КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2014 р. Справа№ 927/1424/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Гаврилюка О.М.

Корсакової Г.В.

при секретарі судового засідання -
Куценко К.Л.

за участю представників:

від позивача: Старчик А.А. - представник
за дов. № 14-27 від 25.02.2014р.;

від відповідача: Корнєва О.В. -
представник за дов. № 14-113 від 14.05.2013р.;

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Чернігівгаз" на рішення
Господарського суду Чернігівської
області від 21.11.2013р.

у справі № 927/1424/13 (суддя Белов С.В.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України"

до Публічного акціонерного товариства
по газопостачанню та газифікації
"Чернігівгаз"

про стягнення 3287324, 76 грн.,

В судовому засіданні 11.03.2014 р. оголошено
лише вступну та резолютивну частини
постанови.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" (далі - ПАТ "НАК
"Нафтогаз України", позивач) звернулося
до Господарського суду Чернігівської
області з позовом до Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Чернігівгаз" (далі - ПАТ по
газопостачанню та газифікації
"Чернігівгаз", відповідач) про
стягнення штрафних санкцій, втрат від
знецінення коштів внаслідок
інфляційних процесів та 3% річних за
порушення грошового зобов'язання на
загальну суму 3287324,76 грн.

Рішенням Господарського суду
Чернігівської області від 21.11.2013р.
позов задоволено частково, стягнуто з
ПАТ по газопостачанню та газифікації
"Чернігівгаз" на користь ПАТ "НАК
"Нафтогаз України" 246996,65 грн. 3 % річних,
1210974,98 грн. пені, 1785353,50 грн. 7 % штрафу та
64866,51 грн. судового збору. В решті
задоволення позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням
Господарського суду Чернігівської
області від 21.11.2013р. у справі № 927/1424/13,
ПАТ по газопостачанню та газифікації
"Чернігівгаз" звернулось до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення місцевого суду в
частині задоволення позову та прийняти
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
суд першої інстанції прийняв рішення з
порушенням норм матеріального права, в
неповному обсязі з'ясував обставин
справи, зокрема, не взяв до уваги той
факт, що чинне законодавство
встановлює пряму заборону на
нарахування штрафних санкцій під час
дії мораторію, застосованого судом, і
зазначена заборона чинна протягом
всієї дії мораторію.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 18.12.2013р.
апеляційна скарга ПАТ по
газопостачанню та газифікації
"Чернігівгаз" була прийнята до
провадження та призначена до розгляду
на 04.02.2014р.

Розпорядженням Голови Київського
апеляційного господарського суду від
04.02.2014р. у зв'язку з перебуванням
головуючого судді Коротун О.М. на
лікарняному, змінено склад судової
колегії: головуючий суддя -
Кропивна Л.В., судді Гаврилюк О.М.,
Корсакова Г.В., яка прийняла справу до
свого провадження та призначила до
розгляду на 11.03.2014р.

Розпорядженням Голови Київського
апеляційного господарського суду від
05.03.2014р. у зв'язку з виходом головуючого
судді Коротун О.М. з лікарняного,
змінено склад судової колегії:
головуючий суддя - Коротун О.М., судді -
Гаврилюк О.М., Корсакова Г.В., яка
прийняла справу до свого провадження
та ухвалила дану постанову.

У судовому засіданні 11.03.2014р.
представник позивача заперечував
проти доводів апеляційної скарги,
зазначив, що вважає рішення суду першої
інстанції законним та обґрунтованим,
просив залишити його без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник відповідача у судовому
засіданні 11.03.2014р. підтримав апеляційну
скаргу, просив суд її задовольнити,
скасувати рішення у даній справі та
прийняти нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
оглянувши оригінали документів,
заслухавши пояснення представників
сторін, Київський апеляційний
господарський суд встановив наступне.

Як вірно з'ясовано судом першої
інстанції та вбачається з матеріалів
справи, 30 березня 2012 року між позивачем
та відповідачем було укладено договір
№ 18/80-Б на купівлю-продаж природного
газу (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1. договору,
позивач взяв на себе зобов'язання
передати у власність відповідача у 2012
році природний газ, а відповідач
зобов'язався прийняти та оплатити газ
на умовах зазначеного договору.

Пунктом 2.1. договору визначено обсяг
постачання газу, у відповідності до
якого передбачено, що позивач передає
відповідачу у період з 01 лютого 2012 року
по 31 грудня 2012 року газ в обсязі до 34800,000
тис. куб. м.

Пунктом 5.2. договору сторони визначили,
що ціна за 1000 кубічних метрів газу
становить 3509,00 грн. без урахування
податку на додану вартість, збору у
вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ,
тарифів на транспортування, розподіл і
постачання природного газу за
регульованим тарифом. До сплати ціна за
1000 куб. м. газу - 3509,00 грн., крім того ПДВ -
20%, всього з ПДВ - 4210,80 грн.

У відповідності до п. 6.1. договору,
оплата за газ здійснюється
відповідачем виключно грошовими
коштами шляхом 100% поточної оплати
планових обсягів газу протягом місяця
поставки. Остаточний розрахунок за
фактично переданий газ здійснюється до
20-го числа наступного за місяцем
поставки газу (п.6.2. договору).

Місцевим судом вірно встановлено, що на
виконання умов договору, протягом
березня - грудня 2012 року позивач
передав відповідачу, а відповідач
прийняв природний газ в обсязі 19085,933
тис. куб. метрів на загальну суму 80367046,69
грн., що підтверджується актами
приймання - передачі природного газу
від 31.03.2012 року, 30.04.2012 року, 31.05.2012 року,
30.06.2012 року, 31.07.2012 року, 31.08.2012 року,
30.09.2012 року, 31.10.2012 року, 30.11.2012 року та
31.12.2012 року, підписаними сторонами,
копії яких наявні в матеріалах справи
(а/с 18-27).

Матеріалами справи підтверджується та
сторонами не заперечується той факт, що
відповідач в повному обсязі
розрахувався за отриманий природний
газ, однак при цьому порушив строки
виконання зобов'язання, які були
погоджені сторонами, у зв'язку з чим,
позивачем були нараховані
вищезазначені штрафні санкції та
неустойка, які є предметом позову у
даній справі.

Пунктом 7.2. договору сторони
передбачили, що у разі невиконання
відповідачем умов п.п. 6.1., 6.2. договору,
відповідач зобов'язується сплатити
позивачу, крім суми заборгованості,
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла у період, за який
сплачується пеня від суми
простроченого платежу, за кожен день
прострочення платежу, а за
прострочення понад 30 днів додатково
сплатити штраф у розмірі 7 (семи)
відсотків від суми прострочення
платежу.

Задовольняючи позов в частині
стягнення 246996,65 грн. 3 % річних, 1210974,98
грн. пені, за заявлені позивачем
періоди, 1785353,50 грн. 7 % штрафу, місцевий
суд дійшов висновку, що зазначені
вимоги є обґрунтованими та доведеними
в розумінні ст.ст. 546, 549, 625 Цивільного
кодексу України, а також відповідають
вимогам ст.ст. 230, 231 Господарського
кодексу України.

Доводи відповідача про незаконність
такого стягнення, у зв'язку з дією
мораторію, застосованого в межах
провадження у справі про банкрутство
ПАТ по газопостачанню та газифікації
"Чернігівгаз", суд першої інстанції
визнав необґрунтованими, зазначивши,
що чинне законодавство встановлює
загальну заборону на нарахування
штрафу і пені протягом часу дії
мораторію на задоволення вимог
кредиторів, а також, що заборона чинна
протягом дії мораторію та
розповсюджується виключно на ті
штрафні санкції, які були нараховані
під час дії мораторію.

В цій частині суд апеляційної
інстанції не погоджується з висновками
місцевого суду враховуючи наступне.

Згідно зі ст. 101 ГПК України,
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Так, ухвалою Господарського суду
Чернігівської області від 03.01.2013 року
порушено провадження у справі №
927/21/1б/13 про банкрутство Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Чернігівгаз" та введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів (а/с 68).

Відповідно до положень статті 1 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (у редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин, далі - Закон) мораторій
на задоволення вимог кредиторів - це
зупинення виконання боржником
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), термін виконання яких настав
до дня введення мораторію, і припинення
заходів, спрямованих на забезпечення
виконання цих зобов'язань щодо сплати
податків і зборів, застосованих до
прийняття рішення про введення
мораторію.

Разом із тим Закон визначає, що
конкурсні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли до
порушення провадження у справі про
банкрутство і виконання яких не
забезпечено заставою майна боржника;
поточні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли після
порушення провадження у справі про
банкрутство.

Частиною четвертою статті 12 цього
Закону встановлено, що мораторій на
задоволення вимог кредиторів
вводиться одночасно з порушенням
справи про банкрутство.

Таким чином, із моменту введення
мораторію боржник не може виконувати
як грошові зобов'язання та зобов'язання
щодо сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів), що виникли до
введення мораторію, так і заходи,
спрямовані на забезпечення їх
виконання.

Згідно з абзацом другим частини
четвертої статті 12 Закону протягом дії
мораторію на задоволення вимог
кредиторів забороняється стягнення на
підставі виконавчих документів та
інших документів, за якими
здійснюється стягнення відповідно до
законодавства; не нараховуються
неустойка (штраф, пеня), не
застосовуються інші санкції за
невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та інші види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).

Тобто наведена норма встановлює
загальну заборону на нарахування
штрафу і пені упродовж часу дії
мораторію на задоволення вимог
кредиторів. Зміст цієї заборони не
пов'язаний із визначенням поняття
мораторію і не обмежений ним. Заборона
чинна протягом дії мораторію, тому
неустойка за невиконання грошових
зобов'язань не нараховується в силу
прямої заборони законом, безвідносно
до часу їх виникнення. Крім того, не
може розглядатися питання про
поширення чи непоширення мораторію на
ненараховану неустойку, оскільки
законом виключена можливість
виникнення та існування відносин
нарахування неустойки боржникові,
стосовно якого діє мораторій, введений
при провадженні справи про його
банкрутство (аналогічна позиція
викладена в постанові Верховного суду
України від 01.10.2013р. у справі № 3-27гс13).

Відповідно до пункту 3 статті 19 Закону,
протягом дії мораторію на задоволення
вимог кредиторів не нараховується
неустойка (штраф, пеня), не
застосовуються інші фінансові санкції
за невиконання чи неналежне виконання
зобов'язань із задоволення всіх вимог,
на які поширюється мораторій, не
застосовується індекс інфляції за весь
час прострочення виконання грошових
зобов'язань, три проценти річних від
простроченої суми, тощо.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції також не погоджується з
задоволенням судом першої інстанції
вимоги про стягнення нарахованої
позивачем суми 3% річних у розмірі 246996,65
грн., оскільки з наведеного вище
вбачається, що під час дії мораторію не
застосовуються інші фінансові санкції
за невиконання чи неналежне виконання
зобов'язань із задоволення всіх вимог,
на які поширюється мораторій, не
застосовується індекс інфляції за весь
час прострочення виконання грошового
зобов'язання, три проценти річних від
простроченої суми тощо (аналогічна
позиція викладена в постанові Вищого
господарського суду України від
03.07.2013р. по справі № 5002-5/4082-2012).

За таких обставин, апеляційна скарга
ПАТ по газопостачанню та газифікації
"Чернігівгаз" підлягає задоволенню,
оскільки при перевірці рішення по
даній справі було встановлено, що суд
першої інстанції помилково
задовольнив позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача на користь
позивача 246996,65 грн. - 3% річних, 1210974,98 грн.
пені, за заявлені періоди та 1785353,50 грн. 7
% штрафу.

Разом з цим, суд першої інстанції
правомірно відмовив у задоволенні
решти позовних вимог, зокрема, про
стягнення інфляційних втрат, однак
виходив при цьому з інших підстав, ніж
ті, що були зазначені у даній постанові,
що не є підставою для скасування
рішення суду першої інстанції в цій
частині.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню на
підставі пункту 4 частини 1 статті 104 ГПК
України в частині стягнення з
відповідача на користь позивача 3%
річних у розмірі 246996,65 грн., пені у
розмірі 1210974,98 грн., 7 % штрафу в сумі
1785353,50 грн. та 64866,51 грн. судового збору,
з прийняттям в цій частині нового
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог відповідно до пункту 2
частини 1 статті 103 ГПК України, з
покладанням на позивача судових витрат
за розгляд справи в суді першої
інстанції.

Судові витрати за подання апеляційної
скарги відповідача відшкодовуються
йому судом за рахунок позивача в
порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись статтями 32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Чернігівгаз" на рішення
Господарського суду Чернігівської
області від 21.11.2013р. у справі № 927/1424/13
задовольнити.

2. Рішення Господарського суду
Чернігівської області від 21.11.2013р. у
справі № 927/1424/13 скасувати в частині
стягнення з відповідача на користь
позивача 3% річних у розмір 246996,65 грн.,
пені у розмірі 1210974,98 грн., 7% штрафу в
сумі 1785353,50 грн. та 64866,51 грн. судового
збору, з прийняттям нового рішення про
відмову в позові в цій частині.

3. Рішення Господарського суду
Чернігівської області від 21.11.2013р. у
справі № 927/1424/13 в частині відмови в
задоволенні позову залишити без змін.

4. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ,
вул. Б.Хмельницького, 6, код 20077720) на
користь Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Чернігівгаз" (вул.
Любецька, 68, м. Чернігів, 14021, ) 32433,25 грн. (тридцять дві тисячі
чотириста тридцять три гривні 25 коп.)
судового збору за розгляд справи в суді
апеляційної інстанції.

5. Видачу наказів доручити
Господарському суду Чернігівської
області.

6. Матеріали справи № 927/1424/13 повернути
до Господарського суду Чернігівської
області.

Постанова набирає законної сили з
моменту її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Головуючий суддя
О.М. Коротун

Судді
О.М. Гаврилюк

Г.В. Корсакова