ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року
Справа № 915/209/14

м. Миколаїв

за позовом: Державного підприємства
«Миколаївський морський торговельний
порт» (54020, м. Миколаїв, вул. Заводська,
23/14), код 01125608

до відповідача: Товариства з
додатковою відповідальністю «Спецбуд»
(54042, м. Миколаїв, вул.
Будівельників, 17), код 01273102

про: стягнення 1559 грн. 71 коп.

суддя В.Д. Фролов

за участю представників сторін

від позивача: Плакушко О.С., довіреність
№ 09/38 від 14.10.2013 р.

від відповідача: представник не
з'явився

Державне підприємство (ДП)
«Миколаївський морський торговельний
порт» (далі-Позивач) звернулося до
господарського суду з позовною заявою
до Товариства з додатковою
відповідальністю (ТОВ) «Спецбуд»
(далі-Відповідач) про стягнення
грошових коштів в загальній сумі 1559
грн. 71 коп., з яких: 1528 грн. 19 коп.
-основний борг; 31 грн. 52 коп.- 3% річних,
посилаючись на не виконання
Відповідачем своїх грошових
зобов'язань по оплаті наданих
Позивачем послуг щодо використання
роботи пожежної машини по відкачуванню
води протягом 3,67 год.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги в
повному обсязі з підстав викладених в
позовній заяві.

Відповідач повідомлений належним
чином про час та місце розгляду справи,
в судове засідання не з'явився. Відзив
на позовну заяву до суду не надав, позов
не оспорив.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про вчинення усіх необхідних
дій щодо повідомлення відповідача про
розгляд справи та про достатність у
матеріалах справи документальних
доказів для вирішення спору по суті за
відсутності повноважного представника
відповідача.

Вислухавши думку представника
позивача, дослідивши матеріали справи
та оцінивши всі подані у справу докази,
суд встановив:

07 травня 2013 року Відповідач направив на
адресу Позивача лист за вих. №73/05 з
проханням виділити автомобіль
пожежної охорони (цистерни) для
виконання гідравлічного випробування
напірного колектора з наступною
відкачкою води з системи на об'єкті:
«Реконструкція відкритої складської
площадки № 5 (інв. 3378), загальною площею
14413 м. кв., в складі
виробничого-перевантажувального
комплексу в тиловій частині причалу
№13,14 по вул. Заводській в м. Миколаєві.
Перенос напірного каналізаційного
колектора здійснюється відповідно до
договору №15/02/13 від 15.02.2013 року із
замовником ТОВ «Юнітранс».

Так, Позивач надав Відповідачу послуги
щодо використання роботи пожежної
машини по викачуванню води протягом 3,67
год.

Надання вказаних послуг
підтверджується
приймально-здавальними актами та актом
наданих послуг (виконаних робіт) від
22.05.2013 р. №27632679, які підписанні
уповноваженими представниками сторін
та скріплені печатками (а.с. 12-13).

Вартість послуг пожежної машини по
відкачуванню води за 1 годину
відповідно до затверджених наказом №713
від 12.12.2012 р. тарифів на послуги,
надаваних ВПО порту на 2013 рік-становить
347 грн. без ПДВ.

22 травня 2013 року Позивачем був
виставлений рахунок Відповідачу за
надані послуги № 27632679 на суму 1528 грн. 19
коп.

Зазначений рахунок направлено на
адресу Відповідача 28.05.2013 р., що
підтверджується реєстром поштових
відправлень Позивача за травень 2013 р.
(а.с. 15).

Проте, Відповідач не сплатив грошові
кошти у сумі 1528 грн. 19 коп. за наданні
Позивачем послуги.

Таким чином, сума заборгованості
Відповідача перед Позивачем становить
1528 грн. 19 коп.

Позивач 08.11.2013 р. звернувся до
Відповідача з претензією щодо не
виконання ним обов'язку по оплаті
наданих послуг в сумі 1528 грн. 19 коп.

Відповідачем відповідь на претензію не
надана, грошові кошти за надані послуги
Позивачу не сплачені.

Частиною 1 ст. 181 ГК України,
передбачено, що господарський договір
за загальним правилом викладається у
формі єдиного документа, підписаного
сторонами та скріпленого печатками.
Допускається укладення господарських
договорів у спрощений спосіб, тобто
шляхом обміну листами, факсограмами,
телеграмами, телефонограмами тощо, а
також шляхом підтвердження прийняття
до виконання замовлень, якщо законом не
встановлено спеціальні вимоги до
форми та порядку укладення даного виду
договорів.

Згідно ч.1,2 ст.193 ГК України суб'єкти
господарювання повинні виконувати
господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, кожна сторона
повинна вжити всіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони.

Враховуючи вищезазначене, вимоги
Позивача щодо стягнення з Відповідача
боргу у сумі 1528 грн. 19 коп. є
обґрунтованими, матеріалами справи
підтвердженими, Відповідачем не
заперечені, а тому підлягають
задоволенню.

Щодо нарахування Позивачем 3% річних у
сумі 31 грн. 48 коп., то суд вважає
необхідним зазначити наступне.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
визначено, що боржник не звільняється
від відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до абзацу третього п. 1.7
Пленуму Вищого господарського суду
України № 17 від 17.12.2013 р. «Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань»
оскільки згаданою статтею 530 ЦК України
не визначена форма пред'явлення вимоги
кредитором, останній може здійснити
своє право як шляхом надіслання
платіжної вимоги-доручення, так і
шляхом звернення до боржника з листом,
телеграмою, надіслання йому рахунка
(рахунка-фактури) тощо. При цьому якщо
боржник (відповідач) заперечує
одержання ним такої вимоги, кредитор
(позивач) зобов'язаний подати
господарському суду докази її
надіслання боржникові. Останній, зі
свого боку, не позбавлений права подати
докази неодержання ним вимоги
кредитора (наприклад, довідку
підприємства зв'язку про ненадходження
на адресу боржника відповідного
рекомендованого поштового
відправлення). Ухилення боржника від
одержання на підприємстві зв'язку
листа, що містив вимогу (відмова від
його прийняття, нез'явлення на
зазначене підприємство після
одержання його повідомлення про
надходження рекомендованого або
цінного листа) не дає підстав вважати
вимогу непред'явленою.

Так, Позивачем направлено рахунок на
оплату наданих послуг на адресу
Відповідача 28.05.2013 р., що
підтверджується реєстром поштових
відправлень Позивача за травень 2013
року.

Враховуючи зазначене, Позивачем
нараховано 3% річних за період з 05.06.2013
р.- орієнтованої дати отримання
Відповідачем рахунку з урахуванням
поштового перебігу на його отримання,
по 10.02.2014 р.

Відповідачем не подано докази
неодержання ним вимоги Позивача, позов
не оспорено.

З огляду на викладене, позов підлягає
задоволенню повністю

Статтею 49 ГПК України передбачено
покладання судових витрат, зокрема
витрат на оплату судового збору, у разі
задоволення позову на відповідача.

Керуючись ст. 43, 49, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю «Спецбуд» (54042,
м. Миколаїв, вул. Будівельників,
17, код 01273102) на користь Державного
підприємства «Миколаївський морський
торговельний порт» (54020, м. Миколаїв,
вул. Заводська, 23/14, код 01125608) грошові
кошти в загальній сумі 1559 (одна тисяча
п'ятсот п'ятдесят дев'ять) грн. 71 коп., із
яких: 1528 (одна тисяча п'ятсот двадцять
вісім) грн. 19 коп. - основний борг; 31
(тридцять одна) грн. 52 коп. - 3 % річних, а
також грошові кошти на відшкодування
витрат на оплату позовної заяви
судовим збором у сумі 1827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

Суддя
В.Д.
Фролов