ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.03.2014 Справа № 920/271/14

За позовом: Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м. Лебедин, Сумська область

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «А-Муссон», м.Суми

про стягнення 26 679 грн. 14 коп.,

СУДДЯ СОП'ЯНЕНКО О.Ю.

при секретарі с/з Лєпковій О.О.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_3, довіреність б/н
від 13.08.2013 року

Від відповідача: Сізова А.В.,
довіреність № 93 від 18.03.2014 року

Суть спору: позивач, з урахуванням
заяви про зменшення розміру позовних
вимог, просить стягнути з відповідача
на свою користь 26053 грн. 91 коп.
заборгованості згідно договору
поставки № 12 від 17.01.2013р., укладеного
між сторонами у справі, в тому числі: 24474
грн. 54 коп. - основного боргу, 1231 грн. 35
коп. - пені, 293 грн. 10 коп. - 3% річних, 54 грн.
92 коп. - втрат від інфляції, витрати по
сплаті судового збору покласти на
відповідача.

Відповідач подав відзив на позовну
заяву, відповідно до якого борг в сумі
24474 грн. 54 коп. визнає; проти стягнення
пені заперечує з тих підстав, що
договором поставки не передбачено
стягнення пені, сума якої заявлена.
Розмір пені повинен складати подвійну
облікову ставку НБУ, що діяла на період
виникнення заборгованості.

Також, відповідач подав клопотання про
розстрочку судового рішення на шість
місяців. В обґрунтування клопотання
зазначив, що ТОВ «А-Муссон» є
виконавцем послуг із збирання та
вивезення відходів, нараховує
населенню оплату послуг з урахуванням
передбачених законодавством пільг,
компенсуючи витрати за рахунок власник
коштів. Дебіторська заборгованість
населення, бюджетних організацій та
відшкодування пільг становить 2 716,1
тис. грн.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши повноважних представників
сторін, дослідивши та оцінивши надані
докази, суд встановив:

17.01.2013 року між фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1
(постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «А-Муссон»
(покупець) був укладений договір
поставки № 12.

Відповідно до п. п. 1.1 - 1.3 договору
постачальник (позивач) зобов'язався
поставити покупцю певний товар, а
покупець (відповідач) зобов'язався
прийняти та своєчасно оплатити товар
на умовах даного договору. Предметом
поставки є гідравлічні (МГЄ-46), моторні
(10W40; М10В2; М10Г2К; М8В), індустріальні (І20;
І40), трансмісійні (ТАП15; ТАД17; нігрол),
компресорні (КС19) масла та мастила
(солідол; літол), тосол А40. Асортимент
товару вказується в накладних на
відпуск товару.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених ст. 11 цього
Кодексу, тобто із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки, зокрема, з договорів та інших
правочинів.

Договір № 12 від 17.01.2013 року, який
за своєю правовою природою є договором
поставки, підписаний повноважними
представниками сторін, відповідає
вимогам, передбаченим ст. ст. 628, 639, 837
Цивільного кодексу України щодо змісту
та форми договору, не розірваний
сторонами та не визнаний недійсним в
судовому порядку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України
за договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України визначено,
що покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим до
виконання сторонами.

Згідно з п. 4.1 договору сторони
передбачили, що термін сплати -
передоплата або не більше 7 календарних
днів з моменту відпуску товару.

Позивач на виконання умов договору та
згідно накладних № 189 від 01.07.2013р., № 210
від 12.07.2013р., № 246 від 09.08.2013р., № 304 від
25.09.2013р., № 309 від 04.10.2013р., № 316 від
11.10.2013р., № 325 від 24.10.2013р., № 349 від
11.11.2013р., № 356 від 15.11.2013р. поставив
відповідачу товар на суму 26611 грн. 74 коп.

Відповідач грошові зобов'язання по
договору повністю не виконав, грошові
кошти за поставлений товар сплатив
лише частково. Таким чином, основний
борг відповідача за поставлений товар
перед позивачем становить 24474 грн. 54
коп. Зазначений борг підтверджується
підписаним сторонами Актом звірки
взаємних розрахунків станом на 25.12.2013 р.
та не заперечується відповідачем.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином, відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Якщо у зобов'язанні
встановлений строк його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного
кодексу України порушення зобов'язання
є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання.

Умовами договору, а саме п. 5.1, п.5.2,
передбачена відповідальність сторін,
зокрема, у випадку затримки оплати
товару, поставленого на умовах
відстрочки платежу, покупець сплачує
пеню в розмірі 0,05% за кожен день
затримки платежу. Згідно наданого
позивачем розрахунку розмір пені
становить 1231 грн. 35 коп.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» розмір
пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період за який сплачується
пеня.

Оскільки пеня в сумі 1231 грн. 35 коп.
нарахована в межах строку позовної
давності, з урахуванням вимог Закону
України «Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань» та ч.6 ст.232 Господарського
кодексу України, позовні вимоги в
зазначеній частині є обґрунтованими та
підлягають задоволенню на підставі
ст.ст. 549-552 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних з
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Таким чином, вимога позивача щодо
стягнення з відповідача 293 грн. 10 коп. - 3
% річних та 54 грн. 92 коп. втрат від
інфляції є правомірною.

Таким чином, на час розгляду справи
заборгованість відповідача перед
позивачем складає 24474 грн. 54 коп. -
основного боргу, 1231 грн. 35 коп. - пені, 293
грн. 10 коп. - 3% річних, 54 грн. 92 коп. - втрат
від інфляції. Заперечення відповідача
в частині нарахування позивачем пені
спростовуються наведеним вище.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести суду ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Позивач, з урахуванням всіх обставин
справи, подав суду достатньо доказів,
які об'єктивно і у визначеному законом
порядку підтвердили його позицію. За
таких обставин, суд дійшов висновку, що
вимоги позивача є правомірними,
обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Клопотання відповідача про розстрочку
судового рішення не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 83
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд, приймаючи
рішення, має право відстрочити або
розстрочити виконання рішення.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 7.2
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.2012
р. № 9 «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України»
підставою для розстрочки рішення суду
можуть бути конкретні обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у визначений
строк.

Відповідач, обґрунтовуючи клопотання
про надання розстрочки виконання
рішення суду, зазначив, що на підставі
рішення виконавчого комітету Сумської
міської ради № 221 від 27.04.2009 р. є
виконавцем з надання комунальних
послуг зі збирання, вивезення твердих,
рідких побутових відходів на території
м. Суми, а згідно з рішенням виконкому
Сумської міської ради № 703 від 01.12.2009 р.
має право на отримання відшкодування
витрат, пов'язаних із наданням
населенню пільг та субсидій на оплату
комунальних послуг. У зв'язку з
непідписанням споживачами договорів,
несплатою коштів, невідшкодуванням
витрат по наданим пільгам,
подорожчанням вартості пального та
запчастин дебіторська заборгованість
населення складає 2 481,8 тис. грн.,
бюджетних організацій - 86,3 тис. грн., по
відшкодуванню витрат - 164,6 тис. грн.
тощо.

В той же час, відповідач не довів суду,
що вказані обставини ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим.

Відповідно до Закону України «Про
судовий збір», ст.ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України позивачу за рахунок
відповідача відшкодовуються витрати
по сплаті судового збору у розмірі 1 827
грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись
Законом України «Про судовий збір»,
ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «А-Муссон» (40009,
м.Суми, вул. Пролетарська, 71, офіс 208; ) на користь фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ІНП
НОМЕР_1) 24474 грн. 54 коп. - основного боргу,
1231 грн. 35 коп. - пені, 293 грн. 10 коп. - 3%
річних, 54 грн. 92 коп. - втрат від інфляції
та 1 827 грн. 00 коп. - витрат по сплаті
судового збору.

3. В задоволенні клопотання відповідача
про розстрочку судового рішення -
відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

У судовому засіданні було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Повний текст рішення підписано 19.03.2014
року.

СУДДЯ
О.Ю. Соп'яненко