ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2014 року
Справа № 904/7650/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Чохи Л.В.
(доповідача),

суддів: Антоніка С.Г, Чимбар Л.О.

при секретарі судового засідання
Ревковій Г.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Сова І.Г, представник,
довіреність №224/1001 від 18.05.13 року;

від відповідача: Котлобай В.В,
представник, довіреність №01-09/1789 від
14.08.13 року.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
комунального виробничого підприємства
Дніпродзержинської міської ради
"Міськводоканал" на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 22.01.2014 року у справі №
904/7650/13

за позовом публічного акціонерного
товариства "ДТЕК Дніпрообленерго",
м.
Дніпропетровськ

до комунального виробничого
підприємства Дніпродзержинської
міської ради "Міськводоканал", м.
Дніпродзержинськ

про стягнення 16 742 993, 38 грн. -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2013 року публічне акціонерне
товариство "ДТЕК Дніпрообленерго"
звернулося в господарський суд
Дніпропетровської області до
комунального виробничого підприємства
Дніпродзержинської міської ради
"Міськводоканал" з позовом про
стягнення боргу за спожиту активну
електричну енергію у грудні 2012
року-серпні 2013 року у сумі 12 215 492, 74 грн,
боргу за надання послуг з компенсації
перетікання реактивної енергії у
грудні 2012 року-серпні 2013 року у сумі 95
610, 29 грн, пені у сумі 635 787, 85 грн, 3% річних
у сумі 146 215, 35 грн. та інфляційних втрат
у сумі 5 155, 82 грн. (а.с. 2-14, т.1)

22.10.2013 року позивач подав до суду заяву
про збільшення позовних вимог, в якій
просив стягнути борг за спожиту у
грудні 2012 року - вересні 2013 року активну
електричну енергію у сумі 13 030 325, 87 грн,
борг за надання послуг з компенсації
перетікання реактивної енергії за
період з грудня 2012 року - вересень 2013
року у сумі 108 174, 04 грн, пеню у сумі 717 021,
44 грн, 3% річних у сумі 177 356, 31 грн. та
інфляційні втрат у сумі 5 155, 82 грн. (а.с.
114-122, т.1)

18.11.2013 року позивач знову подав заяву
про збільшення позовних вимог, в якій
просив стягнути борг за спожиту
активну електричну енергію за період з
грудня 2012 року - жовтень 2013 року у сумі 13
893 932 грн. та реактивну енергію за цей
же період у сумі 118 944, 14 грн, пеню у сумі
787 918, 92 грн, 3% річних у сумі 208 527, 23 грн,
інфляційні втрати у сумі 5 155, 82 грн. (а.с.
1-9, т.2)

30.12.2013 року позивач в своїй заяві про
збільшення позовних вимог просив
стягнути з відповідача борг за спожиту
активну електричну енергію за період з
грудня 2012 року по листопад 2013 року у
сумі 15 430 052, 42 грн, борг за надання
послуг з компенсації перетікання
реактивної енергії за період з грудня
2012 року по листопад 2013 року у сумі 134 905,
92 грн, пеню у сумі 899 409, 81 грн, 3% річних у
сумі 259 254, 55 грн. та інфляційні втрати у
сумі 19 370, 68 грн. (а.с. 31-41,т.2)

Відповідач позовні вимоги визнав
частково: в частині стягнення боргу у
сумі 15 430 052, 42 грн, однак, просив
розстрочити сплату вказаної суми на
два роки, в стягненні пені, 3% річних та
інфляційних втрат просив відмовити.
(а.с. 75-82, 84-88, 96-100, 109-116, т.2)

22.01.2014 року відповідач подав до суду
клопотання про надання розстрочки
рішення суду, в якому просив
розстрочити борг у сумі 15 430 052,42 грн. на
два роки. (а.с. 142-146, т.2)

Позивач проти надання розстрочки
виконання рішення суду заперечував.
(а.с. 150-153, т.2)

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 22.01.2014
року (судді: Ярошенко В.І, Мартинюк С.В,
Соловйова А.Є.) позов задоволено
частково: стягнуто з комунального
виробничого підприємства
Дніпродзержинської міської ради
"Міськводоканал" на користь публічного
акціонерного товариства "ДТЕК
Дніпрообленерго" борг за активну
електричну енергію у сумі 15 430 052, 42 грн,
борг за реактивну електроенергію у
сумі 134 905, 92 грн, пеню у сумі 449 704, 91 грн, 3%
річних у сумі 259 254, 56 грн, інфляційні
втрати у сумі 19 370, 68 грн. та витрати по
сплаті судового збору, в інший частині
позовних вимог відмовлено. Суд вважав
можливим зменшити розмір пені на 50%,
виходячи з того, що прострочення
оплати відбулося з поважних причин.
(а.с. 162-172, т.2)

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
07.02.2014 року порушено провадження з
перегляду в апеляційному порядку
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 22.01.2014
року за апеляційною скаргою
комунального виробничого підприємства
Дніпродзержинської міської ради
"Міськводоканал", де поставлено питання
про скасування зазначеного рішення та
прийняття нового рішення про відмову в
позові. Посилання зроблені на
недоведеність та неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
зокрема:

- неправильне визначення суми
заборгованості призвело до стягнення
з відповідача пені в сумі 449 704,91 грн, 3%
річних в сумі 259 254,55 грн, інфляційних
втрат в сумі 19 370,68 грн. та витрат по
сплаті судового збору в сумі 68 820,00 грн;

- заборгованість відповідача перед
позивачем виникла внаслідок
коригування Національною комісією
регулювання електроенергетики
України тарифів на електричну енергію
в сторону збільшення;

- Національною комісією, що здійснює
державне регулювання у сфері
комунальних послуг не прийнято рішення
про затвердження тарифів для
населення, а це 70% витрат підприємства
відповідача;

- загальна заборгованість з різниці в
тарифах станом на 01.12.2013 року
становить 11 787 900 грн, в тому числі 9 677 950
грн, підтверджується протоколами
засідань територіальної комісії з
погашення заборгованості підприємств
паливно-енергетичного комплексу
області;

- комунальне виробниче підприємство
Дніпродзержинської міської ради
"Міськводоканал" позбавлене можливості
припинити надання послуг з
водопостачання населенню, яке має
заборгованість за спожиті послуги, що
в свою чергу призводить до
заборгованості підприємства перед
позивачем;

- негайне виконання рішення у справі
може призвести до призупинення
виробничої діяльності, затримці у
виплаті заробітних плат та нанесенню
збитків державі, що, в свою чергу,
унеможливить виконання судового
рішення у цій справі, тобто стягнення
спірної суми. (а.с. 179-183, т.2)

В судовому засіданні відповідач
змінив вимоги своєї апеляційної
скарги і просив скасувати рішення
тільки в частині відмови надання йому
розстрочки виконання рішення суду і
просив його клопотання задовольнити,
розстрочивши виконання рішення суду
на один рік. (а.с. 178-183, 196-199, т.2)

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника комунального
виробничого підприємства
Дніпродзержинської міської ради
"Міськводоканал", який підтримав доводи
апеляційної скарги і просив її
задовольнити, та представника
публічного акціонерного товариства
"ДТЕК Дніпрообленерго", котрий
заперечував проти цього, перевіривши
матеріали справи, Дніпропетровський
апеляційний господарський суд дійшов
висновку, що апеляційну скаргу в
зміненому вигляді слід задовольнити
на таких підставах.

Як вбачається із матеріалів справи,
20.01.2014 року відповідач в процесі
розгляду даної справи подав до суду
заяву про розстрочку виконання
рішення господарського суду
Дніпропетровської області, в якій
просить розстрочити борг на 24 місяці
зі сплатою 642 918,85 грн. щомісячно.

Обґрунтовуючи заяву, підприємство
посилається на скрутне фінансове
становище, викликане несплатою
субвенції з державного бюджету
місцевому бюджету на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водопостачання, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, передбаченої постановою
Кабінету Міністрів України № 167 від
20.03.2013 року, в зв'язку з чим
заборгованість з різниці в тарифах
станом на 01.12.2013 року становить 11 787 900
грн. (а.с. 96-100, т.2)

Суд першої інстанції, розглядаючи
вказану заяву відповідача, в
мотивувальній частині рішення виклав
свої мотиви, в яких не погодився із
доводами, наведеними в її
обґрунтування, однак, в резолютивній
частині з цього питання рішення не
прийняв.

Судова колегія не вбачає підстав для
відмови відповідачу в наданні йому
розстрочки в виконанні рішення суду
строком на один рік з огляду на таке.

Згідно з пунктом 1 статті 121
Господарського процесуального кодексу
України при наявності обставин, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, за заявою
сторони, державного виконавця, за
поданням прокурора чи його заступника
або за своєю ініціативою господарський
суд, який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Отже, в розумінні наведеної норми
розстрочка означає виконання рішення
частками, встановленими господарським
судом, з певним інтервалом у часі.

Відповідно до пункту 7.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17.10.2012 року № 9 "Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України" підставою для відстрочки,
розстрочки, зміни способу та порядку
виконання рішення можуть бути
конкретні обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у визначений строк або
встановленим господарським судом
способом. При цьому слід мати на увазі,
що згоди сторін на вжиття заходів,
передбачених статтею 121 Господарського
процесуального кодексу України, ця
стаття не вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення. Проте,
вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Згідно з пунктом 10 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 26.12.2003 року
№14 "Про практику розгляду судами скарг
на рішення, дії або бездіяльність
органів і посадових осіб державної
виконавчої служби та звернень
учасників виконавчого провадження" при
вирішенні заяв державного виконавця чи
сторони про відстрочку або розстрочку
виконання рішення, встановлення або
зміну способу й порядку його виконання
суду потрібно мати на увазі, що
відповідно до статті 351 Цивільного
процесуального кодексу України і
статті 121 Господарського
процесуального кодексу України їх
задоволення можливе лише у виняткових
випадках, які суд визначає, виходячи з
особливого характеру обставин, що
ускладнюють або виключають виконання
рішення (хвороба боржника або членів
його сім'ї, відсутність у нього майна,
яке за рішенням суду має бути передане
стягувачу, стихійне лихо, інші
надзвичайні події тощо).

Отже, виходячи із наведеного,
законодавець у будь-якому випадку
пов'язує розстрочення виконання
судового рішення у судовому порядку з
об'єктивними, непереборними, іншими
словами - виключними обставинами, що
ускладнюють вчасне виконання судового
рішення.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 167 від 20.03.2013 року затверджено
Порядок та умови надання у 2013 році
субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджуються та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування.

Рішенням робочої групи для визначення
заборгованості з різниці в тарифах
від 25.01.2014 року встановлено, що по
комунальному виробничому підприємству
Дніпродзержинської міської ради
"Міськводоканал" за водопостачання в II
півріччі 2013 року існує заборгованість,
що виникла через різницю цін, у сумі 6
211 950 грн.

Підставою для проведення таких
розрахунків з погашення
заборгованості є договір про
організацію взаєморозрахунків, який
позивач ще не підписав.

Оскільки в своїй більшості
споживачами відповідача є населення
та теплопостачальні організації, а
субвенції з державного бюджету
отримуються з запізненням, відповідач
не має можливості у встановлені
договором строки оплачувати надані
позивачем послуги з електропостачання.

Доказом існування тяжкого
фінансового стану відповідача є його
довідка, яка свідчить, що збитки
підприємства при наданні послуг з
водопостачання та водовідведення за 11
місяців в 2013 році складають відповідно
10 441,7 тис. грн. (а.с. 102,т.2)

Таким чином, при наявності
заборгованості держави по сплаті
субвенції у відповідача немає
можливості виконати дане рішення в
установлений законом строк.

Апеляційний господарський суд,
враховуючи матеріальній стан сторін,
дослідивши надані відповідачем
документи, вважає можливим розстрочити
виконання рішення суду, але не на два
роки, як просив відповідач, а на один
рік з щомісячною виплатою по 1 363 509,04
грн. починаючи з 31.03.2014 року по 28.02.2015
року.

За таких обставин, рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 22.01.2014 року в цій частині
підлягає скасуванню, а заява
відповідача про надання розстрочки
виконання рішення суду на 2 роки
підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 104, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Дніпропетровський
апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В
:

Апеляційну скаргу комунального
виробничого підприємства
Дніпродзержинської міської ради
"Міськводоканал" частково
задовольнити.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 22.01.2014
року у справі № 904/7650/13 частково
скасувати.

Надати розстрочку виконання рішення
у справі на 12 (дванадцять) місяців з
оплатою відповідачем боргу в сумі 16 362
108,49 грн. за наступним графіком:

до 31 березня 2014 року - 1 363 509,04 грн;

до 30 квітня 2014 року - 1 363 509,04 грн;

до 31 травня 2014 року - 1 363 509,04 грн;

до 30 червня 2014 року - 1 363 509,04 грн;

до 31 липня 2014 року - 1 363 509,04 грн;

до 31 серпня 2014 року - 1 363 509,04 грн;

до 30 вересня 2014 року - 1 363 509,04 грн;

до 31 жовтня 2014 року - 1 363 509,04 грн;

до 30 листопада 2014 року - 1 363 509,04 грн;

до 31 грудня 2014 року - 1 363 509,04 грн;

до 31 січня 2015 року - 1 363 509,04 грн;

до 28 лютого 2015 року - 1 363 509,05 грн.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Видачу наказу доручити господарському
суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого господарського суду
України.

Повний текст постанови виготовлено
та підписано 07.03.2014 року.

Головуючий
Л.В. Чоха

Судді:
С.Г. Антонік

Л.О. Чимбар