ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

28 лютого 2014 року
Справа № 913/2346/13

Провадження №4/913/2346/13

За первісним позовом

Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Надра", м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Луганський
акумулятор - 2", м. Луганськ

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог

на предмет спору на стороні
відповідача - Закрите акціонерне
товариство "Луганські акумулятори", м.
Луганськ

про звернення стягнення на предмет
іпотеки на суму 2 124 919 грн. 14 коп.

та

за зустрічним позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Луганський
акумулятор - 2" (відповідач за первісним
позовом), м. Луганськ

до Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Надра" (позивач за
первісним позовом), м. Київ

про розірвання договору іпотеки від
03.09.2007

Судова колегія у складі суддів:
Старкова Г.М. - головуючий у колегії,
Василенко Т.А., Москаленко М.О. - судді

Секретар судового засідання Паращук
В.М.

У засіданні брали участь:

від позивача (відповідач за зустрічним
позовом) - Попович А.В., довіреність

№13-11-11804 від 17.09.2013;

від відповідача (позивач за зустрічним
позовом) - Максимов Р.В., довіреність №
23/09 від 23.09.2013;

від 3-ї особи - Міщенко М.М., довіреність
№ 1 від 04.02.2013

Розпорядженням в.о. голови
господарського суду Луганської
області - заступника голови суду від
14.11.2013 у справі № 913/2346/13 призначена
колегія у складі суддів: Старкова Г.М.-
головуючий у колегії, судді - Василенко
Т.А., Вінніков С.В.

Розпорядженням голови господарського
суду Луганської області від 09.01.2014
здійснено заміну у складі колегії у
справі № 913/2346/13, а саме, у зв'язку
відпусткою суддю Віннікова С.В.
виключено із складу колегії та введено
суддю Москаленко М.О.

У судовому засіданні 24.02.2014 у
справі № 913/2346/13, згідно ст. 77 ГПК
України, була оголошена перерва до
28.02.2014. Рішення господарського суду
Луганської області виноситься 28.02.2014.

Суть справи за первісним позовом:
позивачем за первісним позовом
заявлено вимогу про звернення
стягнення на предмет іпотеки за
іпотечним договором від 03.09.2007, а саме:
нежитлові будівлі загальною площею 3
484,8 кв. м., які знаходяться за адресою: м.
Луганськ, вул. Оборонна, буд. 105 д:

№з/пЛітера № за планом земельної
ділянкиНазва будівель та
спорудМатеріали стін будівель та
спорудЗагальна площа1А-1, А-4корпус
очисних спорудз/бетон, цегла2710,5 кв.
м.2Б-2будівля складу РГДцегла417,1 кв.
м.3В-1будівля КНС з підваломцегла357,2 кв.
м.для задоволення вимог Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра" за кредитним договором про
надання кредитної лінії з траншевим
режимом кредитування №ТФ24/07-00 від
31.08.2007 у розмірі 2 124 919 грн. 14 коп. за
рахунок коштів, отриманих від
реалізації предмета іпотеки шляхом
продажу на прилюдних торгах у межах
процедури виконавчого провадження,
початкову ціну для реалізації предмета
іпотеки визначити суб'єктом оціночної
діяльності у межах процедури
виконавчого провадження (з урахуванням
заяви позивача №1-4-16586 від 31.12.2013,
одержаної судом 10.01.2014).

Відповідно до поданого позивачем
розрахунку заборгованості за
кредитним договором №ТФ 24/07-00 від 31.08.2007
загальна сума заборгованості в сумі 2
124 919 грн. 14 коп. складається з
заборгованості за кредитом в сумі 958 945
грн. 44 коп., заборгованості за
процентами в сумі 1 025 532 грн. 00 коп., пені
в розмірі 140 441 грн. 70 коп.

Позовні вимоги за первісним позовом, з
посиланням на ст. ст. 526, 527,530,610,629,1054
Цивільного кодексу України (далі по
тексту - ЦК України), ст. 33 Закону
України "Про іпотеку" (далі по тексту -
Закон про іпотеку), обґрунтовані
невиконанням основного зобов'язання з
повернення суми заборгованості, пені
та відсотків за кредитним договором
№ТФ24/07-00 від 31.08.2007, що укладений між
позивачем та 3-ю особою, виконання
зобов'язань за яким забезпечено майном
відповідача згідно договору іпотеки
від 03.09.2007.

Представник Товариства з обмеженою
відповідальністю "Луганський
акумулятор - 2" - відповідача за
первісним позовом та позивача за
зустрічним позовом 10.10.2013 подав суду
відзив на первісну позовну заяву, в
якому вказав, що позовні вимоги,
заявлені за первісним позовом, до
задоволення не підлягають, з підстав,
викладених у даному відзиві, тому
просить суд в задоволенні позовних
вимог відмовити в повному обсязі.

Представник третьої особи - Закритого
акціонерного товариства "Луганські
акумулятори" подав суду 10.10.2013 відзив на
первісну позовну заяву та зустрічний
позов, в якому вважає вимоги Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра" до відповідача - Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Луганський акумулятор" за первісним
позовом необґрунтованими та такими, що
заявлені неправомірно, а зустрічні
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Луганський
акумулятор - 2" до Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра" - правомірними,
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню з підстав,
викладених у поданому відзиві.

Представник позивача за первісним
позовом у судовому засіданні 10.10.2013
подав заяву про продовження строку
розгляду справи №913/2346/13 на 15 днів,
відповідно до ст. 69 ГПК України, проти
якої повноважні представники
відповідача та третьої особи не
заперечили.

Ухвалою суду від 10.10.2013 заяву
представника позивача задоволено та
продовжено строк розгляду справи
№913/2346/13 до 20.11.2013 включно.

Представник позивача за первісним
позовом (відповідач за зустрічним
позовом) 05.11.2013 подав суду заперечення
на відзив відповідача на первісний
позов та вказав, що підстави для
визнання договору іпотеки недійсним
відсутні, тому не вбачається правових
підстав для визнання таким, що
припинилось, правовідношення за
оспорюваним договором іпотеки, а
відповідно, є підстави для звернення
стягнення заборгованості за кредитним
договором на предмет іпотеки.

Представник відповідача за первісним
позовом (позивач за зустрічним позовом)
05.11.2013 подав суду лист від 05.11.2013 з
вимогою застосувати до позовних вимог
у даній справі позовну давність та
відмовити у задоволенні первісного
позову. Вимога обґрунтована тим, що за
висновками суду апеляційної інстанції,
факт порушення ЗАТ "Луганські
акумулятори" строків повернення
кредиту на підставі кредитного
договору №ТФ 24/07-00 від 31.08.2007 мав місце з
11.09.2009. Тобто право звернення до суду у
зв'язку з простроченням повернення
кредиту на підставі кредитного
договору №ТФ 24/07-00 від 31.08.2007 виникло у
позивача 11.09.2009 та сплинуло відповідно
12.09.2012. Позивач звернувся до
господарського суду з даним позовом у
серпні 2013 року, тобто після спливу
строку позовної давності.

Представник третьої особи 05.11.2013 подав
суду відзив на первісний позов, в якому
вказав, що заявлені вимоги є
необґрунтованими, заявлені
неправомірно, а зустрічні позовні
вимоги обґрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення з підстав,
викладених у даному відзиві. В поданому
відзиві представник третьої особи
також посилається на пропуск Публічним
акціонерним товариством "Комерційний
банк "Надра" строку позовної давності
за заявленими вимогами за первісним
позовом, та відповідно до ч. 4 ст. 267
Цивільного кодексу України, зазначає,
що сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Представник відповідача (позивач за
зустрічним позовом) подав суду 23.01.2014
заяву №б/н від 23.01.2014 про застосування
наслідків спливу позовної давності (за
первісним позовом), в якій просить суд у
задоволенні первісного позову
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Надра" про звернення
стягнення за кредитним договором №ТФ
24/07-00 від 31.08.2007 на суму 2128836 грн. 50 коп. на
предмет іпотеки, що належить
відповідачу - Товариству з обмеженою
відповідальністю "Луганський
акумулятор - 2", відмовити в повному
обсязі за збігом строків позовної
давності. Подана заява судом
розглянута та долучена до матеріалів
справи.

Представник позивача (відповідача за
зустрічним позовом) подав суду 10.02.2014
пояснення на виконання вимог ухвали
суду від 23.01.2014, яке судом розглянуто та
долучено до матеріалів справи разом з
додатком. Так, в поясненнях міститься
розрахунок ціни позову, з якого
вбачаться, що заборгованість за
кредитним договором про надання
кредитної лінії з траншевим режимом
кредитування №ТФ 24/07-00 від 31.08.2007
складає 2 124 919 грн. 14 коп., з яких:
заборгованість за кредитом в сумі 958 945
грн. 44 коп., відсотки за користування
кредитними коштами за період
нарахування в розмірі 1 025 532 грн. 00 коп.
за період з 03.09.2007 по 17.05.2013, пеня на
основну суму заборгованості (тіло) в
розмірі 72 320 грн. 47 коп. за період з
31.08.2012 по 28.02.2013, пеня за відсотками в
сумі 68 121 грн. 23 коп. за період з 31.08.2012
по 28.02.2013.

Представник відповідача за первісним
позовом подав суду 24.02.2014 додаткові
пояснення за первісним позовом від
24.02.2014, якими зазначив, що нарахування
позивачем пені на основну суми
заборгованості та на відсотки у період
з 31.08.2012 по 28.02.2013 (після 13.09.2010) э
незаконним, та суперечать вимогам ч.4
ст. 12 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом»,оскільки
13.09.2010 ухвалою господарського суду
Луганської області порушено
провадження у справі № 21/87б про
банкрутство ЗАТ «Луганські
акумулятори» та введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів, тому не
нараховується неустойка (штраф, пеня).
Надані додаткові пояснення судом
розглянуті та долучені до матеріалів
справи.

Представник відповідача за первісним
позовом подав суду 27.02.2014 пояснення,
яким вказав на те, що станом на 15.01.2010
Банк (позивач за первісним позовом) був
обізнаний про своє право звернення до
відповідача за первісним позовом -
майнового поручителя про звернення
стягнення на предмет іпотеки за
договором іпотеки від 03.09.2007, оскільки
рішенням господарського суду
Луганської області від 07.07.2010 у справі
№ 1/28 позовні вимоги до ЗАТ «Луганські
акумулятори» було задоволено, у
задоволенні вимог до ТОВ «Луганський
акумулятор-2» як солідарного
відповідача було відмовлено, оскільки
другий відповідач э майновим а не
фінансовим поручителем. Постановою
Донецького апеляційного
господарського суду від 27.03.2013 у справі
№1/28 рішення господарського суду
Луганської області господарського
суду Луганської області залишено без
змін.

Представник відповідача за первісним
позовом вважає, що право на звернення
до суду у зв'язку з порушенням умов
кредитного договору щодо повернення
загальної суми заборгованості за
кредитом та звернення стягнення на
предмет іпотеки виникло у позивача за
первісним позовом 15.01.2010, трирічний
строк позовної давності сплив 16.01.2013, з
даним позовом позивач звернувся до
суду 28.08.2013(згідно поштового штемпелю
на конверті), тобто після спливу
позовної давності. Вказане пояснення
судом розглянуте та долучене до
матеріали справи.

Суть спору за зустрічним позовом: за
зустрічним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Луганський акумулятор - 2" (відповідача
за первісним позовом) до Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра" (позивача за зустрічним
позовом) заявлено вимогу про
розірвання договору іпотеки,
укладеного між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Луганський
акумулятор - 2" та Публічним акціонерним
товариством "Комерційний банк "Надра"
від 03.09.2007,посвідченого нотаріусом
Луганського міського нотаріального
округу Тихоновою Л.В., реєстраційний
номер 2410, і визнання відсутнім право на
утримання під обтяженням ПАТ
"Комерційний банк "Надра" нерухомого
майна позивача, за договором іпотеки
від 03.09.2007, посвідченим нотаріусом
Луганського міського нотаріального
округу Тихоновою Л.В., реєстраційний
номер 2410 (з урахуванням заяви б/н від
08.01.2014, поданої суду 09.01.2014, про зміну
предмету позову за зустрічним позовом
та відповідно до заяви б/н від 23.01.2014 про
зменшення розміру позовних вимог,
поданої суду 23.01.2014).

Позовні вимоги за зустрічним позовом, з
посиланням на ч.2 ст. 651 ЦК України, ст. 3
Закону про іпотеку обґрунтовані зміною
Банком (позивач за первісним позовом)
та позичальником (третя особа за
первісним позовом) суттєвих умов
кредитного договору шляхом укладення
додаткових угод до кредитного договору
про надання кредитної лінії з
траншевим режимом кредитування №ТФ
24/07-00 від 31.08.2007: № 1 від 05.06.2008, № 2 від
01.09.2008, № 3 від 15.12.2008, без одержання
згоди іпотекодавця (відповідача у
справі), що призвело до збільшення
обсягу відповідальності майнового
поручителя. За доводами позивача за
зустрічним позовом Банк допустив
істотне порушення умов договору
іпотеки від 03.09.2007 оскільки значно
збільшив розмір зобов'язань за
кредитним договором і відповідно до
договору іпотеки на які позивач за
зустрічним позовом як іпотекодавець не
надавав згоду ы щодо яких, також, не
було дотримано порядок зміни,
визначений ст. 19 Закону України «Про
іпотеку».

Представник позивача за первісним
позовом (відповідач за зустрічним
позовом) 10.10.2013 подав суду заперечення
на зустрічний позов, в якому вказав, що
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Луганський
акумулятор - 2" - відповідача за
первісним позовом та позивача за
зустрічним позовом є безпідставними та
необґрунтованими, тому просить суд у
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі з підстав, викладених в
поданому запереченні.

Представник відповідача за зустрічним
позовом (позивача за первісним позовом)
05.11.2013 подав суду заперечення на
зустрічний позов про припинення
господарських відносин за договором
іпотеки та вказав, що підстави для
визнання договору іпотеки нерухомого
майна недійсним відсутні, тому не
вбачається правових підстав для
визнання таким, що припинилось,
правовідношення за оспорюваним
договором іпотеки. Дане заперечення
судом розглянуто та долучено до
матеріалів справи.

Також представник відповідача за
зустрічним позовом (позивача за
первісним позовом) у судових
засіданнях заперечував проти вимог за
зустрічним позовом.

Розглянувши документи і матеріали,
додані до позовної заяви та до
зустрічної позовної заяви, заслухавши
пояснення представників учасників
судового процесу, всебічно і повно
з'ясувавши всі обставини справи,
оцінивши докази, які мають значення для
вирішення спору, господарський суд,

в с т а н о в и в :

Щодо позовних вимог за первісним
позовом.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач за зустрічним позовом
посилається на наступне.

Між Відкритим акціонерним товариством
«Комерційний банк «НАДРА»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Комерційний
банк «НАДРА» (надалі -Банк, позивач за
первісним позовом) та Закритим
акціонерним товариством «Луганські
акумулятори» (надалі Позичальник,
третя особа) укладено кредитний
договір про надання кредитної лінії з
траншевим режимом кредитування № ТФ
24/07-00 від 31.08.2007 (надалі -Кредитний
договір).

Відповідно до п. 1.1. Кредитного
договору, предметом цього договору є
порядок та умови надання Банком
Позичальнику кредитних коштів в межах
відкритої кредитної лінії з лімітом
заборгованості за Кредитною лінією в
сумі, яка не може перевищувати 1180 500,00
грн., відсоткова ставка за користування
кредитною лінією складала 15% річних,
термін користування кредитною лінією з
31.08.2007 по 31.08.2012.

Також, між Банком та Позичальником
укладено додаткову угоду №1 від 05.06.2008
до Кредитного договору, відповідно до
якої відсоткова ставка за користування
кредитною лінією складає 18,5 % відсотка
річних (п. 1.1.3. Кредитного договору).

Між Банком та Позичальником було
укладено додаткову угоду №2 від 01.09.2008
до Кредитного договору, відповідно до
якої відсоткова ставка за користування
кредитною лінією складає 25,0 % відсотка
річних(п. 1.1.3. Кредитного договору).

15.12.2008 між Банком та Позичальником було
укладено додаткову угоду №3 до
Кредитного договору, за якою Банк
встановлює ліміт заборгованості за
Кредитною лінією в сумі, яка не може
перевищувати 958 945 грн. 44 коп.

Відповідно до п. 3.1.1. Кредитного
договору, Банк зобов'язаний, по мірі
надання Позичальником письмових
заявок на видачу траншів в межах
кредитної лінії до цього Договору
відповідно до п. 3.2.1 цього Договору,
надати Позичальнику транші у
безготівковій формі з позичкового
рахунку №1001, відкритого в філії
ВАТ КБ «Надра» Луганське регіональне
управління МФО 304193, шляхом оплати
платіжних документів Позичальника, або
іншим шляхом.

Банк свої зобов'язання за Кредитним
договором виконав в повному обсязі,
надав Позичальнику грошові кошти в
сумі 1 179 038 грн. 64 коп., частина з яких
останнім була погашена.

Відповідно до п. 3.2.3. Кредитного
договору, Позичальник зобов'язаний
здійснювати щомісячне погашення
нарахованих відсотків за кредитною
лінією в строк до 10 (десятого) числа
місяця, наступного за звітним шляхом
перерахування грошових коштів на
рахунок №1001 в філії ВАТ КБ
«Надра» Луганське регіональне
управління МФО 304193.

Пунктом 3.2.4. Кредитного договору
передбачено, що Позичальник
зобов'язаний здійснювати погашення
отриманих траншів в межах кредитної
лінії згідно графіку (додаток №1)
шляхом перерахування грошових коштів
на рахунок №1001 в філії ВАТ КБ
«Надра» Луганське регіональне
управління МФО 304193.

Згідно із п. 3.2.5. Кредитного договору,
Позичальник зобов'язаний забезпечити
повне повернення отриманих траншів в
межах Кредитної лінії і відсотків за
користування ними в термін до 31.08.2012, а
також сплату можливої неустойки.
Нараховані відсотки за останній місяць
користування Кредитною лінією
сплатити одночасно з погашенням
заборгованості за Кредитною лінією.

Однак, в порушення наведених вимог
Кредитного договору, Позичальник -
Закрите акціонерне товариство
"Луганські акумулятори" (третя особа)
свої зобов'язання за Кредитним
договором не виконав.

Станом на 18.05.2013 заборгованість за
кредитним договором про надання
кредитної лінії з траншевим режимом
кредитування № ТФ 24/07-00 від
31.08.2007становить 2 124 919 грн. 14 коп., з
яких:

- заборгованості за кредитом в сумі 958
945 грн.44 коп.;

- заборгованості за процентами в сумі 1
025 532 грн. 00 коп. за період з 03..09.2007 по
17.05.2013;

- пеня за прострочу строків оплати
кредиту в сумі 72 320 грн.47 коп. за період
з 31.08.2012 по 28.02.2013;

- пеня за прострочу строків оплати
процентів в сумі 68121 грн. 23 коп. за
період з 31.08.2012 по 28.02.2013 (відповідно до
заяви позивача №1-4-16586 від 31.12.2013,
одержаної судом 10.01.2013).

Також, між Відкритим акціонерним
товариством "Комерційний банк "Надра"
(надалі - Іпотекодержатель, позивач за
первісним позовом) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Луганський акумулятор-2»
(Іпотекодавець, відповідач за
первісним позовом), з метою
забезпечення виконання зобов'язань
Позичальника за кредитним договором
про надання кредитної лінії з
траншевим режимом кредитування № ТФ
24/07-00 від 31.08.2007, було укладено Договір
іпотеки від 03.09.2007 ( надалі - Договір
іпотеки).

Відповідно до п. 7.1. Договору іпотеки,
Іпотекодержатель має право вимагати
задоволення вимог за рахунок Предмету
іпотеки у випадку невиконання або
неналежного виконання Позичальником
зобов'язання в цілому або в тій чи іншій
його частині.

Згідно із п.7.4. Договору Іпотеки,
звернення стягнення на Предмет іпотеки
відбувається на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
шляхом укладення між іпотекодавцем та
іпотекодержателем окремого договору
про задоволення вимог
іпотекодержателя, який може
передбачати право продажу
іпотекодержателем Предмету іпотеки
будь-який особі на підставі договору
купівлі-продажу, встановленому ст. 38
Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до п. 1.4. Договору іпотеки,
узгоджена сторонами заставна вартість
предмету іпотеки становить 2 146 019
грн.00 коп.

Строк виконання зобов'язань за
Кредитним договором настав, однак
боржник -ЗАТ "Луганські акумулятори"
(третя особа) не виконав своїх
зобов'язань щодо повернення кредиту.

Господарським судом Луганської
області ухвалою від 13.09.2010 за заявою
боржника - ЗАТ "Луганські акумулятори"
порушено провадження у справі № 21/87б
про банкрутство ЗАТ "Луганські
акумулятори". Цією ж ухвалою введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів.

Боржником - ЗАТ "Луганські акумулятори"
в межах справи про банкрутство визнані
грошові вимоги кредитора - ВАТ
"Комерційний банк "Надра" за кредитним
договором про надання кредитної лінії
з траншевим режимом кредитування № ТФ
24/07-00 від 31.08.2007 в загальній сумі 1532954
грн. 86 коп., з яких заборгованість за
кредитом в сумі 958945 грн. 44 коп.,
заборгованість за процентами в сумі
414204 грн. 33 коп., пеня за прострочення
строку оплати в сумі 68164 грн. 85 коп.,
інфляційна складова по тілу кредиту в
сумі 50767 грн. 59 коп., інфляційна складова
по процентах в сумі 40872 грн. 65 коп. та
включено до реєстру вимог кредиторів,
який затверджений ухвалою
господарського суду Луганської
області від 13.11.2012 у справі №
21/87б.(а.с.21/87б).

Різниця між сумами визнаних
кредиторських вимог у справі про
банкрутство ЗАТ «Луганські
акумулятори» та сумою заборгованості
за кредитним договором про надання
кредитної лінії з траншевим режимом
кредитування №ТФ24/07-00 від 31.08.2007,
заявленою у даній справі, пояснюється
збільшенням періоду нарахування
відсотків за користування кредитом.

ПАТ "Комерційний банк "Надра" (позивач
за первісним позовом) надіслав ТОВ
"Луганській акумулятор-2"(відповідач за
первісним позовом) та ЗАТ «Луганські
акумулятори» (третя особа) вимогу про
усунення порушення від 03.06.2013 № 5311/17 та
№5311/18 (відповідно), в якій зазначив, що
позичальник - ЗАТ «Луганські
акумулятори» свої зобов'язання за
кредитним договором № ТФ24/07-00 від 31.08.2007
не виконав, станом на 18.05.2013
заборгованість становить 2128836 грн. 50
коп., у зв'язку з чим запропонував у 30-ти
денний строк виконати зобов'язання за
кредитним договором, у разі залишення
вимоги без задоволення попередив про
звернення стягнення на предмет іпотеки
(а.с. 26-28). Відповідач за первісним
позовом надіслав лист від 08.07.2013 №5,
яким повідомив про те, що в договорі
іпотеки від 03.09.2007 чітко визначені
зміст та розмір основного зобов'язання
ЗАТ «Луганські акумулятори», за
виконання якого поручається ТОВ
«Луганський акумулятор -2» перед
Банком, в тому числі, наведена
відсоткова ставка. При внесенні змін до
кредитного договору питання про
підвищення відсоткової ставки не було
узгоджено з ТОВ «Луганський акумулятор
-2» як з майновим поручителем,
відповідні зміни до договору іпотеки в
установленому порядку внесені не були
(а.с. 240).

Відповідачем та третьою особою не
вжито заходів з погашення
заборгованості за Кредитним договором,
що стало підставою для звернення
позивача до суду з первісним позовом
про звернення стягнення на предмет
іпотеки за іпотечним договором від
03.09.2007, а саме: нежитлові будівлі
загальною площею 3 484,8 кв. м., які
знаходяться за адресою: м. Луганськ,
вул. Оборонна, буд. 105 д:

№з/пЛітера № за планом земельної
ділянкиНазва будівель та
спорудМатеріали стін будівель та
спорудЗагальна площа1А-1, А-4корпус
очисних спорудз/бетон, цегла2710,5 кв.
м.2Б-2будівля складу РГДцегла417,1 кв.
м.3В-1будівля КНС з підваломцегла357,2 кв.
м.

для задоволення вимог Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра" за кредитним договором про
надання кредитної лінії з траншевим
режимом кредитування №ТФ24/07-00 від
31.08.2007 у розмірі 2 124 919 грн. 14 коп., з
яких: заборгованість за кредитом в сумі
958945 грн. 44 коп., відсотки за
користування кредитними коштами за
період нарахування з 03.09.2007 по 17.05.2013 в
розмірі 1 025 532 грн. 00 коп., пеня на
основну суму заборгованості (тіло) за
період з 31.08.2012 по 28.02.2013 в розмірі 72 320
грн. 47 коп., пеня на відсотки за період з
31.08.2012 по 28.02.2013 в сумі 68 121 грн. 23 коп. за
рахунок коштів, отриманих від
реалізації предмета іпотеки шляхом
продажу на прилюдних торгах у межах
процедури виконавчого провадження,
початкову ціну для реалізації предмета
іпотеки визначити суб'єктом оціночної
діяльності у межах процедури
виконавчого провадження (з урахуванням
заяви позивача №1-4-16586 від 31.12.2013,
одержаної судом 10.01.2014).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
за первісним позовом посилається на
умови кредитного договору про надання
кредитної лінії з траншевим режимом
кредитування № ТФ 24/07-00 від 31.08.2007 та
договір іпотеки від 03.09.2007, а також на
положення ст.ст. 526, 527,530,610,629,1054
Цивільного кодексу України, ст.1, ч.1 ст.
33, ст.35 Закону України "Про іпотеку".

Відповідач та третя особа проти вимог
за первісним позовом заперечують з
підстав, вказаних вище та наведених у
відзивах та поясненнях.

Оцінивши доводи представників сторін,
суд вважає позовні вимоги за первісним
позовом не обґрунтованими та такими, що
не підлягають до задоволення з огляду
на наступне.

У відповідності з приписами ст. ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень; докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст.43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Предметом даного судового розгляду є
звернення стягнення на предмет іпотеки
у зв'язку із незадоволенням вимог
позивача за первісним позовом щодо
погашення основного зобов'язання.

Матеріалами справи підтверджено, що
між Відкритим акціонерним товариством
«Комерційний банк «НАДРА»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Комерційний
банк «НАДРА» (надалі -Банк, позивач за
первісним позовом) та Закритим
акціонерним товариством «Луганські
акумулятори» (надалі Позичальник,
третя особа) укладено кредитний
договір про надання кредитної лінії з
траншевим режимом кредитування № ТФ
24/07-00 від 31.08.2007 (надалі - Кредитний
договір). До вказаного кредитного
договору між сторонами укладений
графік повернення заборгованості за
кредитом (Додаток №1 до Кредитного
договору (а.с.12-16).

Відповідно до п. 1.1. Кредитного
договору, предметом цього договору є
порядок та умови надання Банком
Позичальнику кредитних коштів в межах
відкритої кредитної лінії з лімітом
заборгованості за Кредитною лінією в
сумі, яка не може перевищувати 1180 500,00
грн., відсоткова ставка за користування
кредитною лінією складала 15% річних,
термін користування кредитною лінією з
31.08.2007 по 31.08.2012.

Також, між Банком та Позичальником
укладено додаткову угоду №1 від 05.06.2008
до Кредитного договору, відповідно до
якої відсоткова ставка за користування
кредитною лінією складає 18,5 % відсотка
річних (п. 1.1.3. Кредитного
договору)(а.с.17).

Між Банком та Позичальником було
укладено додаткову угоду №2 від 01.09.2008
до Кредитного договору, відповідно до
якої відсоткова ставка за користування
кредитною лінією складає 25,0 % відсотка
річних (п. 1.1.3. Кредитного
договору)(а.с.18).

15.12.2008 між Банком та Позичальником було
укладено додаткову угоду №3 до
Кредитного договору, за якою Банк
встановлює ліміт заборгованості за
Кредитною лінією в сумі, яка не може
перевищувати 958 945 грн. 44 коп. (а.с.19).

Відповідно до п. 3.1.1. Кредитного
договору, Банк зобов'язаний, по мірі
надання Позичальником письмових
заявок на видачу траншів в межах
кредитної лінії до цього Договору
відповідно до п. 3.2.1 цього Договору,
надати Позичальнику транші у
безготівковій формі з позичкового
рахунку №1001, відкритого в філії
ВАТ КБ «Надра» Луганське регіональне
управління МФО 304193, шляхом оплати
платіжних документів Позичальника, або
іншим шляхом.

Банк свої зобов'язання за Кредитним
договором виконав в повному обсязі,
надав Позичальнику грошові кошти в
сумі 1 179 038 грн.64 коп., частина з яких
останнім була погашена.

В матеріалах даного позовного
провадження позивачем за первісним
позовом представлені документи в
підтвердження видачі кредитних коштів
та їх руху, що не спростовано
Позичальником - ЗАТ «Луганські
акумулятори» (третьою особою за
первісним позовом)(а.с.78-84, 225, 238).

Відповідно до п. 3.2.3. Кредитного
договору, Позичальник зобов'язаний
здійснювати щомісячне погашення
нарахованих відсотків за кредитною
лінією в строк до 10 (десятого) числа
місяця, наступного за звітним шляхом
перерахування грошових коштів на
рахунок №1001 в філії ВАТ КБ
«Надра» Луганське регіональне
управління МФО 304193.

Пунктом 3.2.4. Кредитного договору
передбачено, що Позичальник
зобов'язаний здійснювати погашення
отриманих траншів в межах кредитної
лінії згідно графіку (додаток №1)
шляхом перерахування грошових коштів
на рахунок №1001 в філії ВАТ КБ
«Надра» Луганське регіональне
управління МФО 304193.

Згідно із п. 3.2.5. Кредитного договору,
Позичальник зобов'язаний забезпечити
повне повернення отриманих траншів в
межах Кредитної лінії і відсотків за
користування ними в термін до 31.08.2012, а
також сплату можливої неустойки.
Нараховані відсотки за останній місяць
користування Кредитною лінією
сплатити одночасно з погашенням
заборгованості за Кредитною лінією.

Відповідно до п. 7.1. Договору іпотеки,
Іпотекодержатель має право вимагати
задоволення вимог за рахунок Предмету
іпотеки у випадку невиконання або
неналежного виконання Позичальником
зобов'язання в цілому або в тій чи іншій
його частині.

Згідно із п.7.4. Договору Іпотеки,
звернення стягнення на Предмет іпотеки
відбувається на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
шляхом укладення між іпотекодавцем та
іпотекодержателем окремого договору
про задоволення вимог
іпотекодержателя, який може
передбачати право продажу
іпотекодержателем Предмету іпотеки
будь-який особі на підставі договору
купівлі-продажу, встановленому ст. 38
Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до приписів договору
іпотеки, предметом іпотеки є
зареєстрована у встановленому законом
порядку нерухомість, що належить
Іпотекодавцю на праві власності та
згідно з витягом Міського комунального
підприємства бюро технічної
інвентаризації м. Луганськ від 10.08.2007
№15540177, складається з наступного
об'єкту, номер витягу: 15540177,
реєстраційний номер:14149237, тип об'єкта:
нежитлові будівлі.

Адреса об'єкта: Луганська область, м.
Луганськ, вул. Оборонна, 105д. Опис
об'єкта:

№з/пЛітера № за планом земельної
ділянкиНазвабудівель та
спорудМатеріали Стін,будівель та
спорудЗагальна площа1А-1,А-4Корпус
очисних споруд з/бетон,
цегла2710,52Б-2Будівля складу
РГДЦегла417,13В-1Будівля КНС з
підваломцегла357,2Загальна площа: 3484,8
кв.м.

Відповідно до п. 1.4. Договору іпотеки,
узгоджена сторонами заставна вартість
предмету іпотеки становить 2 146 019
грн.00 коп.

Згідно із п. 1.5 Договору іпотеки,
об'єкти нерухомості, що є предметом
іпотеки за цим Договором, передані
Іпотекодавцю за актом здачі-приймання
майна, що передається до статутного
фонду ТОВ «Луганський акумулятор-2» від
21.11.2000 та додатком №1 до нього від 02.04.2002,
належить Іпотекодавцю на праві
власності, яке визнано рішенням
господарського суду Луганської
області від 23.04.2002.

Право власності на об'єкт нерухомості,
що є предметом іпотеки за цим
Договором, зареєстроване за
Іпотекодавцем Міським комунальним
підприємством бюро технічної
інвентаризації м. Луганськ.
Реєстраційне посвідчення Міського
комунального підприємства бюро
технічної інвентаризації записане в
реєстрову книгу за №16, за реєстровим
№1262 від 11.07. 2002.

Право власності на об'єкт нерухомості,
що є Предметом іпотеки за цим
Договором, зареєстровано в
електронному реєстрі прав власності на
нерухоме майно за реєстраційним
номером №14149237, що підтверджується
Витягом з реєстру прав власності на
нерухоме майно від 10.08.2007 №1554017, виданим
Міським комунальним підприємством
бюро технічної інвентаризації м.
Луганськ.

Предметом даного судового розгляду за
первісним позовом є звернення
стягнення на предмет іпотеки в рахунок
погашення заборгованості за Кредитним
договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог даного Кодексу і інших актів
законодавства.

Виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком (ст. 546 ЦК України).

Згідно із ст. 572 ЦК України в силу
застави кредитор (заставодержатель)
має право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Окремим видом застави є іпотека.

Відповідно до ст.1 Закону про іпотеку та
статті 572 ЦК України, іпотека - вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким Іпотекодержатель має
право в разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому цим
Законом.

Майновий поручитель несе
відповідальність перед
іпотекодержателем за невиконання
боржником основного зобов'язання
виключно в межах вартості предмета
іпотеки (ст.11 Закону про іпотеку).

Згідно зі ст. 7 Закону про іпотеку, за
рахунок предмета іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

Факт порушення третьою особою
основного зобов'язання з повернення
кредитних коштів за договором про
надання кредитної лінії з траншевим
режимом кредитування №ТФ24/07-00 від
31.08.2007 підтверджено матеріалами цієї
справи, встановлено судом при розгляді
справи про банкрутство ЗАТ "Луганські
акумулятори". За таких обставин позивач
за первісним позовом як
іпотекодержатель, в силу ст. 33 Закону
про іпотеку, вправі задовольнити свої
вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Правова природа іпотеки полягає у
забезпеченні можливості кредитора у
разі невиконання боржником
зобов'язання, забезпеченого іпотекою
одержати задоволення за рахунок
переданого в іпотеку нерухомого майна
переважно перед іншими кредиторами
боржника. На відносини майнової поруки
норми статті 559 ЦК України щодо
припинення поруки не поширюються,
оскільки іпотека за правовою природою
є заставою та регулюються нормами
параграфа 6 глави 49 ЦК України (статтями
572-593 ЦК України) та спеціальним Законом,
яким є Закон про іпотеку.

Майновий поручитель несе
відповідальність перед
іпотекодержателем за невиконання
боржником основного зобов'язання
виключно в межах вартості майна,
переданого в іпотеку.

Зазначена правова позиція щодо
застосування статей 575, 583, 593 ЦК України,
статті 17 Закону України «Про іпотеку»
викладена в постановах Верховного Суду
України від 16.10.2012 № 4/270-13/68, від 16.10.2012 №
5023/6981/11, а також постанові Вищого
господарського суду України від 30.10.2013
№ 913/1346/13. Рішення Верховного Суду
України відповідно до статті 111-28 ГПК
України щодо застосування певної
правової норми у подібних
правовідносинах є обов'язковим для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішеннями Верховного
Суду України.

Розглядаючи заяву відповідача за
первісним позовом та третьої особи за
первісним позовом про застосування
позовної давності до вимог за
первісним позовом, суд виходить з
наступного.

Матеріалами справи підтверджено, що
Відкрите акціонерне товариство
комерційний банк «НАДРА» (на
теперішній час Публічне акціонерне
товариство «Комерційний банк «НАДРА»)
05.02.2010 звернулось до господарського
суду Луганської області з позовом до
відповідача-1 -ЗАТ «Луганські
акумулятори» та відповідача-2- ТОВ
«Луганський акумулятор-2» з вимогою про
стягнення з ЗАТ «Луганські
акумулятори» та стягнути солідарно,
але в межах вартості заставного майна з
ТОВ «Луганський акумулятор-2»
заборгованість в сумі 1 214 133 грн. 64
коп.

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 05.02.2010 у справі
№ 1/28 було порушено провадження у
справі про стягнення з відповідачів
солідарно заборгованості в сумі 1214133
грн. 64 коп., в межах вартості заставного
майна.

Позивачем у справі № 1/28 до позовної
заяви наданий розрахунок
заборгованості за кредитним договором
про надання кредитної лінії з
траншевим режимом кредитування
№ТФ24/07-00 від 31.08.2007 за період з 31.08.2007 по
15.01.2010, згідно якого Банк (позивач)
заявив до стягнення заборгованість за
кредитом в сумі 958 945 грн. 44 коп., яка
утворилась станом на 15.01.2010.

Рішенням господарського суду
Луганської області від 07.07.2010 у справі
№ 1/28 позов задоволено повністю за
рахунок 1-го відповідача та стягнуто з
ЗАТ «Луганські акумулятори» на користь
Відкритого акціонерного товариства
комерційний банк «НАДРА»
заборгованість за кредитом в сумі 958
945 грн. 44 коп., пеню в сумі 40764 грн. 11 коп.,
борг за процентами в сумі 214424 грн. 09
коп., державне мито в сумі 12141 грн. 34 коп.,
витрати на інформаційно - технічне
забезпечення судового процесу в сумі 236
грн. 00 коп.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 27.03.2013 у справі
№1/28 рішення господарського суду
Луганської області господарського
суду Луганської області залишено без
змін.

До правовідносин сторін за позовом у
справі №913/2346/13 застосовується
загальна позовна давність тривалістю у
три роки, встановлена ст. 257 ЦК України.

Отже, суд вважає, що станом на момент
подачі позовної заяви, яка була
розглянута судом в рамках справи № 1/28,
позивач за первісним позовом - ВАТ
«Комерційний банк Надра»
(правонаступником якого є ПАТ
«Комерційний банк Надра») вже знав про
порушення свого права на своєчасність
отримання процентів за користування
кредитним коштами. Відповідно до ст. 1050
ЦК України у Банка виникло право на
дострокове вимагання всієї суми
кредиту у зв'язку із порушення умов
щодо своєчасності сплати
Позичальником процентів.

При цьому, Банк скористався таким
правом та звернувся до суду із
відповідним позовом, за яким ухвалою
суду від 05.02.2010 було порушено
відповідну справу № 1/28.

Так, 16.01.2010 Банк (позивач за первісним
позовом) знав, що у нього виникло право
вимагати від боржника - ЗАТ «Луганські
акумулятори» (третя особа за первісним
позовом) заборгованості за Кредитним
договором, оскільки саме Банк надав
суду розрахунок заборгованості за
Кредитним договором станом на 15.01.2010
(а.с. 252, 253), що підтверджується
матеріалами справи № 1/28, належним
чином завірені копії документів з
якого, були долучені відповідачем за
супровідним листом від 27.02.2014 (а.с. 249-257).

Таким чином, право звернення стягнення
на предмет іпотеки виникло у позивача
за первісним позовом з моменту
прострочення виконання основного
зобов'язання за кредитним договором
про надання кредитної лінії з
траншевим режимом кредитування
№ТФ24/07-00 від 31.08.2007.

Виходячи з цього, станом на момент
подачі даного позову, а саме 28.08.2013
(згідно поштового штемпеля на конверті)
(а.с. 38) у позивача вже сплив трирічний
строк для подачі позову про звернення
стягнення на заставлене майно
відповідно до договору іпотеки від
03.09.2007 в рахунок погашення
заборгованості за Кредитним
договором. Тобто, позов був поданий
після спливу строку позовної давності.

Факт наявності заборгованості в сумі 958
945 грн. 44 коп. за кредитним договором
про надання кредитної лінії з
траншевим режимом кредитування
№ТФ24/07-00 від 31.08.2007 станом на 15.01.2010
також підтверджено рішенням
господарського суду Луганської
області від 07.07.2010 та постановою
Донецького апеляційного
господарського суду від 27.03.2013 у справі
№ 1/28.

Як свідчать матеріали справи, станом на
15.01.2010 у відповідача-1 в рамках справи
№1/28 виникла заборгованість за
процентами, що в силу ст. 1050 ЦК України
та п.7.1 Кредитного договору дало право
Банку (позивач) вимагати дострокового
повернення суми кредиту в сумі 958 945
грн. 44 коп.

Тобто з моменту виникнення
заборгованості за основним
зобов'язанням у Банка виникло право на
звернення стягнення на заставлене
майно майнового поручителя -ТОВ
«Луганський акумулятор-2» відповідно
до договору іпотеки від 03.09.2007.

Доводи позивача за первісним позовом
стосовно переривання перебігу
позовної давності судом відхиляються з
наступних підстав.

Відповідно до статті 264 ЦК України
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку. Позовна давність
переривається у разі пред'явлення
особою позову до одного із кількох
боржників, а також якщо предметом
позову є лише частина вимоги, право на
яку має позивач.

Відповідно до статті 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо).

Вимога про звернення стягнення на
предмет іпотеки є додатковою вимогою
до основної вимоги (основного
зобов'язання) про стягнення
заборгованості за кредитом.

При цьому позовна давність за змістом
глави 19 Цивільного кодексу України
обчислюється окремо щодо основної і
щодо додаткової вимоги. З цього приводу
в пункті 5.2. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 29.05.2013
№ 10 "Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів" (далі
по тексту Постанова пленуму про
позовну давність) зазначено, що позовна
давність може спливати за додатковою
вимогою, тоді як за основною вимогою
позовна давність триває. Але якщо
позовна давність спливла за основною
вимогою, то вважається, що вона спливла
і стосовно додаткової вимоги.

Майновий поручитель несе
відповідальність перед
іпотекодержателем за невиконання
боржником основного зобов'язання
виключно в межах вартості предмета
іпотеки, позовні вимоги до боржника за
основним зобов'язанням та до
іпотекодавця, як майнового поручителя,
є різними.

Отже, іпотекодавець не є боржником у
розумінні частини 2 статті 264 ЦК
України, тому, на думку суду,
пред'явлення позову до боржника за
основним зобов'язанням (позичальника
за кредитним договором) або визнання
ним боргу не перериває позовної
давності до майнового поручителя за
вимогою про звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Визнання Позичальником заборгованості
за Кредитним договором шляхом подання
відзиву у справі № 21/87б ЗАТ "Луганські
акумулятори" про банкрутство і
визнання судом кредиторських вимог
Банку ухвалою суду від 13.11.2012 не
перериває перебігу позовної давності,
оскільки в даному випадку відповідач
за первісним позовом не є боржником у
розумінні частини 2 статті 264 ЦК України
та з боку останнього не було здійснено
будь-яких дій, які свідчили б про
переривання позовної давності.

Отже, Іпотекодавець не є боржником у
розумінні ч.2 ст.264 ЦК України, тому,
пред'явлення позову до боржника за
основним зобов'язанням (позичальника
за кредитним договором) або визнання
ним боргу не перериває позовної
давності до майнового поручителя за
вимогою про звернення стягнення на
предмет іпотеки.

За правилами частини 4 статті 267 ЦК
України сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідачем за первісним позовом
подано заяву про застосування позовної
давності. За цих обставин у задоволенні
вимог первісного позову слід відмовити
у зв'язку зі спливом позовної давності.

Водночас, позивач за первісним позовом
в порушення ст. 12 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(далі -Закон про банкрутство) протягом
дії мораторію на задоволення вимог
кредиторів неправомірно нарахував і
включив в суму заборгованості, яка
підлягає погашенню за рахунок предмета
іпотеки, пеню, що нарахована за період з
19.02.2013 по 18.08.2013 за всіма кредитними
лініями, заборгованість за якими є
конкурсною.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія відмовляє у задоволенні
первісного позову Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "НАДРА" до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Луганський
акумулятор-2" про звернення стягнення
на предмет іпотеки в рахунок погашення
заборгованості за Кредитним договором
з віднесенням судових витрат на
позивача за первісним позовом.

Щодо позовних вимог за зустрічним
позовом.

Між Відкритим акціонерним товариством
"Комерційний банк "Надра" (надалі-
Іпотекодержатель, позивач за первісним
позовом) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Луганський
акумулятор-2» (Іпотекодавець,
відповідач за первісним позовом), з
метою забезпечення виконання
зобов'язань Позичальника за кредитним
договором про надання кредитної лінії
з траншевим режимом кредитування № ТФ
24/07-00 від 31.08.2007, було укладено Договір
іпотеки від 03.09.2007 (надалі- Договір
іпотеки).

Відповідно до п. 7.1. Договору іпотеки,
Іпотекодержатель має право вимагати
задоволення вимог за рахунок Предмету
іпотеки у випадку невиконання або
неналежного виконання Позичальником
зобов'язання в цілому або в тій чи іншій
його частині.

Згідно із п.7.4. Договору Іпотеки
звернення стягнення на Предмет іпотеки
відбувається на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
шляхом укладення між іпотекодавцем та
іпотекодержателем окремого договору
про задоволення вимог
іпотекодержателя, який може
передбачати право продажу
іпотекодержателем Предмету іпотеки
будь-який особі на підставі договору
купівлі-продажу, встановленому ст. 38
Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до п. 1.4. Договору іпотеки,
узгоджена сторонами заставна вартість
предмету іпотеки становить 2 146 019
грн.00 коп.

Позивач за зустрічним позовом,
обґрунтовуючи позовні вимоги,
посилається умови Договору іпотеки від
03.09.2007, на положення ч.2 ст. 651 ЦК України
та ст. 19 Закону України «Про іпотеку».

Так, між Банком та Позичальником
укладено додаткову угоду №1 від 05.06.2008
до Кредитного договору, відповідно до
якої відсоткова ставка за користування
кредитною лінією складає 18,5 % відсотка
річних (п. 1.1.3. Кредитного договору).

Між Банком та Позичальником було
укладено додаткову угоду №2 від 01.09.2008
до Кредитного договору, відповідно до
якої відсоткова ставка за користування
кредитною лінією складає 25,0 % відсотка
річних(п. 1.1.3. Кредитного договору).

15.12.2008 між Банком та Позичальником було
укладено додаткову угоду №3 до
Кредитного договору, за якою Банк
встановлює ліміт заборгованості за
Кредитною лінією в сумі, яка не може
перевищувати 958 945 грн. 44 коп.

Позивач за первісним позовом - ПАТ КБ
«Надра» вимагає звернути стягнення на
предмет іпотеки на погашення
зобов'язань (розрахунок заборгованості
за Кредитним договором №ТФ24/07-00 від
31.08.2007 станом на 18.05.2013), на суму 2 124 919,14
грн., з яких 1 025 532,00 грн. - заборгованість
за процентами з 03.09.2007 по 17.05.2013.

До 30.12.2009 ЗАТ «Луганські акумулятори»
(третя особа) здійснювало погашення
нарахованих процентів своєчасно.

Оскільки з 05.06.2008 та 31.08.2008, з 01.09.2008 по
17.05.2013 нарахування процентів
здійснювалося за відсотковими
ставками, які не було погоджено з
майновим поручителем (18,5% та 25% річних
відповідно), і щодо яких, також, не було
дотримано порядок, визначений ст.19
Закону України «Про іпотеку»,
зазначена сума заборгованості не
підлягає задоволенню шляхом звернення
стягнення на майно майнового
поручителя - Іпотекодавця.

Позивач за зустрічним позовом - ТОВ
"Луганські акумулятори - 2" (відповідач
за первісним позовом), посилаючись на
положення ч.2 ст. 651 ЦК Украйни та ст. 19
Закону України «Про іпотеку», вважає,
що Банк (відповідач за зустрічним
позовом допустив неодноразове істотне
порушення умов Договору іпотеки
укладеного з ТОВ «Луганський
акумулятор-2» від 03.09.2007, тому звернувся
до суду з вимогою про розірвання
договору іпотеки, укладеного між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Луганський
акумулятор - 2" та Публічним акціонерним
товариством "Комерційний банк "Надра"
від 03.09.2007, посвідченого нотаріусом
Луганського міського нотаріального
округу Тихоновою Л.В., реєстраційний
номер 2410, і визнання відсутнім право на
утримання під обтяженням ПАТ
"Комерційний банк "Надра" нерухомого
майна позивача, за договором іпотеки
від 03.09.2007, посвідченим нотаріусом
Луганського міського нотаріального
округу Тихоновою Л.В., реєстраційний
номер 2410 (відповідно до заяви б/н від
08.01.2014, поданої суду 09.01.2014, про зміну
предмету позову за зустрічним позовом
та відповідно до заяви б/н від 23.01.2014 про
зменшення розміру позовних вимог,
поданої суду 23.01.2014).

Представник відповідача за зустрічним
позовом (позивача за первісним позовом)
у судових засіданнях проти вимог за
зустрічним позовом заперечував.

Встановивши обставини справи, оцінивши
доводи сторін та надані ними докази,
суд дійшов висновку, що вимоги позивача
за зустрічним позовом щодо розірвання
договору іпотеки від 03.09.2007 у зв'язку зі
зміною умов основного зобов'язання
(кредитного договору) без згоди
майнового поручителя, внаслідок чого
збільшився обсяг його
відповідальності, судом відхиляється з
огляду на наступне.

Відповідно до приписів ст. ст. 525, 526 ЦК
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Між Відкритим акціонерним товариством
"Комерційний банк "Надра" (надалі-
Іпотекодержатель, позивач за первісним
позовом) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Луганський
акумулятор-2» (Іпотекодавець,
відповідач за первісним позовом), з
метою забезпечення виконання
зобов'язань Позичальника за кредитним
договором про надання кредитної лінії
з траншевим режимом кредитування № ТФ
24/07-00 від 31.08.2007, було укладено Договір
іпотеки від 03.09.2007 (надалі - Договір
іпотеки).

Так, в обґрунтування вимог за
зустрічним позовом, позивач зазначає,
що Банком були порушені істотні умови
договору іпотеки від 03.09.2007 внаслідок
збільшення процентної ставки за
кредитним договором про надання
кредитної лінії з траншевим режимом
кредитування №ТФ24/07-00 від 31.08.2007 з 15% до
18,5% та 25%.

Згідно п. 1.1 Договору іпотеки,
іпотекодавець з метою забезпечення
виконання зобов'язань позичальником,
що випливає з кредитного договору
передає, а іпотекодержатель приймає в
іпотеку предмет іпотеки, а саме,
зареєстровану у встановленому законом
порядку нерухомість, що належить
Іпотекодавцю на праві власності та
згідно з витягом Міського комунального
підприємства бюро технічної
інвентаризації м. Луганськ від 10.08.2007
№15540177, складається з наступного
об'єкту, номер витягу: 15540177,
реєстраційний номер:14149237, тип об'єкта:
нежитлові будівлі.

Як свідчать наведені вище обставини та
власно договір іпотеки від 03.09.2007, цей
договір взагалі не передбачає умов, що
стосуються конкретної суми основного
зобов'язання за кредитним договором.
Тобто, істотною умовою договору
іпотеки взагалі не може бути
збільшення або зменшення процентної
ставки за користування кредитними
коштами в рамках кредитного договору
про надання кредитної лінії.

Так, укладення договору іпотеки є одним
з засобів забезпечення виконання
зобов'язань за Кредитним договором з
боку Позичальника кредитних коштів.

В даному випадку, позивачем за
зустрічним позовом не доведено, що
збільшення відсоткової ставки за
Кредитним договором є істотним
порушенням Банком умов договору
іпотеки. Також позивачем за зустрічним
позовом не доведено суду, що йому була
заподіяна будь-яка шкода внаслідок
істотного порушення умов саме договору
іпотеки. Крім цього, позивачем не
зазначено, чого саме він був
позбавлений внаслідок порушення
Банком істотних умов договору іпотеки.

Крім того, у договорі іпотеки від 03.09.2007
також визначена межа майнової
відповідальності за кредитним
договором про надання кредитної лінії
з траншевим режимом кредитування
№ТФ24/07-00 від 31.08.2007, і зміни до
іпотечного договору щодо її збільшення
не вносились. Отже, відповідач за
первісним позовом має відповідати лише
в межах, визначених іпотечним
договором, і збільшення
відповідальності за кредитним
договором не тягне за собою порушення
іпотечного договору а відтак, не
породжує підстав для його розірвання.

Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України,
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Статтею 19 Закону України «Про іпотеку»,
зміни і доповнення до іпотечного
договору підлягають нотаріальному
посвідченню. Відповідні відомості про
зміну умов обтяження нерухомого майна
іпотекою підлягають державній
реєстрації у встановленому законом
порядку. Після видачі заставної зміни
і доповнення до іпотечного договору
і договору, яким обумовлене основне
зобов'язання, можуть вноситися лише
після анулювання заставної і видачі
нової заставної в порядку,
встановленому частиною четвертою
статті 20 цього Закону.

Будь-яке збільшення основного
зобов'язання або процентів за основним
зобов'язанням, крім випадків, коли таке
збільшення прямо передбачене
іпотечним договором, може бути
здійснене після державної реєстрації
відповідних відомостей про зміну
умов обтяження нерухомого майна
іпотекою. Таке збільшення
підпорядковується пріоритету вимоги
за будь-яким іншим зобов'язанням,
забезпеченим предметом іпотеки, яка
була зареєстрована до реєстрації
відповідної зміни умов обтяження
нерухомого майна іпотекою. У разі
коригування графіка виконання
основного зобов'язання у зв'язку з
його частковим достроковим погашенням
анулювання заставної і видача нової
заставної не є обов'язковими.

За змістом ч.2 ст. 651 ЦК України, договір
може бути змінено або розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін у разі істотного порушення
договору другою стороною.

В даному випадку, позивачем за
зустрічним позовом не наведено
обґрунтувань щодо порушення Банком
(відповідачем за зустрічним позовом)
істотних умов договору іпотеки від
03.09.2007.

За таких обставин підстави для
задоволення вимог про розірвання
договору іпотеки, укладеного між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Луганський
акумулятор - 2" та Публічним акціонерним
товариством "Комерційний банк "Надра"
від 03.09.2007, посвідченого нотаріусом
Луганського міського нотаріального
округу Тихоновою Л.В., реєстраційний
номер 2410 вістуні, у зв'язку з чим не
підлягають задоволенню вимоги про
визнання відсутнім права на утримання
під обтяженням ПАТ "Комерційний банк
"Надра" нерухомого майна позивача, за
договором іпотеки від 03.09.2007,
посвідченим нотаріусом Луганського
міського нотаріального округу
Тихоновою Л.В., реєстраційний номер 2410.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Виходячи з наведеного, у задоволенні
зустрічного позову слід відмовити у
повному обсязі з віднесенням судових
витрат на позивача за зустрічним
позовом.

У судовому засіданні 28.02.2014 оголошена
вступна та резолютивна частина
рішення за первісним позовом та
зустрічним позовом.

На підставі ст.ст. 44, 49 ГПК України
витрати зі сплати судового збору в сумі
42498 грн. 38 коп. за первісним позовом
покладаються на позивача за первісним
позовом, судові витрати за зустрічним
позовом в сумі 1147 грн. 00 коп.
покладаються на позивача за зустрічним
позовом.

Відповідно до п. п. 1 п. 1 ст. 7 Закону
України "Про судовий збір" сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду в разі зменшення розміру
позовних вимог або внесення судового
збору в більшому розмірі, ніж
встановлено законом.

З урахуванням вищевикладеного,
підлягає поверненню позивачу за
зустрічним позовом судовий збір в сумі
343 грн. 65 коп., сплачений за платіжним
дорученням № 13757С3 (#89556751) від 12.07.2013, у
зв'язку з внесенням судового збору при
поданні позовної заяви в більшому
розмірі, ніж встановлено законом, а
також в сумі 78 грн. 35 коп. у зв'язку зі
зменшенням розміру позовних вимог.

Також підлягає поверненню позивачу за
зустрічним позовом (відповідач за
первісним позовом) судовий збір в сумі
1218 грн. 00 коп., сплачений за квитанцією
№362220001 від 22.02.2014 як такий, що внесено в
більшому розмірі, ніж встановлено
законом, оскільки при поданні
зустрічної позовної заяви позивачем за
зустрічною позовною заявою було
сплачено судовий збір в сумі 1147 грн. 00
коп. за платіжним дорученням №145 від
20.09.2013.

Підставою повернення є дане рішення,
завірене гербовою печаткою суду.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 22, 44, 49, 77, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України,
судова колегія

в и р і ш и л а :

1. У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "НАДРА" до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Луганські
акумулятори - 2" про стягнення 2 124 919 грн.
14 коп. шляхом звернення стягнення на
предмет іпотеки відмовити.

2. Судові витрати за первісним позовом
покласти на позивача за первісним
позовом.

3. У задоволенні зустрічного позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Луганський
акумулятор - 2" до Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "НАДРА" про розірвання договору
іпотеки від 03.09.2007 відмовити.

4. Судові витрати за зустрічним позовом
покласти на позивача за зустрічним
позовом.

5. Повернути Публічному акціонерному
товариству "Комерційний банк "Надра",
вул. Артема,15, м. Київ, ,
сплачений судовий збір в сумі 343 грн. 65
коп. та 78 грн. 35 коп. за платіжним
дорученням № 13757С3 (#89556751) від 12.07.2013.

6. Повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю "Луганський
акумулятор - 2", вул. Оборонна, 105-Г, м.
Луганськ, судовий збір
в сумі 1218 грн. 00 коп., сплачений за
квитанцією №362220001 від 22.02.2014.

Підставою повернення є дане рішення,
завірене гербовою печаткою суду.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання.

Відповідно до ст. 92 Господарського
процесуального кодексу України
рішення може бути оскаржено до
апеляційної інстанції протягом
десятиденного строку.

Повне рішення складено і підписано -
05.03.2014

Головуючий у колегії
Г.М. Старкова

Суддя
Т.А. Василенко

Суддя
М.О. Москаленко