ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

06 березня 2014 року
Справа № 913/172/14

Провадження №8пн/913/172/14

За позовом Комунального
підприємства "Алчевський міський
ринок", м. Алчевськ Луганської області,

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
м. Алчевськ Луганської області, -

про звільнення торгівельних місць.

Суддя господарського суду Луганської
області Середа А.П.,

при секретарі судового засідання
Скоковій К.Л.,

у присутності представників сторін:

від позивача - Хорольська О.В. -
представник, - довіреність №983 від
25.12.2013;

від відповідача - представник не
з'явився, -

розглянувши матеріали справи, -

ВСТАНОВИВ:

суть спору: позивачем заявлено вимогу
про зобов'язання відповідача звільнити
торгівельні місця НОМЕР_3 площею 22,19 м2
та НОМЕР_2 площею 5,28 м2, розташовані за
адресою: АДРЕСА_1 (відповідно до
план-схеми Комунального підприємства
"Алчевський міський ринок" (далі -
КП"Алчевський міський ринок")) шляхом
демонтажу нестаціонарної споруди
(кіоску) та вивозу його з території КП
"Алчевський міський ринок".

У зв'язку з надходженням позову 21.01.2014
господарським судом Луганської
області порушено провадження у справі
№913/172/14.

На підставі ст. 77 ГПК України розгляд
справи було відкладено: з 06.02.2014 до
20.02.2014 та з 20.02.2014 до 06.03.2014 - у зв'язку з
неявкою відповідача та невиконанням
ним вимог суду про надання документів
та доказів.

18.02.1014 позивач подав Доповнення та
уточнення позовних вимог (вих. №63 від
17.02.2014), відповідно до яких просить суд
зобов'язати відповідача звільнити
торгівельні місця НОМЕР_3 площею 22,19 м2
та НОМЕР_2 площею 5,28 м2 (відповідно до
План-схеми Комунального підприємства
"Алчевський міський ринок"),
розташовані за адресою: АДРЕСА_1, -
шляхом демонтажу нестаціонарної
споруди (кіоску) та вивезення її з
території КП "Алчевський міський ринок"
(а.с.52-53).

Керуючись ст.22 ГПК України, суд прийняв
цю заяву та врахував при вирішенні
спору по суті.

До початку судового засідання 06.03.2014
від позивача надійшло клопотання про
відмову від здійснення фіксації
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, яке судом задоволено.

У судовому засіданні він заявлені
вимоги підтримав повністю.

Відповідач своїм правом на подання
відзиву на позов та на участь у
судовому засіданні не скористався,
хоча належним чином був поставлений до
відома про дату, час та місце судового
слухання, що підтверджується
матеріалами справи (а.с.1;22;50-51;79-80; та
ін.), у т.ч. письмовими повідомленнями
оператора поштового зв'язку про
вручення особисто відповідачеві: 25.01.2014
- ухвали про порушення провадження у
справі та призначення її до розгляду
(а.с.22); 18.02.2014 - ухвали суду про
відкладення її розгляду.

За таких обставин у суду маються
достатні підстави для висновку, що ним
вжито належних заходів до повідомлення
відповідача про дату, час та місце
судових слухань.

Позивач не заперечив проти розгляду
справи за відсутності відповідача.

З урахуванням викладеного, приймаючи
до уваги обставини справи та наявні у
ній докази, керуючись ст.ст.43, ч.3 ст.22.
ст.ст.32-34,36,43 та 75 ГПК України, суд вважає
за можливе вирішити спір по суті у
цьому судовому засіданні за
відсутності відповідача, - на підставі
наявних у справі доказів.

Заслухавши позивача, дослідивши наявні
докази, суд встановив наступні
фактичні обставини справи.

Позивач - КП "Алчевський міський ринок"
в якості юридичної особи
зареєстрований 15.10.2009 (а.с.9) на підставі
рішення Алчевської міської ради від
19.02.2009 №40/82 "Про створення Комунального
підприємства "Алчевський міський
ринок" (а.с.10).

На виконання рішення названої ради від
28.05.2009 №44/34 "Про надання КП "Алчевський
міський ринок" земельної ділянки на
АДРЕСА_1" (а.с.11) підприємству надано у
постійне користування земельну
ділянку площею 3,1165 га для організації
та експлуатації ринку, яка знаходиться
у м. Алчевську, АДРЕСА_1, - що
підтверджується Державним актом на
право постійного користування
земельною ділянкою серії ЯЯ №170811 від
28.05.2009, державна реєстрація від 28.05.2009
№08 (а.с.17).

Рішенням Алчевської міської ради від
26.05.2011 №7/9 "Про затвердження Правил
торгівлі на ринках міста Алчевська"
(далі - Правила) (а.с.26-35), якими
врегульовано діяльність позивача.

Пунктом 6.1 Правил встановлено, що одне
торгівельне місце на прилавках
(відкритих і критих) дорівнює одному
погонному метру. При продажу продукції
(товарів) з транспортного засобу,
причепа, візка, у т.ч. ручного, в
контейнерах, кіосках, палатках і т.ін. -
двом повним або неповним квадратним
метрам зайнятої площі.

Продавці на ринках зобов'язані
сплатити платежі за послуги ринку до
початку торгівлі (п.6.2).

Перелік послуг, які надає ринок,
визначено уп.6.5 Правил.

Як встановлено пунктом 6.11 Правил, при
наданні продавця торгівельних місць на
визначений термін ринок укладає з ними
письмову угоду, в якій рекомендується
зазначати термін дії цієї угоди,
асортимент (вид) товарів, що
реалізуються, розташування
торгівельного місця, умови оренди
торгівельного місця, розмір та порядок
оплати за оренду майна, перелік послуг,
які надає ринок, та їх вартість, тощо.

У п.6.12 Правил зазначено, що плата за
розміщення на території ринку
торгівельного об'єкту (кіоску,
контейнера, павільйону) здійснюється
незалежно від здійснення діяльності на
цьому об'єкті.

Перелік обов'язків адміністрації ринку
визначено у розділі сьомому "Обов'язки
адміністрації ринку", зокрема: вона
зобов'язана створювати для продавців
та покупців належні умови в процесі
купівлі-продажу товарів (п.7.24),
проводити паспортизацію торгівельних
місць (п.7.25).

До числа обов'язків продавців, які
здійснюють свою діяльність на ринку,
зокрема, віднесено дотримання вимог
чинного законодавства та вищезгаданих
Правил (п.9.13).

З наданих позивачем до справи доказів
вбачається, що директором КП
"Алчевський міський ринок" затверджено
план-схему дислокації торгівельних
місць (а.с.36).

Між позивачем та відповідачем
щонайменше з липня 2009 року існували
договірні правовідносини щодо
користування торгівельними
місцями(а.с.52; 58-60; та ін.).

01.01.2013 між позивачем (адміністрація) та
відповідачем (підприємець) у простій
письмовій формі був укладений договір
про надання послуг з утримання
торгівельного місяця у належному стані
№?1344, відповідно до якого
адміністрація надає комплексну
послугу з утримання торгівельного
місця у належному стані, до якої
включено:

надання у користування торгівельного
місця;

утримання торгівельного місця у
належному стані відповідно до п.4.1.8;

охорона нестаціонарної будівлі (далі -
НБ) підприємця та території ринку (п.1.1).

Адміністрація передає, а
підприємець/користувач приймає у
користування торгівельне місце
(частину території КП "Алчевський
міський ринок", яка призначена для
здійснення торгівлі) під НОМЕР_3, яке
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, - для
здійснення продажу товару, на якому
розміщена НБ підприємця/користувача
(п.1.2), загальною площею 22,19 м2 (п.1.3).

Вступ у користування торгівельним
місцем відбувається одночасно з
підписанням сторонами цього договору
(п.2.1).

Порядок оплати за користування
торгівельним місцем сторони визначили
у розділі 3."Оплата за надану послугу та
порядок розрахунків", яка становить
1386,00 грн. на місяць (п.3.1).

До числа обов'язків підприємця,
зокрема, віднесено після закінчення
строку дії або розірвання цього
договору звільнити торгівельне місце
шляхом демонтажу нестаціонарної
будівлі та вивезти її з території
ринку (п.4.1.7).

Договір є чинним впродовж одного року з
моменту його підписання та може бути
автоматично пролонгований за умов,
визначених у п.6.1 договору (а.с.37-39;40).

01.01.2013 між тими ж сторонами укладено
аналогічний договір №1345, предметом
якого є торгівельне місце НОМЕР_2 (п.1.2)
площею 5,28 м2 (п.1.3) (а.с.41-43;44).

Цей спір виник з наступних підстав.

16.01.2014 сторони уклали угоди про
розірвання договору №?1344 від 01.01.2013
(а.с.18) та договору №1345 від 01.01.2013 (а.с.19).

Всупереч пункту 4.1.7 кожного з
договорів, згідно яким відповідач був
зобов'язаний після їх розірвання
звільнити торгівельні місця шляхом
демонтажу нестаціонарної будівлі та
вивезення її з території ринку, - він,
розірвавши обидва договори, не вчинив
таких дій, - тобто не звільнив
торгівельні місця, - що стало підставою
для звернення позивача з цим позовом до
суду.

Відповідач позов не спростував та не
оспорив.

Заслухавши позивача, дослідивши та
оцінивши наявні у справі докази, суд
дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню повністю з наступних
підстав.

Згідно частинам 1-2 статті 11
Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ)
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими
актами, але за аналогією породжують
цивільні права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків (ч. 1 ст. 202 ЦКУ).

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (частина 1
ст. 626 ЦКУ); він є обов'язковим до
виконання сторонами (ст. 629 ЦКУ).

Частиною 1 ст. 628 Кодексу
встановлено, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Уклавши вищезгаданий договір,
сторони у справі набули низку прав та
обов'язків.

Зобов'язанням є правовідносини, в
яких одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь іншої сторони
(кредитора) певні дії (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певних дій, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (частина 1 ст.509 ЦКУ).

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу
України (далі - ГКУ) господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
Господарським кодексом, в силу якого
один суб'єкт (зобов'язана сторона, у
тому числі боржник) зобов'язаний
вчинити певну дію господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Одностороння відмова від
зобов'язання є неприпустимою (ст. 525
ЦКУ), а згідно ст.526 ЦКУ (ст.193 ГК України)
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 527 ЦКУ встановлено, що
боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання.

Як сказано у частині 1 ст. 530 ЦКУ,
якщо у зобов'язанні встановлено строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір, укладений між сторонами, має
комплексний характер та належить до
договорів тимчасового користування
чужим майном, а також про надання
послуг.

За загальним правилом за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк (ч.1 ст.759 ЦК
України).

Предметами вищезгаданих
договорів є зазначені в них
торгівельні місця (пункти 1.3).

Як встановлено ст.785 Цивільного
кодексу, у разі припинення договору
найму наймач зобов'язаний негайно
повернути річ у стані, в якому вона
була одержана, з урахуванням
нормативного зносу, або у стані, який
обумовлено у договорі.

Укладені сторонами договори
мають також ознаки договорів про
надання послуг, зміст, порядок
укладення та виконання яких
врегульовано статтями 901-907 глави 63
Цивільного кодексу України.

Як вбачається з обставин справи
та наявних у ній доказів, термін
повернення торгівельних місць за
кожним з вищеназваних договорів є
таким, що настав.

Відповідно до статті 599
Цивільного кодексу України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином, але
відповідач не сплатив на користь
позивача зазначену у договорі суму
боргу, тобто припустився порушення
зобов'язань.

Згідно зі ст. 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

В силу пунктів 3 та 4 статті 611
Кодексу у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки,
встановлені договором або законом,
зокрема, сплата неустойки та
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Частинами 1 та 2 статті 612 ЦКУ
визначено, що боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.
Боржник, який прострочив виконання
зобов'язання, відповідає перед
кредитором за завдані простроченням
збитки і за неможливість виконання, що
випадково настала після прострочення.

З урахуванням викладеного та
наявних у справі доказів суд вважає, що
позивач у порядку та у спосіб,
встановлені чинним законодавством,
довів наявність вини відповідача у
невиконанні умов обох договорів, а тому
особа, яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності його
вини (умислу чи необережності), якщо
інше не встановлено законом або
договором (частина 1 ст.614 ЦКУ).

Отже, вимоги позивача
узгоджуються з приписами чинного
законодавства.

Спосіб захисту порушеного права,
обраний позивачем, відповідає ст. 16
Цивільного та ст. 20 Господарського
кодексів України.

З урахуванням викладеного позов
підлягає задоволенню повністю з
підстав, про які йдеться вище у цьому
рішенні.

Керуючись ст.ст. 44 та 49 ГПК України, суд
сплату судового збору покладає на
відповідача.

На підставі викладеного,
ст.ст.11,16,202,509,512-514,525-527,530,547-549,599,610-614,759,785
Цивільного кодексу України, ст. 20,173
Господарського кодексу України,
керуючись ст.ст.43,47,22,32-34,36,43,44,49,75,82, 84 та
85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд
Луганської області

В И Р І Ш И В :

1.Позов Комунального підприємства
"Алчевський міський ринок" до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 - про
звільнення торгівельних місць -
задовольнити повністю.

2.Зобов'язати Фізичну особу-підприємця
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, яка зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_2, - звільнити
торгівельні місця НОМЕР_3 площею 22,19 м2
та НОМЕР_2 площею 5,28 м2 (відповідно до
План-схеми Комунального підприємства
"Алчевський міський ринок"),
розташовані за адресою: АДРЕСА_1, -
шляхом демонтажу нестаціонарної
споруди (кіоску) та вивезення її з
території Комунального підприємства
"Алчевський міський ринок"; видати
наказ після набрання рішенням законної
сили.

3.Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, яка зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_2, - на користь
Комунального підприємства "Алчевський
міський ринок", ідентифікаційний код
36369062, яке знаходиться за адресою: місто
Алчевськ, вул.Совєтская, 4 Луганської
області, - витрати по сплаті судового
збору у сумі 1218 (одна тисяча двісті
вісімнадцять) грн. 00 коп.; видати наказ
після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст.85 ГПК України у
судовому засіданні 06.03.2014 оголошено
лише вступну та резолютивну частини
рішення.

Рішення набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання, оформленого
відповідно до ст. 84 ГПК України.

Рішення складено у повному обсязі
та підписано - 11 березня 2014 року.

Суддя
А.П.Середа