м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Обласного комунального
"Донецьктеплокомуненерго"
до Національної акціонерної компанії
Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
Публічне акціонерне товариство
про визнання права власності
Головуючий суддя Полякова К.В.
Суддя Івченко А.М.
Суддя Літвінова М.Є.
Представники сторін:
від позивача: не з'явився,
від відповідача: Єгоров В.С. (дов. № 14-30
третя особа: не з'явилась
Обласне комунальне підприємство
"Донецьктеплокомуненерго" звернулось
до Господарського суду м. Києва із
позовом до Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" про
визнання права власності на природний
газ за ціною 4 61,74 грн. з урахуванням ПДВ
за 1000 куб. м., що поставлений НАК
«Нафтогаз України» за договором № 192-БО
від 01.08.2012 за період вересень-грудень 2012
у загальному обсязі 18 710, 401 тис. куб.м.
на суму 87 222 949,93 грн.
Позивач звертаючись із даним позовом
до суду, зауважує на тому, що відповідач
відмовляється від підписання актів
приймання-передачі природного газу за
вересень-грудень 2012 щодо наявних
розбіжностей кількості спожитого
природного газу розподіленого різним
категоріям споживачів.
Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 14.11.2013 порушено провадження за
вищезазначеним позовом, залучено до
участі у справі Публічне акціонерне
товариство «Донецькоблгаз» та
призначено справу до розгляду на 28.11.2013
22.11.2013 через відділ діловодства та
документообігу Господарського суду
міста Києва від позивача надійшли
додаткові документи у справі на
виконання вимог ухвали про порушення
провадження у справі від 14.11.2013 року.
У зв'язку із нез'явленням третьої особи
до судового засідання, розгляд справи
відкладений на 19.12.2013, про що винесено
відповідну ухвалу суду.
Через відділ діловодства та
документообігу Господарського суду
міста Києва 13.12.2013 позивачем подані
додаткові документи для доручення до
матеріалів справи.
17.12.2013 третя сторона надіслала до суду
письмові пояснення по суті спору, які
долучені до матеріалів справи.
Під час судового засідання 19.12.2013
представником позивача подано заяву
про зменшення позовних вимог шляхом
виключення вересня місяця із
розрахунку об'єму спожитого природного
Суд, заслухавши думку представників
сторін щодо заяви про зменшення
позовних вимог, на місці ухвалив
прийняти до розгляду вказану заяву та
повідомив представникам сторін, що
подальший розгляд справи буде
здійснюватися у межах заявлених
позовних вимог із врахуванням заяви
про зменшення позовних вимог.
Представник відповідача, у свою чергу,
надав відзив на позовну заяву, в якому
останній заперечив проти позову та
зазначив, що між сторонами відсутній
спір щодо загального об'єму природного
газу, поставленого відповідачем
позивачеві. Натомість, розбіжності, що
виникли між сторонами, стосуються
призначення природного газу, а отже -
ціни відповідного об'єму природного
газу. На думку відповідача, позивач
просить не просто визнати право
власності на природний газ, але й
встановити ціну природного газу. Тому,
відповідно до ст. 12 Господарського
процесуального кодексу України
господарським судам не підвідомчі
спори про встановлення ціни на
продукцію (товари), а також на послуги
(виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи
відповідно до законодавства не можуть
бути встановлені за угодою сторін.
Крім того, відповідач посилається на
норми статті 346 Цивільного кодексу
України та зазначає, що природний газ,
право власності на який просить
визнати позивач, вже було ним спожито у
процесі вироблення теплової енергії.
Таким чином, об'єкта власності, на який
заявляє свої вимоги позивач не існує, а
тому і право власності на нього
припинене. Враховуючи зазначене,
відповідач просить суд на підставі ст.
80 Господарського процесуального
кодексу України, припинити провадження
у справі за відсутністю предмету спору.
За наслідками судового засідання 19.12.2013
судом винесено ухвалу, якою продовжено
строк розгляду справи на п'ятнадцять
днів, у задоволення клопотання сторін,
та відкладено розгляд справи на 16.01.2014
16.01.2014 через відділ діловодства та
документообігу Господарського суду м.
Києва від позивача надійшли
заперечення на відзив.
За наслідками судового розгляду даного
господарського спору 16.01.2014, суд дійшов
висновку, що дана справа відноситься до
категорії складних, а тому підлягає
колегіальному розгляду у складі трьох
суддів, у зв'язку із чим судом
призначено колегіальний розгляд
справи у складі трьох суддів, про що
винесено відповідну ухвалу від 16.01.2014
Розпорядженням Голови Господарського
суду міста Києва від 16.01.2014 визначено
суддів у наступному складі: головуючий
суддя Полякова К.В., судді Івченко А.М.,
Ухвалою Господарського суду міста
прийнято до розгляду вищезазначеною
колегією суддів та призначено її до
розгляду на 06.02.2014 року.
06.02.2014 через відділ діловодства та
документообігу Господарського суду
міста Києва від позивача надійшли
додаткові документи.
Відповідач через відділ діловодства та
документообігу Господарського суду
міста Києва 06.02.2014 подав доповнення до
За наслідками судового засідання 06.02.2014
судом винесено ухвалу про відкладення
розгляду справи на 13.03.2014 та
витребувано таблиці розрахунку
обсягів газу за визначений у позові
період у відповідності до Методики
визначення обсягів природного газу,
які використовуються для виробництва
теплової енергії для бюджетних
До судового засідання 13.03.2013 позивач не
направив свого представника для участі
у судовому засіданні, про дату, час та
місце проведення судового засідання,
повідомлений належним чином, причини
неявки суду не повідомив, вимоги ухвали
суду від 06.02.2014 не виконав.
Представник відповідача під час
судового засідання 13.03.2014 заперечував
проти задоволення позовних вимог та
надав пояснення аналогічні тим, що
викладені у його відзиві на позов та
доповненнях на відзив.
Третя особа не забезпечила явку свого
представника до судового засідання,
причини неявки суду не повідомила, хоча
про дату, час та місце проведення
судового засідання повідомлена
Приписи статті 22, 27 Господарського
процесуального кодексу України (далі
ГПК України) зобов'язують сторони
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами.
Нормами ст. 77 ГПК України передбачено,
що господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених ст. 69 цього
Кодексу розгляд справи, коли за якихсь
обставин спір не може бути вирішено в
Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.
Згідно із п. 3.9.2 постанови N 18 від 26.12.2011
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
За таких обставин, незважаючи на те, що
позивач та третя особа не з'явились на
виклик суду, за висновками суду, наявні
у матеріалах справи документи достатні
для прийняття повного та
обґрунтованого судового рішення, а
неявка вказаних учасників судового
спору не перешкоджає вирішенню справи
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника відповідача, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва, -
01.08.2012 між Національною акціонерною
компанією "Нафтогаз України"
(Продавець) та Обласним комунальним
"Донецьктеплокомуненерго" (Покупець)
укладений Договір № 192-БО на
купівлю-продаж природного газу (надалі
по тексту - Договір).
Відповідно до пункту 1.1. Договору
Продавець зобов'язується передати у
власність Покупцю у 2012 році природний
газ, ввезений на митну територію
України ПАТ «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України» за кодом
згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, або/та природний
газ, видобутий на території України
підприємствами, які не підпадають під
дію статті 10 Закону України «Про засади
функціонування ринку природного газу»,
а Покупець зобов'язується прийняти та
оплатити цей природний газ на умовах
Газ, що продається за цим Договором,
використовується покупцем виключно
для виробництва теплової енергії, яка
споживається бюджетними установами та
організаціями та іншими споживачами
(пункт 1.2. Договору).
Згідно пункту 2.1. Договору продавець
передає покупцеві з 01.08.2012 по 31.12.2012 газ
обсягом до 24 519,0 тис. куб. м., у тому
числі по місяцях кварталів.
За приписами пункту п. 3.1 Договору,
продавець передає покупцю газ у
пунктах приймання-передачі газу на
вхідній запірній/відключаючій
Право власності на газ переходить від
продавця до покупця в пунктах
приймання-передачі. Після переходу
права власності на газ покупець несе
всі ризики і приймає на себе всю
відповідальність, пов'язану з правом
Відповідно до п. 3.4 Договору, не пізніше
5-го числа місяця, наступного за місяцем
продажу газу, покупець (позивач)
зобов'язується надати продавцеві
(відповідачу) підписані та скріплені
печатками покупця та
газотранспортного підприємства три
примірники акта приймання-передачі
газу, у якому зазначаються фактичні
обсяги використаного газу, його
фактична ціна та вартість. Продавець не
пізніше 8-го числа зобов'язується
повернути покупцеві та
газотранспортному підприємству по
одному примірнику оригіналу акта,
підписаного уповноваженим
представником та скріпленого печаткою.
Позивач стверджує, що відповідачем на
виконання Договору за період з 01.09.2012 по
31.12.2012 поставлено природний газ у
Продавцем у порушення умов п. 3.4.
Договору не підписані відповідні акти
приймання-передачі, у зв'язку із чим
Обласне КП «Донецьктеплокомуненерго»
звернулось із даним позовом до суду із
вимогою визнати за ним право власності
на поставлений природний газ у
вказаному обсязі за ціною 4 661,74 грн. з
урахуванням ПДВ за 1000 куб. м.
Відповідач у своєму відзиві зазначає,
що між сторонами відсутній спір щодо
загального об'єму природного газу,
поставленого відповідачем позивачеві
за Договором № 14/2412/11 від 30.09.2011 та
Договором № 192/БО від 01.08.2012 року.
Натомість, між сторонами даного спору
виникли розбіжності, які стосуються
обсягів поставленого та спожитого
природного газу для вироблення
теплової енергії різним категоріям
споживачів, вартість яких
встановлюється на відмінних тарифах - у
залежності від категорії кінцевого
Оскільки розбіжності, що виникли у
позивача і відповідача, та з огляду на
те, що ціна газу є різною для вироблення
теплової енергії різним категоріям
споживачів, а обсяги газу за звітний
період, витрачені теплогенеруючим
підприємством на комбіноване
вироблення теплової та електричної
енергії - необхідно спочатку розділити
на виробництво електричної та
загального обсягу теплової енергії, а
потім об'єм газу, витрачений на
виробництво загального обсягу
теплової енергії, розподілити на
обсяги газу, використані на вироблення
теплової енергії для населення, та
обсяги газу використані для вироблення
теплової енергії для інших категорій
споживачів, тому судом ухвалою від
06.02.2014 зобов'язано позивача надати до
матеріалів справи таблиці розрахунку
обсягів газу за визначений у позові
період з вересень-грудень 2012 року, що
складаються підприємствами з
виробництва та постачання тепла, у
відповідності до Додатка 4 Методики
визначення обсягів природного газу,
які використовуються для виробництва
теплової енергії для населення та
релігійних організацій, у тому числі із
- загального обсягу газу, поставленого
підприємством з виробництва та
постачання тепла, які отримали газ від
газотранспортного підприємства;
- загального обсягу теплової енергії,
виробленої підприємством з
виробництва та постачання тепла;
- обсягу теплової енергії, відпущеної
підприємством з виробництва та
постачання тепла за вказаний вище
- перерахованого обсягу газу,
використаний для виробництва теплової
енергії для населення та релігійних
- доказів, на підтвердження
вищезазначених в таблицях відомостей.
Незважаючи на обов'язковість виконання
вимог суду, позивач, всупереч
положенням Господарського
процесуального кодексу України,
витребувані, ухвалою суду, документи не
Відповідач у відзиві на позов просить
суд припинити провадження у справі на
підставі ст.80 Господарського
процесуального кодексу України, у
зв'язку з відсутністю предмету спору, з
посиланням на норми ст. 346 Цивільного
кодексу України, оскільки право
власності припиняється у разі знищення
майна, враховуючи, що об'єкт власності
на який заявляє свої права позивач, не
існує, а отже, і право власності на
У порядку ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України,
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.
Таким чином, особа має право звертатись
до суду за захистом саме порушених або
оспорюваних прав і охоронюваних
законом інтересів. Порушення своїх
прав та необхідність їх захисту, особи,
що звертаються до суду, повинні довести
належними та допустимими доказами.
Відповідно до п. 1-1 ч.1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
Відсутність предмета спору означає
відсутність спірного матеріального
правовідношення між сторонами.
Господарський суд припиняє
провадження у справі у зв'язку з
відсутністю предмета спору (пункт 1-1
частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у
випадку припинення існування предмета
спору (наприклад, сплата суми боргу,
знищення спірного майна, скасування
оспорюваного акта державного чи іншого
органу тощо), якщо між сторонами у
зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань.
Припинення провадження у справі на
підставі зазначеної норми
Господарського процесуального кодексу
України можливе в разі, коли предмет
спору існував на момент виникнення
останнього та припинив існування в
процесі розгляду справи.
У процесі розгляду спору, суду не
доведено існування на момент
виникнення спору та припинення його
існування в процесі розгляду справи.
Тому підстави для припинення
провадження у справі в порядку п.1-1 ч. 1
ст. 80 Господарського процесуального
кодексу України, відсутні, а твердження
відповідача щодо цього необґрунтовані.
Так, судом встановлено, що відповідно
до Договору, газ, який продається за цим
Договором, використовується покупцем
виключно для виробництва теплової
енергії, яка споживається бюджетними
установами та організаціями та іншими
Разом з тим, позивач просить суд
визнати право власності на природний
газ, що поставлений за період
вересень-грудень 2012 року, тобто газ
який був спожитий у жовтні, листопаді
та грудні 2012 року. Факт споживання
природного газу у вказані періоди
сторонами у межах даного спору не
заперечується та підтверджується
наявними у матеріалах справи реєстрами
реалізації природного газу за спірний
період теплогенеруючим компаніям.
За приписами пункту 4 ч. 1 статті 346
Цивільного кодексу України, право
власності припиняється у разі знищення
майна. Під знищенням слід розуміти
використання майна, в результаті якого
воно припиняє своє існування. За
загальним правилом право власності на
майно припиняється в момент його
Нормами пункту 4.4. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України" № 18
від 26.12.2011 визначено, припинення
провадження у справі на підставі
зазначеної норми ГПК можливе в разі,
коли предмет спору існував на момент
виникнення останнього та припинив
існування в процесі розгляду справи.
Якщо ж він був відсутній і до порушення
провадження у справі, то зазначена
обставина тягне за собою відмову в
позові, а не припинення провадження у
справі.
Оскільки, природний газ, поставлений
відповідачем Обласному КП
«Донецьктеплокомуненерго» за
Договором № 192-БО у період
жовтень-грудень 2012 року, спожитий
останнім у 2012 році, тому право
власності на таке майно (природний газ)
припинилось, у відповідності до норм
ст. 346 ЦК України - у момент його
знищення (споживання). У зв'язку із чим
на момент звернення ОКП
«Донецьктеплокуменерго» із даним
позовом до суду (листопад 2013), відсутній
предмет спору, щодо визнання права
власності на спожитий природний газ, а
тому позов не підлягає задоволенню.
Згідно зі статтею 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Таким чином, дослідивши у сукупності
всі обставини справи та надані
сторонами докази, суд визнав
твердження позивача необґрунтованими,
документально недоведеними, а позовні
вимоги такими, що не підлягають
Відповідно до вимог статті 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 32, 33, 49, ст.ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд міста Києва,
У задоволенні позовних вимог Обласного
комунального підприємства
"Донецьктеплокомуненерго" до
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" про визнання права
власності на природний газ за ціною 4
61,74 грн. з урахуванням ПДВ за 1000 куб. м.,
що поставлений НАК «Нафтогаз України»
за договором № 192-БО від 01.08.2012 за період
вересень-грудень 2012 у загальному
обсязі 18 710, 401 тис. куб.м. на суму 87 222
949,93 грн. - відмовити повністю.
Рішення постановлено у нарадчій
кімнаті та проголошено його вступну та
резолютивну частину у судовому
засіданні 13.03.2014 року.

Повний текст рішення буде складено
протягом п'яти днів з дня проголошення
вступної та резолютивної частини
рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено

та підписано 18.03.2014 року

Головуючий суддя
К.В.
Полякова

Суддя
А.М. Івченко

Суддя
М.Є.
Літвінова