ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.03.2014 Справа № 920/1518/13

За позовом: Приватного
акціонерного товариства «Українська
енергозберігаюча сервісна компанія»,
м. Київ,

до відповідача: Товариства з
обмеженою відповідальністю «НПП
Технологія», м. Шостка, Сумська
область,

про стягнення 4 372 386 грн. 15 коп.

Суддя О.Ю. Резніченко

За участю представників сторін:

від позивача: Боковенко Є.В.,
довіреність № 136/12 від 02.04.2012,

від відповідача: Мозгова О.О.,
довіреність б/н від 04.10.2013 року.

За участю секретаря судового засідання
- Т.Д. Бублик.

Суть спору: Позивач просить суд:
визнати, що відповідачем прийняті
барботажна піч та обжигова піч
комплексу по виробництву піноскла, які
поставлені позивачем відповідно до
договору товарного кредиту № 0908/20 від
18.09.2008 року та договору про надання
енергозберігаючих послуг № 0908/19 від
18.09.2008 року; визнати, що право власності
на обладнання перейшло від позивача до
відповідача; визнати, що у відповідача
виникло зобов'язання оплатити позивачу
вартість обладнання та нараховані
відсотки; стягнути з відповідача на
користь позивача вартість барбатажної
та обжигової печей комплексу по
виробництву піноскла - 2 432 120 грн. 34 коп.,
відсотки за авансовими платежами
підрядникам - 1 213 336 грн. 44 коп.,
перераховані відсотки - 442 079 грн. 32 коп.,
284 850 грн. 05 коп. збитків (пеня сплачена
позивачем Державній казначейській
службі).

Представник позивача в судовому
засіданні усно зазначив, що наполягає
на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судовому
засіданні усно зазначив, що проти
позовних вимог заперечує, крім того
відповідач надав письмові пояснення по
справі від 14.03.2014 року.

Також, відповідач подав заяву від 14.03.2014
року про продовження строку розгляду
справи на 15 днів.

Відповідно до ст. 69 Господарського
процесуального кодексу України у
виняткових випадках за клопотанням
сторони, з урахуванням особливостей
розгляду спору, господарський суд
ухвалою може продовжити строк розгляду
спору, але не більше як на п'ятнадцять
днів.

Суд визнав клопотання правомірним та
таким, що підлягає задоволенню, а тому
продовжує строк розгляду справи до
08.04.2014 року.

Крім того, 07.03.2014 року позивач подав
заяву про уточнення позовних вимог, в
якій просить суд: визнати, що
відповідачем прийняті барботажна піч
та обжигова піч комплексу по
виробництву піноскла, які поставлені
позивачем відповідно до договору
товарного кредиту № 0908/20 від 18.09.2008 року
та договору про надання
енергозберігаючих послуг № 0908/19 від
18.09.2008 року; визнати, що право власності
на обладнання перейшло від позивача до
відповідача; визнати, що у відповідача
виникло зобов'язання оплатити позивачу
вартість обладнання та нараховані
відсотки; стягнути з відповідача на
користь позивача вартість барбатажної
та обжигової печей комплексу по
виробництву піноскла - 511389, 48 доларів
США, шляхом перерахування гривневого
еквіваленту відповідної суми у доларах
США за офіційним курсом НБУ на день
перерахування коштів, з яких: 305281,21
Доларів США - вартість барботажної та
обжигової печей комплексу по
виробництву піноскла, 151799,88 доларів США
- відсотки за авансовими платежами
підрядникам, 55308,31 доларів США -
перераховані відсотки; стягнути з
відповідача 284850 грн. 05 коп. збитків.

Суд не приймає вищезазначені уточнення
до розгляду, оскільки:

Згідно до ч. 1 ст. 198 Господарського
кодексу України грошові зобов'язання
учасників господарських відносин
повинні бути виражені і підлягають
оплаті у гривнях.

Грошові зобов'язання можуть бути
виражені в іноземній валюті лише у
випадках, якщо суб'єкти господарювання
мають право проводити розрахунки між
собою в іноземній валюті відповідно до
законодавства.

Виконання зобов'язань, виражених в
іноземній валюті, здійснюється
відповідно до закону.

За п. 3.3 ст. 3 Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" гривня як грошова одиниця
України (національна валюта) є єдиним
законним платіжним засобом в Україні,
приймається усіма фізичними і
юридичними особами без будь-яких
обмежень на всій території України для
проведення переказів.

Відповідно до ч.1 ст.3 Декрету Кабінету
Міністрів України "Про систему
валютного регулювання і валютного
контролю" від 19.02.1993 № 15-93 валюта
України є єдиним законним засобом
платежу на території України, який
приймається без обмежень для оплати
будь-яких вимог та зобов'язань, якщо
інше не передбачено цим Декретом,
іншими актами валютного законодавства
України.

Положення ч.2 ст. 533 Цивільного кодексу
України та ч. 2 ст. 198 Господарського
кодексу України містять однакові за
змістом приписи про необхідність
виконання грошового зобов'язання між
резидентами України виключно у валюті
України (валюта платежу), крім випадків
отримання стороною цього зобов'язання
відповідної ліцензії Національного
банку України відповідно до вимог
Декрету Кабінету Міністрів України від
19.02.1993 № 15-93 "Про систему валютного
регулювання і валютного контролю".

Вищезазначена правова позиція
міститься також в п. 8.1 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 14 від 17.12.2013 року «Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань".

Відтак вимоги про стягнення коштів,
визначених в іноземній валюті, мають
заявлятися в національній валюті
України (гривнях) за офіційним курсом
Національного банку України на день
заявлення відповідної вимоги (крім
випадків, коли стороною зобов'язання, у
якому виник спір, одержано відповідну
ліцензію Національного банку України).

Враховуючи вищезазначене суд не
приймає до розгляду заяву позивача
№17/14 від 06.03.2014 року про уточнення
позовних вимог.

Враховуючи необхідність витребування
нових доказів, то суд вважає за
потрібне відкласти розгляд справи, на
підставі ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України.

Враховуючи вищезазначене та
керуючись ст. ст. 69, 77, 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Продовжити строк розгляду
справи на 15 днів - до 08.04.2014 р.

2. Відкласти розгляд справи на « 01»
квітня 2014 р. на 11 год. 00 хв.

3. Зобов'язати позивача надати
суду письмові поясненнь, з урахуванням
письмових пояснень відповідача від
14.03.2014 року та від 11.03.2014 року.

4. Зобов'язати сторін провести
спільну звірку взаємних розрахунків,
склавши акт звірки розміру відсотків
за авансовими платежами підрядникам,
перерахованих відсотків з зазначенням
періодів виникнення заборгованості та
фактичних оплат відповідачем коштів.

Суддя О.Ю. Резніченко