м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
(Д О Д А Т К О В Е )
Справа № 5011-38/3092-2012 25.02.14
За заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВІЛЕКС"
про прийняття додаткового
рішення

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВІЛЕКС"

до: Казенного
підприємства спеціального
приладобудування "Арсенал"

про: про стягнення коштів у
сумі 1 068 833, 94 грн

Суддя Бондаренко Г. П.

Представники сторін:

Від заявника (позивача) не з'явився

Від відповідача Щиголь Є. В.
(дов. № 04-9/06 від 02.01.2014 року)

Відповідно до ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні 25.02.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
додаткового рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 17.10.2012 року по
справі №5011-38/3092-2012 було залишено без
змін рішення Господарського суду міста
Києва від 22.05.2012 року щодо часткового
задоволення позовних вимог Товариства
з обмеженою відповідальністю "ВІЛЕКС"
до Казенного підприємства
спеціального приладобудування
"Арсенал" про стягнення 1 068 833, 94 грн.,
яким позовні вимоги задоволено
частково. З Казенного підприємства
спеціального приладобудування
"Арсенал" було стягнуто на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВІЛЕКС" суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції в сумі 2 494 (дві тисячі
чотириста дев'яносто чотири) грн. 24 коп.,
10% річних в сумі 8 502 (вісім тисяч п'ятсот
дві) грн. 16 коп., пеню в сумі 145 271 (сто
сорок п'ять тисяч двісті сімдесят одна)
грн. 40 коп. та судовий збір в сумі 3 125
(три тисячі сто двадцять п'ять) грн. 36
коп. В задоволенні інших позовних вимог
було відмовлено.

21.11.2012 року на виконання зазначеного
рішення Господарського суду міста
Києва видано відповідні накази.

30.12.2013 року через відділ канцелярії
Господарського суду міста Києва від
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВІЛЕКС" надійшла
заява про прийняття додаткового
рішення стосовно розподілу судових
витрат від 26.12.2013 вих. № 5/12, відповідно
до якої заявник просить суд:

- прийняти додаткове рішення про
розподіл судових витрат пропорційно
розміру задоволених позовних вимог, а
саме витрат позивача у розмірі 2404,98
грн. , пов'язаних з явками його
представника у засідання
Господарського суду, оскільки дані
явки були визнані судом обов'язковими.
Зокрема, позивач просить стягнути з
відповідача додатково 1321,30 грн. інших
судових витрат, про що судом при
винесенні рішення не було зазначено
про розподіл.

Резолюцією В. о. Голови Господарського
суду міста Києва заяву про прийняття
додаткового рішення стосовно
розподілу судових витрат передано для
розгляду судді Бондаренко Г. П.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 08.01.2014 року розгляд заяви про
прийняття додаткового рішення
призначено на 25.02.2014 року.

03.02.2014 року через відділ канцелярії
Господарського суду міста Києва
представником позивача подано
клопотання щодо вимог ухвали суду.

В судове засідання 25.02.2014 року
представник заявника не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив, про
час та місце розгляду заяви був
повідомлений належним чином.

Представник відповідача по справі в
судове засідання 25.02.2014 року з'явився,
надав суду усні пояснення по суті
заяви, в яких заперечує проти
задоволення заяви.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
повноважного представника
відповідача, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
заяви і прийняття додаткового рішення,
господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста
Києва про порушення провадження у
справі № 5011-38/3092-2012 від 14.03.2012 року та
ухвалою від 03.04.2012 року явку
уповноважених представників сторін у
судове засідання визнано обов'язковою.

В процесі розгляду справи позивачем
заявлялися клопотання про включення до
складу судових витрат та стягнення з
відповідача на користь позивача
вартості проїзду для участі у судовому
засіданні представника позивача (т. 2
арк. 123, т. 3 арк. 43, 57). При винесенні
рішення по справі питання щодо
включення до складу судових витрат
вартості проїзду для участі у судовому
засіданні представника позивача
вирішено не було.

Відповідно до наявних матеріалів
справи, позивач поніс витрати на проїзд
його представника (директора) в м. Київ
для участі у судових засіданнях по
справі № 5011-38/3092-2012 03.04.2012 року та 26.04.2012
року в розмірі 1 393, 13 грн.

Явка представників сторін в судове
засідання 22.05.2012 року обов'язковою
судом не визнавалась, доказів іншого
матеріали справи не містять.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги викладені в заяві про прийняття
додаткового рішення підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 44 ГПК України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України» від 21
лютого 2013 року N 7 відповідно до розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України (далі - ГПК) судовими
витратами є витрати сторін та інших
учасників судового процесу в
господарському суді, які пов'язані з
розглядом справи і складаються з:
судового збору; сум, що підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, призначеної господарським
судом; витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження; оплати послуг
перекладача, адвоката; інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи. Склад
судових витрат не є вичерпним, і оцінка
тих чи інших витрат сторін як судових
здійснюється господарським судом з
урахуванням обставин конкретної
справи.

До інших витрат у розумінні статті 44
ГПК відносяться, зокрема: суми, які
підлягають сплаті особам, викликаним
до господарського суду для дачі
пояснень з питань, що виникають під час
розгляду справи (стаття 30 названого
Кодексу); витрати сторін та інших
учасників судового процесу, пов'язані з
явкою їх або їхніх представників у
засідання господарського суду, за
умови, що таку явку судом було визнано
обов'язковою.

Положеннями ст. 49 ГПК України
встановлено, що суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Як було зазначено вище позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВІЛЕКС" до Казенного
підприємства спеціального
приладобудування "Арсенал" про
стягнення 1 068 833, 94 грн. рішенням
Господарського суду міста Києва від
22.05.2012 року були задоволені частково.
Стягнуто з Казенного підприємства
спеціального приладобудування
"Арсенал" на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "ВІЛЕКС"
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції в сумі 2 494 (дві тисячі
чотириста дев'яносто чотири) грн. 24 коп.,
10% річних в сумі 8 502 (вісім тисяч п'ятсот
дві) грн. 16 коп., пеню в сумі 145 271 (сто
сорок п'ять тисяч двісті сімдесят одна)
грн. 40 коп. та судовий збір в сумі 3 125
(три тисячі сто двадцять п'ять) грн. 36
коп. В задоволенні інших позовних вимог
відмовлено.

Як, також, зазначалося вище вказане
рішення господарського суду було
залишено без змін апеляційною
інстанцією.

Згідно ст. 88 ГПК України господарський
суд має право за заявою сторони,
прокурора, який брав участь в судовому
процесі, або за своєю ініціативою
прийняти додаткове рішення, ухвалу,
якщо: 1) з якоїсь позовної вимоги, яку
було розглянуто в засіданні
господарського суду, не прийнято
рішення; 2) не вирішено питання про
розподіл господарських витрат або про
повернення судового збору з бюджету.
Додаткове рішення, ухвала можуть бути
оскаржені в установленому порядку.

Господарський процесуальний кодекс
України не встановлює будь-яких
обмежень строків подання заяв про
прийняття додаткового рішення.

За викладених обставин суд дійшов
висновку про обґрунтованість та
доведеність вимог заявника в частині
стягнення з відповідача на його
користь вартості проїзду представника
позивача в м. Київ для участі в судових
засіданнях 03.04.2012 року та 26.04.2012 року в
розмірі 1 393, 13 грн., оскільки при
призначенні судових засідань на
зазначені дати, явка представників
сторін, а отже і позивача, була визнана
судом обов'язковою.

Відповідно, вимоги заявника підлягають
частковому задоволенню, витрати
позивача в розмірі 1 393, 13 грн. на проїзд
його представника для участі у
судовому засіданні в порядку ст. 49 ГПК
України покладаються судом на
відповідача пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Стягненню
з відповідача на користь позивача
підлягають за розрахунком суду 765, 39
грн. інших судових витрат (вартість
проїзду для участі у судовому
засіданні).

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
ст.ст. 4, 44, 49, 86, 88 ГПК України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву про прийняття додаткового
рішення стосовно розподілу судових
витрат задовольнити частково.

2. Стягнути з Казенного підприємства
спеціального приладобудування
"Арсенал"(01010, м. Київ, вул. Московська, 8;
, з будь-якого рахунку
виявленого державним виконавцем) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вілекс" (76005,
Івано-Франківська область, м.
Івано-Франківськ, вул. Чорновола, 117-А,
кв. 15, ) 765 (сімсот
шістдесят п'ять) грн. 39 коп. інших
судових витрат.

3. В задоволенні інших вимог заяви про
розподіл судових витрат відмовити.

4. Видати наказ після набрання
додатковим рішенням законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне додаткове рішення складено
04.03.2014 р.

Суддя
Г.П.
Бондаренко