ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2014 р.
Справа № 923/1714/13

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Соловйова К.В. при
секретарі Степановій Н.Д., розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Дельта Банк", м. Київ

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
м. Херсон

про стягнення 197 555,45 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - Гостєв А.В., уповн.
представник, довіреність № 48.2-08д/20/13
від 12.03.2013р.;

від відповідача - не прибув.

Обставини справи: провадження у справі
порушено згідно з ухвалою суду від
12.12.2013р. за позовом Публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
(позивач) до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (відповідач) з вимогами про
стягнення 197 555,45 грн. заборгованості,
складовими якої позивач вказав 99 996,00
грн. заборгованості за кредитом, 13 534,44
грн. заборгованості по процентах за
кредитом, 55 379,43 грн. пені за несвоєчасне
повернення кредиту та 28 645,57 грн. пені за
несвоєчасну сплату процентів за
кредитом. Позовні вимоги обґрунтовано,
зокрема, ст.ст.526, 530, 610, 612, 629, 1046-1050, 1054
Цивільного кодексу України, ст.ст.193, 220,
224, 229, 230 Господарського кодексу України
та твердженнями про невиконання
відповідачем зобов'язань за кредитним
договором № ВКЛ-2007749 від 22.03.2012р.

Згідно з ухвалою суду від 17.01.2014р. дану
справу прийнято до провадження судом у
теперішньому його складі.

Згідно з письмовою заявою (а.с.59-61), що
надійшла до суду 10.02.2014р., позивачем, в
порядку ст.22 ГПК України, зменшено
позовні вимоги з 197 555,45 грн. до 123 686,40
грн., з яких 99 996,00 грн. заборгованості за
кредитом, 13 534,44 грн. заборгованості по
відсотках за кредитом, 777,91 грн. пені за
несвоєчасне повернення кредиту, 378,05
грн. пені за несвоєчасну сплату
відсотків за кредитом та 9 000,00 грн.
штрафу за невиконання відповідачем
вимог п.5.12.1 договору № ВКЛ-2007749 від
22.03.2012р. При цьому, при зменшенні
позивачем загальної суми позовних
вимог з 197555,45 грн. до 123 686,40 грн.,
внаслідок зменшення позовних вимог в
частині стягнення пені з 84 025,00 грн. до 1
155,96 грн., позивачем, заявлено додаткові
до вимог первинної позовної заяви
вимоги про стягнення 9 000,00 грн. штрафу.
Через канцелярію суду 04.03.2014р., з
супровідним листом, позивачем надано
докази направлення 21.02.2014р. цієї заяви
на адресу відповідача, які залучено
судом до матеріалів справи. Після чого
зазначену заяву позивача прийнято
судом. Спір розглядається виходячи з
нової ціни позову, а саме, 123 686,40 грн., та
відносно вказаних у заяві позивача
(а.с.59-61) складових позовних вимог.

Відповідач або його представник у
судове засідання 06.03.2014р., як і у судове
засідання 11.02.2014р., не прибули. При
цьому, відповідач не надав суду відзиву
на позовну заяву та інші витребувані
від нього судом документи. Про причини
ненадання цих документів суду не
повідомлено.

Ухвали суду по даній справі, а саме, від
12.12.2013р. про порушення провадження у
справі, від 09.01.2014р. про відкладення
розгляду справи, від 17.01.2014р. про
прийняття справи до провадження судом
у теперішньому його складі та від
11.02.2014р. про відкладення розгляду
справи на 06.03.2014р., суд надіслав
відповідачеві поштою, згідно ст.64 ГПК
України за вказаною у позовній заяві
адресою відповідача, яка співпадає з
зареєстрованим за станом на час
розгляду даної справи в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців місцем
проживання відповідача, згідно витягу
на відповідача з цього реєстру (а.с.55).
Перші три з вказаних ухвал було
надіслано відповідачеві
рекомендованими листами з
повідомленнями, а останню (четверту) -
рекомендованим листом. Рекомендовані
листи з вказаними ухвалами суду від
12.12.2013р., від 09.01.2014р. та від 17.01.2014р. було
повернуто підприємством поштового
зв'язку до суду, без вручення
відповідачеві, з довідками поштового
відділення, із зазначенням причини
повернення "за закінченням терміну
зберігання". Ці листи та довідки
залучено судом до матеріалів справи
(а.с.46-49, 68-75). Рекомендований лист з
ухвалою суду від 11.02.2014р. про
відкладення розгляду справи на 06.03.2014р.
до суду без вручення відповідачеві не
повертався. За вказаних фактичних
обставин, відповідно до п.3.9.1. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції", із
змінами та доповненнями, відповідач є
належним чином повідомленим про місце
та час розгляду справи.

Від сторін не надходило заяв та
клопотань щодо судового засідання
06.03.2014р.

Суд не визнавав обов'язковою явку
представників сторін в судове
засідання 06.03.2014р. Відповідно до ст. 77
ГПК України неявка представника
сторони у судове засідання є підставою
для відкладення розгляду справи у разі,
якщо за його відсутності неможливо
розглянути певну справу. Неявка
відповідача (його представника) не
унеможливлює розгляд справи № 923/1714/13.
Розгляд справи за відсутності
відповідача або його представника, при
тому, що відповідача належним чином
повідомлено судом про місце та час
розгляду справи, не є порушенням
процесуальних прав відповідача.

Відповідно до ст. 75 ГПК України у разі,
якщо відзив на позовну заяву і
витребувані судом документи не подано,
справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами. Справа
розглядається в порядку ст. 75 ГПК
України.

Після закінчення розгляду справи, в
судовому засіданні 06.03.2014р., відповідно
до ст.85 ГПК України, оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, суд, -

в с т а н о в и в:

22.03.2012р. Публічне акціонерне товариство
"Дельта Банк" (надалі - банк) та Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі -
відповідач) уклали між собою договір
кредитної лінії № ВКЛ-2007749 (надалі -
договір) (а.с.11-19).

Відповідно до п.1.1 договору банк
(кредитор за договором) надає
відповідачу (позичальник за договором)
у тимчасове користування на умовах
повернення, строковості, платності,
забезпеченості та цільового характеру
використання грошові кошти в межах
відновлювальної кредитної лінії з
максимальним лімітом заборгованості 150
000,00 грн., який зменшується рівними
частинами відповідно до встановленого
графіку зменшення максимального
ліміту заборгованості згідно додатку
№ 1 до договору (а.с.19), зі сплатою за
користування вказаними кредитними
коштами 25,99 % річних, з кінцевим
терміном повернення кредитних коштів
по 21.03.2015р. Згідно з п.1.2 договору кредит
надається на фінансування поточної
діяльності відповідача.

Згідно з п.2.1. договору видача кредиту
проводиться шляхом перерахування
грошових коштів на зазначений у цьому
пункті договору поточний рахунок
відповідача у національній валюті
України, гривні, що відкритий в банку.
Згідно з п.1.3. договору погашення
кредиту здійснюється до 10 (десятого)
числа місяця, включно, у відповідності
до вказаного графіку зменшення
максимального ліміту заборгованості
на зазначений у п.2.1. договору
позичковий рахунок банку. В місяці, на
який припадає закінчення терміну
користування кредитом, усі платежі
мають бути здійснені відповідачем не
пізніше кінцевого терміну повернення
кредиту. У випадку, якщо день сплати
платежу припадає на вихідний,
святковий або календарний день, котрий
у поточному році відсутній (29, 30, 31
число), то відповідач зобов'язаний
сплатити платіж у наступний робочий
день. Згідно з п.2.3. договору днем
повернення кредиту вважається день
зарахування на відповідні рахунки
банку суми кредиту, процентів, комісій
та можливих штрафних санкцій.

Відповідно до п.3.1.-п.3.3. договору
відповідач зобов'язався сплачувати
банку проценти за користування
кредитом на умовах договору, за
фактичну кількість днів користування
кредитом, починаючи з дати видачі
кредиту до дати повернення кредиту.
Сплата процентів здійснюється
щомісячно, не пізніше 10 (десятого) числа
місяця наступного за звітним.

Відповідно до п.2.4., п.8.2., п.12.3 договору
банк має право вимагати від
відповідача дострокового повернення
кредитних коштів, сплати процентів за
користування кредитом, комісій та
штрафних санкцій, у випадку, якщо
відповідач, всупереч умов договору,
несвоєчасно або не у повному обсязі
здійснює погашення заборгованості за
кредитом та сплату відсотків за
кредитом, а також, якщо відповідач не
надавав банку у встановлений договором
строк документи, обов'язковість
надання яких відповідачем банку
передбачено договором. При цьому,
відповідач зобов'язаний виконати
зазначені зобов'язання в порядку, який
передбачений п.8.3. та п.8.4. договору.

Згідно з п.8.3 договору вимога про
дострокове повернення кредиту та
сплату процентів за користування
кредитом направляється відповідачеві
у письмовому вигляді та підлягає
виконанню відповідачем у повному
обсязі протягом 30 (тридцяти)
календарних днів з моменту надіслання
кредитором цієї вимоги за зазначеною у
договорі (у реквізитах сторін) адресою
відповідача або ж за адресою, яку
відповідач повідомив банку згідно з
п.5.7. договору. При цьому, сторони
договору дійшли згоди про те, що датою,
з якої починається відлік зазначеного
тридцятиденного строку, вважається
дата, зазначена на квитанції, яка
надається банку відділенням поштового
зв'язку при відправленні банком
відповідачеві листа з вимогою про
дострокове повернення кредиту, сплату
процентів за користування кредитом,
комісій та штрафних санкцій, з
повідомленням про вручення.

Відповідно до п.11.4 договору цей договір
набирає чинності з моменту його
підписання сторонами договору (банком
та відповідачем) і діє до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань
за договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону та договору. До
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України. Згідно з ч. 7 цієї ж статті не
допускається одностороння відмова від
виконання зобов'язання крім випадків,
передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 345 Господарського
кодексу України кредитні відносини
здійснюються на підставі кредитного
договору, що укладається між
кредитором і позичальником у письмовій
формі. У кредитному договорі
передбачаються мета, сума і строк
кредиту, умови і порядок його видачі та
погашення, види забезпечення
зобов'язань позичальника, відсоткові
ставки, порядок плати за кредит,
обов'язки, права і відповідальність
сторін щодо видачі та погашення
кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 1054
Цивільного кодексу України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит і сплатити відсотки. Згідно з ч. 2
ст. 1054 Цивільного кодексу України до
відносин за кредитним договором
застосовуються норми Цивільного
кодексу України щодо позики, якщо інше
не встановлено нормами цього ж Кодексу
щодо кредиту, не випливає з суті
кредитного договору. За ч. 1 ст. 1050
Цивільного кодексу України, яку суд
застосовує до спірних відносин згідно
з ч. 2 ст. 1054 цього ж Кодексу,
позичальник, який своєчасно не
повернув суму кредиту, зобов'язаний
сплатити грошову суму відповідно до
ст.625 Цивільного кодексу України. За ч. 2
ст. 625 Цивільного кодексу України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу. З аналогічних правових підстав,
суд застосовує й норму ч. 2 ст.1050
Цивільного кодексу України, згідно з
якою, якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
кредит частинами, то в разі
прострочення повернення чергової
частини кредиту банк має право
вимагати дострокового повернення
кредиту в цілому та сплати відсотків за
користування кредитом.

Банком виконано свої зобов'язання за
договором належним чином та в повному
обсязі: надано відповідачеві кредит у
безготівковій формі шляхом
перерахування коштів на його поточний
рахунок № 7749 у сумі 150 000,00 грн., що
підтверджується розпорядженням від
22.03.2012р. та меморіальним ордером № 11845297
від 22.03.2012р. (а.с.21,62). Відповідач, в
порушення умов договору, свої
зобов'язання щодо повернення кредитних
коштів та сплати процентів за
користування кредитом на умовах
договору (у визначені договором строки
та у визначених договором сумах) не
виконав. Станом на 05.09.2013р. у зв'язку з
порушеннями відповідачем зобов'язань
за договором заборгованість
відповідача за договором склала 99 996,00
грн. заборгованості за кредитом (з них 20
835,00 грн. простроченої заборгованості)
та 13 534,44 грн. заборгованості по
процентах за кредитом (з них 10 971,15 грн.
прострочені проценти за кредитом), а
всього, 113 530,44 грн. (а.с.20, 61).
Відповідачем не надано суду будь-яких
заперечень щодо наявності у
відповідача 113 530,44 грн. вказаної
заборгованості перед позивачем або ж
доказів сплати цієї заборгованості
повністю або частково.

Відповідно до ч. 2 ст.193 Господарського
кодексу України кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених Господарським кодексом
України, іншими законами або договором.
Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання. Згідно з
ч.4 ст. 231 Господарського кодексу
України, у разі якщо розмір штрафних
санкцій законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
незалежно або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг). Відповідно до
ч.6 ст. 231 Господарського кодексу
України штрафні санкції за порушення
грошових зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором. За змістом ч. 6 ст. 232
Господарського кодексу України, а
також, ст.253 Цивільного кодексу України
початком для нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання є день, наступний за днем,
коли воно мало бути виконано.
Нарахування санкцій триває протягом
шести місяців, якщо законом або
договором не передбачено інші умови їх
нарахування.

Відповідно до п. 9.1. договору за
прострочення строків повернення
кредитних коштів та/або сплати
процентів відповідач зобов'язаний
сплатити банку пеню із розрахунку 3% від
простроченої суми за кожен день
прострочення.

Відповідно до п. 9.2. договору за
ненадання відповідачем банку у
встановлені договором строки будь-яких
документів відповідач зобов'язаний
сплатити банку штраф у розмірі 3 (три) %
від суми кредиту. Згідно з п. 5.12.1.
договору відповідач зобов'язаний
щоквартально надавати банку довідки
про обороти в інших банках, в яких
обслуговується, відповідач.

Разом з вимогами про стягнення
заборгованості за кредитом та
заборгованості по процентах за
кредитом банком заявлено позовні
вимоги про стягнення з відповідача 777,91
грн. пені за порушення строків
повернення кредиту, що нарахована за
окремі часові періоди в межах періоду з
11.01.2013р. по 05.09.2013р., включно, та 378,05 грн.
пені за несвоєчасне повернення
відсотків, що нарахована за окремі
часові періоди в межах періоду з
11.01.2013р. по 05.09.2013р., включно, а всього, 1
155,96 грн. пені. Розрахунок пені (а.с.20, 61)
судом перевірений. Зменшення позивачем
під час розгляду даної справи позовних
вимог в частині стягнення пені з 84 025,00
грн. до 1 155,96 грн. було обумовлено
приведенням позивачем розрахунку пені
у відповідність до приписів ст.3 Закону
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" щодо обмеження граничного
розміру пені.. Під час розгляду даної
справи відповідач не надав будь-яких
заперечень щодо правильності
нарахування йому банком вказаної пені
(як щодо її загального розміру у сумі 1
155,96 грн., так і щодо розміру її (пені)
окремих складових), або ж доказів
сплати цих 1 155,96 грн. пені, повністю або
частково.

За одноразове, 05.09.2013р., порушення
відповідачем п.5.12.1. договору банком
нараховано відповідачу штраф у сумі
9000,00 грн., згідно п. 9.2 договору, згідно з
яким у певних випадках передбачено
нарахування штрафу у розмірі 3 (три) %
від суми кредиту.

Як встановлено судом, при розрахунку
суми штрафу (а.с.61) банком допущено
арифметичну помилку, внаслідок чого
суму штрафу, що підлягає сплаті
відповідачем, завищено удвічі. Судом
здійснений власний розрахунок суми
штрафу, за результатами якого
встановлено наступне.

( 150 000, 00 грн. (сума кредиту) /100 ) х 3 = 4 500, 00
грн.

У зв'язку із невиконанням відповідачем
за станом на 05.09.2013р. зобов'язань за
договором банк надіслав відповідачеві
претензію від 18.10.2013р. № 31.4-08/9409/13, з
вимогою до відповідача сплатити наявну
на 05.09.2013р. прострочену заборгованість
за договором у сумі 115 831,15 грн. За
текстом цієї претензії банком
повідомлено відповідачеві про те, що у
випадку несплати вказаної
заборгованості банк вживатиме заходів
щодо стягнення заборгованості за
договором у загальній сумі 197 555,45 грн. в
судовому порядку (а.с.26-27). Факт
направлення 18.10.2013р. банком
відповідачеві вказаної претензії
підтверджується копією фіскального
чеку та списком згрупованих поштових
відправлень (а.с.28). До теперішнього
часу відповідач вимоги банку, які
містить дана претензія, не задовольнив
та не надав будь-яких заперечень або
іншої відповіді на цю претензію.

Договір містить у собі так звану
"третейську угоду" (згідно з п.10.1.
договору) про передачу усіх спорів за
договором на вирішення Постійно діючим
Третейським судом при Асоціації
українських банків. Таку угоду
укладено до порушення провадження у
даній справі (фактично, датою її
укладання є дата укладання договору -
22.03.2012р.), відповідач не наполягає на
вирішенні цього спору саме третейським
судом, не заперечує проти вирішення
спору господарським судом.

За вказаних встановлених судом
фактичних обставин та на підставі
наведених правових норм позовні вимоги
в частині стягнення з відповідача 99 996,00
грн. заборгованості за кредитом, 13 534,44
грн. заборгованості по процентах за
кредитом та 1155,96 грн. пені підлягають
задоволенню у повному обсязі. При
цьому, позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача 9000,00 грн.
штрафу підлягають частковому
задоволенню, а саме, у сумі 4 500,00 грн.

Первинна ціна позову складала 197 555,45
грн. Згідно заяви позивача (а.с.59-61)
станом на 06.03.2014р. (дату засідання) ціна
позову складає 123 686,40 грн.

Відповідно до ст. 44 ГПК України розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом.

Відповідно до п. 2.1 ч. 2 ст. 4 Закону
України "Про судовий збір" за подання до
господарського суду позовної заяви з
майновими вимогами сплачується
судовий збір у розмірі 2 % ціни позову,
але не менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат.
При цьому, згідно із ч. 1 ст. 4 Закону
України "Про судовий збір" ставки
судового збору визначаються виходячи
із встановленого законом розміру
мінімальної заробітної плати станом на
01 січня календарного року, в якому
відповідна заява подається до суду.
Позовну заяву подано до суду у грудні
2013 року. Розмір мінімальної заробітної
плати станом на 01.01.2013р. становив 1 147,00
грн., а 1,5 її розміру становить 1720,50 грн.

Виходячи з цього, за подання у 2013 році
до господарського суду позовної заяви
про стягнення 197 555,45 грн. сплаті
підлягає 3951,11 грн. судового збору, а
заяви з вимогами про стягнення 123 686,40
грн. судовий збір у розмірі 2 473,73 грн.

За подання позовної заяви позивачем
сплачено 1 975,55 грн. судового збору
згідно з платіжним дорученням № 62939668
від 17.09.2013р та 1975,55 грн. судового збору
згідно з платіжним дорученням № 72085224
від 17.10.2013р, а всього, 3951,10 грн. судового
збору. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону
України "Про судовий збір" сплачена
сума судового збору повертається,
зокрема, в разі зменшення розміру
позовних вимог. Різниця між фактично
сплаченою позивачем при поданні
позовної заяви сумою судового збору та
сумою судового збору, яка підлягає
сплаті позивачем, виходячи із
зменшеного розміру позовних вимог,
становить 1 477,38 грн. = (3 951,11 грн. - 2 473,73
грн.).

У зв'язку із цим 1 477,38 грн. судового
збору має бути повернено позивачеві.

Згідно з ст. 49 ГПК України судовий збір
у спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав,
покладається на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.
Судовий збір у розмірі 2 473,73 грн.
розподіляється між сторонами
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Позов задовольняється
на 96,36 %.

96,36 % = (119 186,40 грн. (розмір, в якому судом
задоволено позовні вимоги)/
/123 686,40 грн. (розмір позовних вимог за
станом на 06.03.2014р.)) х 100,00 %.

Відповідно, 96,36 % судового збору, або 2
383,69 грн., покладаються на відповідача,
решта - на позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 49, 82-84 ГПК України, а також п.1 ч.1
ст.7 Закону України "Про судовий збір" ,
суд, -

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ;
ідентифікаційний номер НОМЕР_1; інші
реквізити суду невідомі) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк" (місцезнаходження: 01133, м.
Київ, вул.Щорса, 36-Б; ідентифікаційний
код юридичної особи 34047020) 99 996
(дев'яносто дев'ять тисяч дев'ятсот
дев'яносто шість) грн. 00 коп.
заборгованості за кредитом, 13534
(тринадцять тисяч п'ятсот тридцять
чотири) грн. 44 коп. процентів за
кредитом, 1 155 (одна тисяча сто п'ятдесят
п'ять) грн. 96 коп. пені, 4 500 (чотири тисячі
п'ятсот) грн. 00 коп. штрафу та 2 383 (дві
тисячі триста вісімдесят три) грн. 69
коп. компенсації по сплаті судового
збору.

3. В іншій частині в задоволенні
позовних вимог відмовити.

4. Повернути Публічному акціонерному
товариству "Дельта Банк"
(місцезнаходження: 01133, м. Київ,
вул.Щорса, 36-Б; ідентифікаційний код
юридичної особи 34047020) зі спеціального
рахунку державного бюджету (р/р
3002, МФО 852010, код ЄДРПОУ - 37959779,
одержувач УДКСУ у місті Херсоні, Банк
ГУДКСУ у Херсонській області) 1477 (одна
тисяча чотириста сімдесят сім) грн 38
коп. судового збору сплаченого згідно
із платіжними дорученнями від 17.09.2013р.
№62939668 та від 17.10.2013р. № 72085224. Оригінали
вказаних платіжних доручень
знаходяться у матеріалах судової
справи № 923/1714/13.

5. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 20.03.2014р.

Суддя
К.В. Соловйов