ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року Справа № 925/1296/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого Остапенка М.І.,суддів
:Гончарука П.А., Стратієнко Л.В.
розглянувши касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сміла
Енергоінвест"на постанову Київського
апеляційного господарського суду від
22.01.2014 рокуу справі за
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Сміла
Енергоінвест"до1. Управління
економічного розвитку виконавчого
комітету Смілянської міської ради 2.
Смілянської міської ради за участю
третьої особиСмілянське комунальне
підприємство "Наш дім"простягнення
коштів

В С Т А Н О В И В:

у серпні 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сміла Енергоінвест"
звернулось до господарського суду з
позовом до Управління економічного
розвитку виконавчого комітету
Смілянської міської ради, у якому з
урахуванням заяви від 24.10.2013 року про
уточнення вимог, просило стягнути 19
827,98 грн. за спожиту теплову енергію у
період жовтня 2011 року-квітня 2012 року.

Ухвалами господарського суду
Черкаської області від 17.09.2013 року та
від 03.10.2013 року залучено до участі
у справі у якості відповідача
Смілянську міську раду, а Смілянське
комунальне підприємство "Наш дім"
третьою особою.

Рішенням господарського суду
Черкаської області від 07.11.2013 року
позов задоволено у повному обсязі та
постановлено про стягнення з
відповідача - Управління економічного
розвитку виконавчого комітету
Смілянської міської ради 19 827,98 грн.

За наслідками перегляду справи в
апеляційному порядку, постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 22.01.2014 року
рішення місцевого господарського суду
скасовано та постановлено нове
рішення, яким у позові відмовлено.

Постанова апеляційного господарського
суду оскаржена у касаційному порядку й
ухвалою Вищого господарського суду
України від 13.03.2014 року порушено
касаційне провадження у справі, за
скаргою позивача, у якій він
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову апеляційного суду
скасувати, залишивши в силі рішення
господарського суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши наведені у касаційній
скарзі доводи, судова колегія вважає,
що скарга підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Приймаючи постанову про скасування
рішення суду першої інстанції і
відмовляючи у задоволенні позову, суд
апеляційної інстанції посилався на те,
що оскільки відносини сторін не
врегульовані відповідним договором,
заявлені до відповідача вимоги про
стягнення вартості спожитих послуг є
безпідставними.

Проте погодитись з наведеними
апеляційним господарським судом
мотивами відмови у позові не можна.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
частина будинку № 108 по вул. Свердлова у
м. Сміла перебуває на балансі
Управління економічного розвитку
виконавчого комітету Смілянської
міської ради, що підтверджується
свідоцтвом про право власності від
21.09.2012 року в якому зазначено, що
частина нежитлового приміщення
загальною площею 139,3 кв.м. за вказаною
вище адресою належить територіальній
громаді і знаходиться на праві
оперативного управління у відповідача.

За рішенням виконавчого комітету
Смілянської міської ради № 651 від 20.10.2010
року, єдиним виконавцем
житлово-комунальних послуг з
теплопостачання у м. Сміла визначено
ТОВ "Сміла Енергоінвест", яке
відповідно до своїх функцій
забезпечувало у період жовтня 2011 року -
квітня 2012 року теплопостачання
приміщення Управління економічного
розвитку виконавчого комітету
Смілянської міської ради, надавши
останньому послуг на загальну суму 19
827,98 грн., що підтверджується наявними у
справі доказами, які відповідачем не
оспорюється.

За таких обставин, коли відповідач -
Управління економічного розвитку
виконавчого комітету Смілянської
міської ради споживши теплову енергію
у спірний період не оплатило її
вартість, що ним і не заперечується,
тобто спожило послуги за рахунок
позивача в порушення вимог ст. 24 Закону
України "Про теплопостачання", ст. 20
Закону України "Про житлово-комунальні
послуги", господарський суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про наявність у позивача права
вимагати сплати йому вартості наданих
ним послуг на суму 19 827,98 грн.,
обґрунтовано постановив про
задоволення позову, і підстав для
скасування рішення місцевого суду з
наведених апеляційним господарським
судом мотивів не було.

Керуючись ст. ст. 85, 1119-11111,
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 22.01.2014 року
скасувати, а рішення господарського
суду Черкаської області від 07.11.2013 року
залишити без змін.

Головуючий
М.І. Остапенко

Судді
П.А. Гончарук

Л.В. Стратієнко