ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2014 р.
Справа № 914/123/14

Господарський суд Львівської області
розглянув у відкритому судовому
засіданні

матеріали справи:

за позовом: Приватного підприємства
«Західний Буг» (с. Павлів, Львівська
обл.)

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стоянівнасіння» (м.
Дрогобич, Львівська обл.)

про: стягнення 615000,00 грн. суми основного
боргу, 44681,51 - пені, 15507,53 грн. -

3% річних, 2435,26 грн. інфляційних втрат

Суддя: В.М. Пазичев

При секретарі: В. С. Пшеничній

Представники:

від позивача: Не з'явився.

від відповідача: Не з'явився.

Суть спору: На розгляд Господарського
суду Львівської області подано позов
Приватного підприємства «Західний
Буг» (с. Павлів, Львівська обл.) до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стоянівнасіння» (м.
Дрогобич, Львівська обл.) про стягнення
615000,00 грн. суми основного боргу, 44681,51 -
пені, 15507,53 грн. - 3% річних, 2435,26 грн.
інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 16.01.2014 року
порушено провадження у справі і
призначено до розгляду на 22.01.2014 року.
Ухвалою суду від 22.01.2014 року розгляд
справи відкладено до 29.01.2014 року, у
зв'язку з відсутністю представника
відповідача. Ухвалою суду від 29.01.2014
року розгляд справи відкладено до
05.02.2014 року, у зв'язку з відсутністю
представників сторін. Ухвалою суду від
05.02.2014 року розгляд справи відкладено
до 11.02.2014 року, у зв'язку з відсутністю
представника відповідача. Ухвалою суду
від 11.02.2014 року розгляд справи
відкладено до 20.02.2014 року, у зв'язку з
відсутністю представників сторін.
Ухвалою суду від 20.02.2014 року розгляд
справи відкладено до 27.02.2014 року, у
зв'язку з відсутністю представників
сторін. Ухвалою суду від 27.02.2014 року
розгляд справи відкладено до 06.03.2014
року, у зв'язку з відсутністю
представників сторін. Ухвалою суду від
06.03.2014 року розгляд справи відкладено
до 12.03.2014 року, у зв'язку з відсутністю
представника відповідача.

28.01.2014 року за вих.№914/123/14/1/14
Господарський суд Львівської області
направив до Прокуратури Львівської
області повідомлення, згідно ст. 90 ГПК
України.

17.02.2014 року за вх.№6923/14 Прокуратура
Львівської області надала відповідь на
повідомлення.

26.02.2014 року за вх.№7820/14 Прокуратура
Львівської області надала відповідь на
повідомлення.

Позивач вимог ухвали суду про
порушення провадження у справі від
16.01.2014 року, про відкладення від 22.01.2014
року, від 29.01.2014 року, від 05.02.2014 року, від
11.02.2014 року, від 20.02.2014 року, від 27.02.2014
року, від 06.03.2014 року не виконав, явку
повноважного представника в судове
засідання не забезпечив, хоча і був
своєчасно, належним чином, відповідно
до ст.64 ГПК України, повідомлений про
час, місце і дату розгляду справи, про
що свідчить підпис уповноваженого
представника позивача на бланку
оголошення про відкладення розгляду
справи, а явка позивача була визнана
судом та визначена в ухвалах суду
обов'язковою.

29.01.2014 року за вх.№3613/14 позивач подав
клопотання про відкладення розгляду
справи.

11.02.2014 року за вх.№5901/14 позивач подав
клопотання про відкладення розгляду
справи.

Відповідач вимог ухвали суду про
порушення провадження у справі від
16.01.2014 року, від 22.01.2014 року, від 29.01.2014
року, від 05.02.2014 року, від 11.02.2014 року, від
20.02.2014 року, від 27.02.2014 року, від 06.03.2014
року не виконав, явку повноважного
представника не забезпечив, хоча і був
своєчасно, належним чином, відповідно
до ст.64 ГПК України, повідомлений про
час, місце і дату розгляду справи, а
явка відповідача була визнана судом та
визначена в ухвалах суду обов'язковою.

27.01.2014 року за вх.№3050/14 відповідач подав
відзив на позовну заяву, в якому, беручи
до уваги відсутність у ТзОВ
«Стоянівнасіння» будь-яких документів
на підтвердження факту поставки жита,
ТзОВ «Стоянівнасіння» просить суд
витребувати у позивача первинні
документи, які відсутні у відповідача.
Клопотання відповідача, що викладені у
відзиві, підтримані судом, що
відображено у відповідних ухвалах
суду.

Відповідно до ст.75 ГПК України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути спір, відповідно до
ст. 75 ГПК України, за наявними у справі
матеріалами, при відсутності
представників сторін.

Відповідно до ст. 85 ГПК України, рішення
виготовлено, підписано та оголошено
12.03.2014 року.

Розглянувши матеріали і документи,
подані сторонами, дослідивши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, сукупно
оцінивши докази, які мають значення для
справи, суд встановив наступне:

Як зазначено у позовній заяві, 02 січня
2013 року між Приватним підприємством
«Західний Буг» (надалі - позивач) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Стоянівнасіння» був
укладений договір купівлі-продажу
№12/КП-ЗБ (надалі - Договір). Відповідно
до п. 2.1 Договору, сторони домовилися
про умови купівлі-продажу жита
некласного (надалі - Товар) в кількості
400 (чотириста) тонн (пункт 2.2.2 Договору).

Позивач зазначає, що, згідно п.4.1
Договору, сторони домовилися про ціну
Товару - 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00
коп. за одну тону. Загальна вартість
Товару, згідно п. 4.2 Договору, складає 640
000 (шістсот сорок тисяч) грн. 00 коп.

Позивач звертає увагу на те, що сторони,
згідно п. 3.1 Договору, домовилися, що
поставка Товару здійснюється до 20
лютого 2013 року, а оплатити повну
вартість Товару в сумі 640 000 (шістсот
сорок тисяч) грн. 00 коп. ТзОВ
«Стоянівнасіння» зобов'язане в термін
до 10 березня 2013 року (пункт 4.3 Договору).

Позивач наголошує, що ПП «Західний Буг»
власні зобов'язання за Договором в
частині поставки жита некласного в
кількості 400 (чотириста) тон виконало в
строк та в повному об'ємі, що
підтверджується видатковими
накладними :

№ ЗБ-000000180 від 31 січня 2013 року
відвантажено 37,200 тон жита на загальну
суму 59 519,86 грн ;

№ ЗБ-000000181 від 31 січня 2013 року
відвантажено 37,200 тон жита на загальну
суму 59 519,86 грн ;

№ ЗБ-000000182 від 31 січня 2013 року
відвантажено 37,200 тон жита на загальну
суму 59 519,86 грн ;

№ ЗБ-000000183 від 31 січня 2013 року
відвантажено 37,200 тон жита на загальну
суму 59 519,86 грн ;

№ ЗБ-000000184 від 31 січня 2013 року
відвантажено 37,200 тон жита на загальну
суму 59 519,86 грн ;

№ ЗБ-000000185 від 31 січня 2013 року
відвантажено 37,200 тон жита на загальну
суму 59 519,86 грн ;

№ ЗБ-000000186 від 31 січня 2013 року
відвантажено 37,200 тон жита на загальну
суму 59 519,86 грн ;

№ ЗБ-000000187 від 31 січня 2013 року
відвантажено 37,200 тон жита на загальну
суму 59 519,86 грн ;

№ ЗБ-000000188 від 31 січня 2013 року
відвантажено 37,200 тон жита на загальну
суму 59 519.86 грн ;

№ ЗБ-000000189 від 31 січня 2013 року
відвантажено 37,200 тон жита на загальну
суму 59 519,86 грн ;

№ ЗБ-000000190 від 31 січня 2013 року
відвантажено 37,200 тон жита на загальну
суму 59 519,86 грн ,

та довіреностями №1/1 від 03 січня 2013
року та № 2/1 від 09 січня 2013 року, на
підставі яких представник ТзОВ
«Стоянівнасіння» - Ковба Віктор
Іванович отримав від ПП «Західний Буг»
жито некласне в кількості 400 (чотириста)
тонн.

Позивач наголошує, що на момент
укладення сторонами договору
купівлі-продажу №12/КП-ЗБ від 02.01.2013
року, жито знаходилося на
відповідальному зберіганні у
складських приміщеннях відповідача за
адресою Львівська обл., Радехівський
р-н., с.Стоянів, вул. І.Франка, 85.

Позивач звертає увагу на те, що
відповідач не виконав власних
зобов'язань щодо оплати повної
вартості Товару в сумі 640 000 (шістсот
сорок тисяч) грн. 00 коп. в термін до 10
березня 2013 року, як це передбачено п. 4.3
Договору. Так, відповідач, частково
оплатив вартість товару в сумі 25 000,00
грн., що підтверджується платіжними
дорученнями :

№ 217 від 15 березня 2013 року на суму 5000,00
грн.;

№ 292 від 02 квітня 2013 року на суму 20 000,00
грн.

Таким чином, за твердженням позивача,
на день подачі позову до суду
заборгованість відповідача перед ПП
«Західний Буг», згідно договору №
12/КП-ЗБ року від 02.01.2013 року, становить
615000,00 грн.

Позивач звертає увагу на те, що, згідно
п.п. 6.1, 6.2 Договору, у випадку порушення
своїх зобов'язань за цим договором,
Сторони несуть відповідальність,
визначену цим Договором та чинним
законодавством. За невиконання або
неналежне виконання умов Договору,
винна Сторона сплачує пеню в розмірі
подвійної облікової тавки НБУ за кожен
день прострочення. Відповідно до ч.4
ст.231 Господарського кодексу України, у
разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором.

Відповідно до Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» від 22
листопада 1996 року за № 543/96-ВР, платники
грошових коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочення
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін (ст.1).
Ст. 3 зазначеного Закону встановлює, що
розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня. Сума пені, за твердженням
позивача, становить: 44 681,51 гривень.

Відповідно до п.2 ст.625 Цивільного
Кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Позивач зазначає, що сума нарахованих 3%
річних становить 15 507,53 грн.

Позивач зазначає, що нарахування
розміру боргу з урахуванням індексу
інфляції здійснюється відповідно до
листа ВСУ від 03.04.1997 року № 62-97-р із
березня 2013 року по грудень 2013 року, а
отже, її розмір складає 2 435,26 гривень.

Таким чином, на думку позивача,
відповідачем було грубо порушені умови
договірних зобов'язань, а також ст.ст.
509, 526 Цивільного кодексу України.

У відповіді на позовну заяву зазначено,
що ТзОВ «Стоянівнасіння» не може
погодитись з заявленим позовом, а тому,
керуючись ст. 59 ГПК України, надає суду
свій відзив, в якому зазначає, що 02.01.2013
року між ПП «Західний Буг» та ТзОВ
«Стоянівнасіння» було укладено
Договір купівлі-продажу № 12/КП-ЗБ,
згідно якого ПП «Західний Буг» мало
намір продати жито некласне в
кількості 400 тонн по ціні 1600,0 грн. за
тонну (в т. ч. ПДВ).

Відповідач наголошує, що Продавець
гарантував, що на складах відповідача
знаходиться на відповідальному
зберіганні жито в кількості 400 тонн. І
саме тому було укладено вищезазначений
договір.

Відповідач звертає увагу на те, що,
довірившись позивачу, і не перевіривши
документи, уклав Договір, оформив
накладні та оплатив частину коштів в
сумі 25000,00 грн. ( 15.03.2013 р. - 5000,0 грн. та
02.04.2013 р. - 20000,00 грн.).

Відповідач зазначає, що ПП «Західний
Буг» активно вилучав зерно пшениці на
підставі ухвали слідчого судді
Радехівського районного суду
Львівської області від 25.03.2013 року зі
складів ТзОВ «Стоянівнасіння», яке
належало Аграрному фонду. Відповідач
зазначає, що провівши власні
дослідження, опитавши
матеріально-відповідальну особу, а
саме, зав. складом Курила І.І.,
відповідач встановив, що факт поставки
жита на склади ТзОВ «Стоянівнасіння»
відсутній.

Відповідач звертає увагу на те, що,
після зачистки складів, жита, яке
нібито зберігалось на складах ТзОВ
«Стоянівнасіння» з 2012р., не виявлено.
Крім цього, немає жодних документів,
які б свідчили про факт надходження
товару на склад та оприбуткування на
картці поклажодавця, а саме: відсутній
договір на зберігання жита в кількості
400 тонн, де поклажодавцем є ПП»Західний
Буг»; відсутні товарно-транспортні
накладні на поставку жита; відсутні
приймальні квитанції на приймання цієї
партії жита.

Крім цього, відповідач наголошує, що
саме за поданням ПП «Західний Буг» було
відкрито кримінальне провадження та
арешт майна ТзОВ «Стоянівнасіння»,
внаслідок чого вилучено всі документи,
які стосувались ПП «Західний Буг» та
Аграрного фонду і навіть систему
відеонагляду.

Виходячи з наведеного вище, беручи до
уваги відсутність у ТзОВ
«Стоянівнасіння» будь-яких документів
на підтвердження факту поставки жита,
ТзОВ «Стоянівнасіння» просить суд
витребувати у позивача первинні
документи, які відсутні у відповідача.

На момент розгляду справи відповідач
не подав доказів погашення боргу в
повному обсязі, відзив на позов подав,
явку повноважного представника в
судове засідання не забезпечив.

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного:

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно до ст. 173 ГК України,
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
Господарським кодексом України, в силу
якого один суб'єкт (зобов'язана сторона,
в тому числі боржник) зобов'язаний
вчинити певну дію господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, в тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ст. 179 ГК України,
майново-господарські зобов'язання, які
виникають між суб'єктами
господарювання або між суб'єктами
господарювання і негосподарюючими
суб'єктами - юридичними особами на
підставі господарських договорів, є
господарсько-договірними
зобов'язаннями.

Згідно ст.193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
вказаного кодексу. Частиною 1 статті 530
Цивільного кодексу України
передбачено, що, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Порушенням
зобов'язання, відповідно до статті 610
Цивільного кодексу України, є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно ст. 692 ЦК України, покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару. У разі
прострочення оплати товару продавець
має право вимагати оплати товару та
сплати процентів за користування
чужими грошовими коштами. Якщо
покупець відмовився прийняти та
оплатити товар, продавець має право за
своїм вибором вимагати оплати товару
або відмовитися від договору
купівлі-продажу.

Згідно ст. 230 ГК України, штрафними
санкціями в цьому Кодексі визначаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Як встановлено в ході судового
розгляду справи, 02 січня 2013 року між
Приватним підприємством «Західний
Буг» (надалі - позивач) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Стоянівнасіння» був укладений
договір купівлі-продажу №12/КП-ЗБ
(надалі - Договір). Відповідно до п. 2.1
Договору, сторони домовилися про умови
купівлі-продажу жита некласного
(надалі - Товар) в кількості 400
(чотириста) тонн, згідно підпункту 2.2.2
Договору.

Згідно п. 3.1 Договору, сторони
домовилися, що поставка Товару
здійснюється до 20 лютого 2013 року, а
оплатити повну вартість Товару в сумі
640 000 (шістсот сорок тисяч) грн. 00 коп.
ТзОВ «Стоянівнасіння» зобов'язане в
термін до 10 березня 2013 року, згідно
пункту 4.3 Договору.

Згідно п.3.2 Договору, перехід права
власності на Товар відбувається в
момент поставки Продавцем Товару
Покупцю.

Згідно п.3.3 Договору, Товар передаєтеся
від Продавця до Покупця на підставі
видаткової та податкової накладних.

Згідно п.4.1 Договору, сторони
домовилися про ціну Товару - 1 600 (одна
тисяча шістсот) грн. 00 коп. за одну тону.
Загальна вартість Товару, згідно п. 4.2
Договору, складає 640 000 (шістсот сорок
тисяч) грн. 00 коп.

Згідно п.4.3 Договору, розрахунок за
отриманий Товар проводиться до 10
березня 2013 року, у безготівковій формі,
шляхом банківського переказу Покупцем
гронових коштів в сумі вказаній в п. 4.2
даного договору на п/р Продавця.

Згідно п.5.3 Договору, права Продавця:
вимагати від Покупця оплати товару,
відповідно до п. 4.3 Договору.

Судом встановлено, що ПП «Західний Буг»
власні зобов'язання за Договором в
частині поставки жита некласного в
кількості 400 (чотириста тон) виконало в
строк та в повному об'ємі, що
підтверджується видатковими
накладними :

№ ЗБ-000000180 від 31 січня 2013 року
відвантажено 37,200 тон жита на загальну
суму 59 519,86 грн ;

№ ЗБ-000000181 від 31 січня 2013 року
відвантажено 37,200 тон жита на загальну
суму 59 519,86 грн ;

№ ЗБ-000000182 від 31 січня 2013 року
відвантажено 37,200 тон жита на загальну
суму 59 519,86 грн ;

№ ЗБ-000000183 від 31 січня 2013 року
відвантажено 37,200 тон жита на загальну
суму 59 519,86 грн ;

№ ЗБ-000000184 від 31 січня 2013 року
відвантажено 37,200 тон жита на загальну
суму 59 519,86 грн ;

№ ЗБ-000000185 від 31 січня 2013 року
відвантажено 37,200 тон жита на загальну
суму 59 519,86 грн ;

№ ЗБ-000000186 від 31 січня 2013 року
відвантажено 37,200 тон жита на загальну
суму 59 519,86 грн ;

№ ЗБ-000000187 від 31 січня 2013 року
відвантажено 37,200 тон жита на загальну
суму 59 519,86 грн ;

№ ЗБ-000000188 від 31 січня 2013 року
відвантажено 37,200 тон жита на загальну
суму 59 519.86 грн ;

№ ЗБ-000000189 від 31 січня 2013 року
відвантажено 37,200 тон жита на загальну
суму 59 519,86 грн ;

№ ЗБ-000000190 від 31 січня 2013 року
відвантажено 37,200 тон жита на загальну
суму 59 519,86 грн ,

та довіреностями №1/1 від 03 січня 2013
року та № 2/1 від 09 січня 2013 року, на
підставі яких представник ТзОВ
«Стоянівнасіння» - Ковба Віктор
Іванович отримав від ПП «Західний Буг»
жито некласне в кількості 400 (чотириста)
тонн.

Відповідач не виконав власних
зобов'язань щодо оплати повної
вартості Товару в сумі 640 000 (шістсот
сорок тисяч) грн. 00 коп. в термін до 10
березня 2013 року, як це передбачено п. 4.3
Договору, а тільки частково оплатив
вартість товару в сумі 25 000.00 грн, що
підтверджується платіжними
дорученнями :

№ 217 від 15 березня 2013 року на суму 5000,00
грн.;

№ 292 від 02 квітня 2013 року на суму 20 000,00
грн.

Разом з тим, відповідач звертає увагу
суду на те, що ПП «Західний Буг» активно
вилучав зерно пшениці на підставі
ухвали слідчого судді Радехівського
районного суду Львівської області від
25.03.2013 року зі складів ТзОВ
«Стоянівнасіння», яке належало
Аграрному фонду. Відповідач зазначає,
що, провівши власні дослідження,
опитавши матеріально-відповідальну
особу, а саме, зав. складом Курила І.І.,
ним встановлено, що факт поставки жита
на склади ТзОВ «Стоянівнасіння»
відсутній. Також, відповідач звертає
увагу на те, що, після зачистки складів,
жита, яке мало би зберігатись на
складах ТзОВ «Стоянівнасіння» з 2012 р.,
не виявлено. Крім цього, немає
документів, які б свідчили про факт
надходження Товару на склад та
оприбуткування на картці поклажодавця,
згідно договору зберігання.

Однак, незважаючи на вимоги суду,
відповідачем не надано суду належних
та допустимих доказів того, що ПП
«Західний Буг» вилучав зерно саме жита
некласного, що було отримано
відповідачем згідно вищезазначеного
Договору, на підставі ухвали слідчого
судді Радехівського районного суду
Львівської області від 25.03.2013 року зі
складів ТзОВ «Стоянівнасіння», яке
належало Аграрному фонду, та належних
та допустимих доказів, які би
підтверджували відсутність факту
поставки жита на склади ТзОВ
«Стоянівнасіння».

Крім того, відповідач у своєму відзиві
зазначає, що ПП «Західний Буг» на
підставі ухвали слідчого судді
Радехівського районного суду
Львівської області від 25.03.2013 року
вилучав зі складів відповідача не жито
некласне, стягнення заборгованості за
поставку якого є предметом позову, а
зерно пшениці, яке ніякого відношення
до виконання зобов'язань сторін за
Договором купівлі-продажу №12/КП-ЗБ від
02.01.2013 року не має.

Також, незважаючи на вимоги суду,
відповідач не надав належних та
допустимих доказів відсутності
можливості надати витребувані судом
докази належного виконання
відповідачем своїх зобов'язань за
вищезазначеним Договором, в зв'язку з
вилученням документів в ході
кримінального провадження, що було
відкрито за позовом позивача.

Разом з тим, слід зазначити, що
встановлення факту відсутності
поставки товару позивачем на склад
відповідачу на умовах попередніх
договорів зберігання, відсутності
належних доказів отримання товару
повноважною особою відповідача може
бути встановлено тільки в ході
проведення комплексної бухгалтерської
перевірки діяльності відповідача,
проведеної в рамках кримінального
розслідування щодо фактів можливого
привласнення та розтрати чужого майна,
а також внесення недостовірної
інформації в бухгалтерські та
товаророзпорядчі документи, що
посвідчують поставку та одержання
вищезазначеного товару, в зв'язку з чим
судом, у відповідності до ст. 90 ГПК
України, було направлено повідомлення
до Прокуратури Львівської області.

Крім того, в умовах Договору№12/КП-ЗБ
від 02.01.2013 року немає посилання на те, що
обов'язок виконання зобов'язань сторін
за цим договором ставиться в
залежність від виконання ними умов
інших договорів.

Отже, судом на підставі поданих
учасниками процесу доказів
встановлено, що борг відповідача перед
позивачем, згідно Договору № 12/КП-ЗБ
року від 02.01.2013 року, складає 615000,00 грн.

Крім того, згідно п. 6.1, 6.2 Договору, у
випадку порушення своїх зобов'язань за
цим договором, Сторони несуть
відповідальність, визначену цим
Договором та чинним законодавством. За
невиконання або неналежне виконання
умов Договору, винна Сторона сплачує
пеню в розмірі подвійної облікової
тавки НБУ за кожен день прострочення.

Також, стаття 625 Цивільного кодексу
України передбачає, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Згідно наданих суду доказів, а також
представленого суду розрахунку, який,
незважаючи на вимоги суду, не було
спростовано відповідачем, розмір пені
становить 44681 (сорок чотири тисячі
шістсот вісімдесят одна) грн. 51 коп.,
розмір інфляційних втрат становить 2 435
(дві тисячі чотириста тридцять п'ять)
грн. 26 коп., розмір 3 % річних -15 507
(п'ятнадцять тисяч п'ятсот сім) грн. 53
коп.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Належних доказів наявності
передбачених законом чи договором
підстав для звільнення відповідача від
відповідальності суду не надано.

На час розгляду справи, відповідач не
подав докази погашення боргу в повному
обсязі, позовні вимоги не спростував,
явку повноважного представника в
судове засідання не забезпечив.

Враховуючи, що позивачем представлено
достатньо об'єктивних та переконливих
доказів в підтвердження позовних
вимог, а відповідач позовні вимоги не
спростував, суд прийшов до висновку, що
позовні вимоги Приватного
підприємства «Західний Буг» (с. Павлів,
Львівська обл.) до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Стоянівнасіння» (м. Дрогобич,
Львівська обл.) про стягнення 615000,00 грн.
суми основного боргу, 44681,51 - пені, 15507,53
грн. - 3% річних, 2435,26 грн. інфляційних
втрат є обґрунтованими та підлягають
до задоволення.

Згідно ст. 44 ГПК України, судові витрати
складаються з судового збору, сум, що
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про
судовий збір», судовий збір
справляється: за подання до суду
позовної заяви та іншої заяви,
передбаченої процесуальним
законодавством; за подання до суду
апеляційної і касаційної скарг на
судові рішення, заяви про перегляд
судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами, заяви про
скасування рішення третейського суду,
заяви про видачу виконавчого документа
на примусове виконання рішення
третейського суду та заяви про
перегляд судових рішень Верховним
Судом України; за видачу судами
документів.

Згідно ч. 1 ст.4 Закону України «Про
судовий збір», судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Згідно п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про
судовий збір», ставки судового збору
встановлюються у таких розмірах: за
подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру - 2
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат.

Як доказ сплати судових витрат, позивач
подав платіжне доручення №38 від 10.01.2014
року на суму 12300,00 грн. про сплату
судового збору та платіжне доручення
№62 від 13.01.2014 року на суму 1827,00 грн. про
сплату судового збору.

Господарські витрати, відповідно до ст.
49 ГПК України, слід покласти на
відповідача, оскільки спір виник з його
вини.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 43,
33, 43, 49, 75, 80, 82, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов - задоволити.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Стоянівнасіння» (82100, Львівська обл., м.
Дрогобич, вул. Д. Галицького. 1, , п/р 3 в ПАТ АБ
«Укргазбанк», МФО 320478) на користь
Приватного підприємства «Західний
Буг» (80250, Львівська обл., Радехівський
р-н, с. Павлів, пр-т Юності, 39, , п/р 4001 в філії АБ «Південний»
м. Львів, МФО 385532) 615000 (шістсот
п'ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. суми
основного боргу, пеню в розмірі 44681
(сорок чотири тисячі шістсот
вісімдесят одна) грн. 51 коп., суму
інфляційних втрат в розмірі 2 435 (дві
тисячі чотириста тридцять п'ять) грн. 26
коп., 3 % річних в розмірі 15 507
(п'ятнадцять тисяч п'ятсот сім) грн. 53
коп. та судовий збір в сумі 14127
(чотирнадцять тисяч сто двадцять сім)
грн. 00 коп.

3. Наказ видати, в порядку ст. 116
ГПК України, після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Пазичев В.М.