов'язок відповідача
сплатити 50 % вартості виконаних робіт у
червні 2012 р. пов'язаний з обов'язковим
складанням та підписанням між
сторонами довідки про вартість
виконаних будівельних робіт, яка була
підписана лише в жовтні 2012 р., суд
дійшов висновку, що обов'язок зі сплати
виконаних позивачем та прийнятих
відповідачем робіт виник 31.10.2012 (день
підписання акта).

Щодо остаточного проведення
розрахунків між сторонами, суд
враховує, що сторонами Договору було
узгоджено оплату відповідачем решти 50 %
вартості виконаних робіт у липні та
серпні 2012 р. за умови підписання акта
приймання-передачі виконаних робіт,
який було підписано сторонами, як уже
було встановлено судом, в жовтні 2012 р.,
відтак обов'язок з оплати решти
виконаних позивачем та прийнятих
відповідачем робіт виник також 31.10.2012.

Відповідачем не надано доказів оплати
виконаних позивачем та прийнятих
відповідачем за умовами Договору
робіт, строк оплати яких настав.

Таким чином суд дійшов висновку, що
позов у частині стягнення основного
боргу в сумі 63.103,20 грн обґрунтований,
підтверджується зібраними у справі
доказами, відтак підлягає задоволенню
у повному обсязі.

Позивачем також заявлено до стягнення
пеню за прострочення виконання
зобов'язання за умовами Договору в сумі
4.720,24 грн за періоди: з 01.07.2012 по 29.12.2012 із
суми боргу 31.551,60 грн; з 01.09.2012 по 01.03.2013 із
суми боргу 31.551,60 грн та штраф у сумі
4.417,22 грн.

Порушенням зобов'язання, згідно зі ст.
610 ЦК України, є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (п. 1 ст. 612 ЦК України).

Штрафними санкціями у Господарському
кодексі України визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до п. 5.3 Договору у випадку
несвоєчасної оплати за виконані роботи
відповідач зобов'язався сплатити
позивачу пеню в розмірі 0,1 % від
неоплаченої суми за кожний день
прострочення платежу, а за
прострочення понад 30 календарних днів
додатково сплатити штраф у розмірі 7 %
вказаної вартості невчасно виконаних
робіт.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняться через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Згідно з ч. 2 ст. 343 ГК України платник
грошових коштів сплачує на користь
одержувача цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін, але не
може перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Крім того, ст. 3 Закону України «Про
відповідальність за неналежне
виконання грошових зобов'язань»
встановлено, що розмір пені,
передбачений статтею 1 цього Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Судом установлено, що позивач
здійснював розрахунок пені виходячи з
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня. Разом
з цим суд не може погодитись з
визначеними позивачем періодами
прострочення виконання зобов'язання з
оплати виконаних позивачем та
прийнятих відповідачем робіт,
оскільки, як установлено вище судом,
обов'язок з оплати вартості виконаних
позивачем згідно з умовами Договору
робіт у відповідача виник 31.10.2012 (дата
підписання акта приймання виконаних
будівельних робіт), відтак
прострочення виконання зобов'язання з
їх оплати настало - 01.11.2012.

Судом здійснено перерахунок заявленої
до стягнення пені, таким чином з
відповідача за прострочення виконання
грошового зобов'язання підлягає
стягненню пеня в сумі 2.327,58 грн
за періоди: з 01.11.2012 по 29.12.2012 із суми
боргу 31.551,60 грн; з 01.11.2012 по 01.03.2013 із суми
боргу 31.551,60 грн.

Здійснений позивачем розрахунок
штрафу визнається судом арифметично
вірним, відтак позов у частині
стягнення з відповідача штрафу в сумі
4.417,22 грн обґрунтований та підлягає
задоволенню.

Позивачем також заявлено позовні
вимоги про стягнення 2.442,87 грн 3 % річних
за періоди: з 01.07.2012 по 14.11.2013 із суми
боргу 31.551,60 грн; з 01.09.2012 по 14.11.2013 із суми
боргу 31.551,60 грн та 631,04 грн інфляційних
втрат за періоди: з липня 2012 р. по
жовтень 2013 р. із суми боргу 31.551,60 грн; з
вересня 2012 р. по жовтень 2013 р. із суми
боргу 31.551,60 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом. Отже
передбачене законом право кредитора
вимагати спати боргу з урахуванням,
процентів річних та процентів за
користування чужими грошовими коштами
є способом захисту його майнового
права та інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утриманими
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові.

Розрахунок позивача в частині
стягнення 3 % річних за періоди: з 01.07.2012
по 14.11.2013 із суми боргу 31.551,60 грн; з 01.09.2012
по 14.11.2013 із суми боргу 31.551,60 грн
визнається судом невірним у частині
визначених останнім періодів. Судом
здійснено перерахунок, відтак з
відповідача підлягає стягненню 3 %
річних у сумі 1.965,70 грн за періоди: з
01.11.2012 по 14.11.2013 із суми боргу 31.551,60 грн; з
01.11.2012 по 14.11.2013 із суми боргу 31.551,60 грн.

Здійснений позивачем розрахунок
інфляційних втрат за періоди: з липня
2012 р. по жовтень 2013 р. із суми боргу 31.551,60
грн; з вересня 2012 р. по жовтень 2013 р. із
суми боргу 31.551,60 грн, також визнається
судом невірним, зокрема, у частині
визначених останнім періодів. Судом
здійснено перерахунок інфляційних
втрат за періоди: з 01.11.2012 по 31.10.2013 із
суми боргу 31.551,60 грн; з 01.11.2012 по 31.10.2013 із
суми боргу 31.551,60 грн, виходячи з якого у
задоволенні вимоги позивача про
відшкодування інфляційних втрат в сумі
631,04 слід відмовити, у зв'язку з тим, що у
вказаний судом період інфляція склала
менше одиниці, тобто відбувались не
інфляційні процеси, а дефляційні (-).

Відповідачем доказів на підтвердження
зворотнього суду не надано.

Посилання відповідача на те, що в
роботі позивача були виявлені
недоліки, у зв'язку з чим останній
просив відмовити у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі, судом
не приймається, оскільки, зокрема, акт
приймання виконаних будівельних робіт
за жовтень 2012 р. відповідачем
підписано без зауважень, що свідчить
про прийняття відповідачем виконаних
позивачем робіт.

Суд відмовляє в задоволенні клопотання
відповідача б/н від 10.12.2013 про
призначення у справі судової
будівельно-технічної експертизи, у
зв'язку з його необґрунтованістю,
оскільки суд не вбачає необхідності в
спеціальних знаннях для вирішення
спору в даній справі, виходячи з
викладеного вище.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із
сторін повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підстави
своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За таких обставин та враховуючи
викладене вище позов підлягає
задоволенню частково.

Враховуючи, що відповідно до ст. 44 ГПК
України позивачем понесені судові
витрати, пов'язані з розглядом справи,
то зазначені витрати відшкодовуються
за рахунок відповідача, пропорційно
розміру задоволених позовних вимог (ст.
49 ГПК України).

Керуючись ст. ст. 33, 34, 44, 49, 82-85 ГПК
України, Господарський суд міста Києва,
-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Підприємства «Вертикаль»
Благодійного фонду «Дзвін надії» (02217,
м. Київ, вул. Електротехнічна, 18, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фарт Буд»
(02217, м. Київ, просп. Маяковського, 26-Б, кв.
154, ) з будь-якого
рахунку, виявленого державним
виконавцем під час виконання рішення
суду, суму основного боргу в розмірі
63.103 (шістдесят три тисячі сто три) грн 20
коп., 2.327 (дві тисячі триста двадцять
сім) грн 58 коп. пені, 4.417 (чотири тисячі
чотириста сімнадцять) грн 22 коп. штрафу,
1.965 (одну тисячу дев'ятсот шістдесят
п'ять) грн 70 коп. 3 % річних та витрати по
сплаті судового збору в сумі 1.640 (одну
тисячу шістсот сорок) грн 53 коп.

3. У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 03.03.2014.

Суддя
О.М. Дупляк