ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2014 року Справа №
904/8708/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Чус О.В. -
(доповідача),

суддів: Орєшкіної Е.В., Широбокової Л.П.

Секретар судового засідання Гаврилов
О.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Кучеренко О.М. керівник,
довідка ЄДРПОУ АБ №725628 від 18.06.13;

від позивача: Двірник С.О. представник,
довіреність №162/13 від 20.11.13;

від відповідача: Козіна А.М.
представник, довіреність №02-02/2014 від
05.02.14.

Розглянувши матеріали
апеляційної скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Придніпровський випробувально -
сертифікаційний центр" на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 12.12.2013р. у справі № 904/8708/13

за позовом 5 державного пожежно -
рятувального загону Головного
управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у
Дніпропетровській області, м. Жовті
Води, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Придніпровський
випробувально - сертифікаційний центр",
м. Дніпропетровськ

про стягнення 30 088, 66 грн. -

ВСТАНОВИВ:

П»ятий державний пожежно - рятувальний
загон Головного управління Державної
служби України з надзвичайних ситуацій
у Дніпропетровській області
звернулось до господарського суду з
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю "Придніпровський
випробувально - сертифікаційний центр"
про стягнення заборгованості у
загальній сумі 30088,66грн. за договором №
б/н від 01.07.2008року про організацію
Державної пожежної охорони.

Позовні вимоги обґрунтовані
порушенням відповідача умов
укладеного договору, в наслідок чого
виникла заборгованість по оплаті за
надані послуги.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 12.12.2013р.
у справі № 904/8708/13 (суддя Коваленко О.О.)
позовні вимоги задоволено. Стягнуто з
товариства з обмеженою
відповідальністю "Придніпровський
випробувально-сертифікаційний центр",
м.Дніпропетровськ, на користь 5
державного пожежно-рятувального
загону Головного управління Державної
служби України з надзвичайних ситуацій
у Дніпропетровській області, м.Жовті
Води, 30 088, 66 грн. основної
заборгованості; 1 720, 50 грн. судового
збору.

Не погодившись з оскарженим рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Придніпровський
випробувально-сертифікаційний центр"
звернулося до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення суду першої
інстанції, прийняти нове, яким
відмовити в задоволені позовних вимог
в повному обсязі. Вважає, що рішення
прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі відповідач
зазначає, що оскільки з 01.07.2010р. між
сторонами відсутні договірні
відносини, заборгованість у сумі 30088, 66
грн. є такою, що утворилася саном на
01.07.2010р., а тому на момент звернення до
господарського суду, відповідно до
ст.257 Цивільного кодексу України,
позовна давність щодо вимог сплати
заборгованості сплинула.

У відзиві на апеляційну скаргу
позивач просить суд залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
рішення господарського суду - без змін.

Заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи та перевіривши відповідність
оскаржуваного рішення нормам діючого
законодавства, колегія суддів вважає,
що рішення суду першої інстанції не
підлягає скасуванню, а апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи,
01.07.2008 року між Жовтоводським міським
управлінням Головного управління
Міністерства України з питань
надзвичайної ситуації та у справах
захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи в
Дніпропетровській області,
правонаступником якого є 5 Державний
пожежно - рятувальний загін Головного
управління Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у
Дніпропетровській області, та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Придніпровський
випробувально - сертифікаційний центр"
було укладено довгостроковий договір
б/н та підписано додаткові угоди до
нього про організацію протипожежного
обслуговування позивачем об'єктів
відповідача.

Відповідно до п.1.3 вказаного договору
позивач зобов'язався надати
відповідачеві послуги з пожежної
охорони об'єктів відповідача, а
відповідач згідно з п.4.1 умов договору
взяв на себе зобов'язання своєчасно та
у повному обсязі оплачувати
вищезазначені послуги не пізніше 25
числа кожного місяця, шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок позивача, без
пред'явлення позивачем рахунку на
оплату.

Згідно з п.1 Додаткової угоди до умов
вищеназваного договору, за згодою
сторін вищеназваний договір
вважається припиненим з 01.07.2010 року.

На виконання умов договору, позивачем в
період з 01.01.2009 року по 30.06.2010 року
надано відповідачу передбачені
договором послуги на загальну суму
53586,00грн., які відповідач прийняв без
зауважень щодо їх якості та вартості,
що підтверджується кошторисом у
вигляді додатку № 1 до вищеназваного
договору та Актом виконання договірних
зобов'язань відповідно до умов
договору, підписаних повноважними
представниками сторін та скріплених
печатками сторін.

Відповідачем здійснено часткову
оплату за надані послуги в сумі
23497,34грн., згідно банківських виписок
станом на 30.10.2010р. У зв'язку з чим у
відповідача перед позивачем виникла
заборгованість на загальну суму
30088,66грн., що підтверджується і актом
звірки взаєморозрахунків станом на
01.11.2012року, підписаного повноважними
представниками сторін та скріпленого
печатками.

09.11.2012 року позивачем на адресу
відповідача надіслано лист №73, яким
позивач повідомив свої нові платіжні
реквізити для погашення
заборгованості.

Позивач неодноразово направляв на
адресу відповідача претензії (№ 74 від
09.11.2012року, №42/13 від 18.02.2013року) з
вимогою сплати суму боргу у розмірі
30088,66грн.

Оскільки відповідачем вказані
претензії залишено без відповіді і
задоволення, позивач звернувся до суду
з позовною заявою про примусове
стягнення з відповідача на користь
позивача заборгованості у сумі
30088,66грн.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу
України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Якщо договором підряду не
передбачена попередня оплата
виконаної роботи або окремих її етапів,
замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою
замовника, - достроково (ст. 854
Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом
(ст.525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст.530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк.

Як вбачається з матеріалів справи,
надання позивачем передбачених
договором послуги на загальну суму
53586,00грн. підтверджується кошторисом у
вигляді додатку № 1 до вищеназваного
договору та Актом виконання договірних
зобов'язань відповідно до умов
договору. Вказані документи підписані
сторонами та скріплені печатками
підприємств. Тобто позивачем свої
зобов'язання по договору було виконано
в повному обсязі. Відповідачем, в свою
чергу, прийнято виконані роботи без
зауважень.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
факт заборгованості відповідача перед
позивачем у загальній сумі 30088,66грн.
підтверджується матеріалами справи,
зокрема, Актом звірки
взаєморозрахунків сторін станом на
01.11.2012року, у зв'язку з чим позовні
вимоги є обґрунтованими, доведеними, та
такими, що підлягають задоволенню.

В апеляційній скарзі відповідач
зазначає, що позовна давність щодо
вимог сплати заборгованості в сумі
30088,66 грн. за договором № б/н від 01.07.2008
року про організацію Державної
пожежної охорони сплинула.

Відповідно до п.2.1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів» від
29.05.2013р. №10, у суді апеляційної
інстанції заявити про сплив позовної
давності може сторона у спорі, яка
доведе неможливість подання
відповідної заяви в суді першої
інстанції, зокрема у разі, якщо
відповідну сторону не було належним
чином повідомлено про час і місце
розгляду справи місцевим
господарським судом.

Згідно з п.3.9.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України. За змістом цієї норми,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Як вбачається з матеріалів справи,
господарським судом було належним
чином повідомлено відповідача про час
та місце судового засідання, що
підтверджується штампом суду про
відправлення відповідачеві копій
ухвал суду від 08.11.2013 р., 21.11.2013р. та
05.12.2013р., а також рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення (а.с.118).

Відповідач, в свою чергу, не
скористався правом участі у судовому
засіданні, подачі доказів, пояснень, та
заяв, зокрема, про сплив позовної
давності, а тому відповідачем не
доведена неможливість подання
відповідної заяви в суді першої
інстанції.

Доводи скаржника, викладені в
апеляційній скарзі, судова колегія
вважає необґрунтованими, оскільки вони
спростовуються наявними у справі
матеріалами і не відповідають вимогам
діючого законодавства, що регулює дані
правовідносини. Тому, суд вважає, що
оскаржуване судове рішення слід
залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 101-105 Господарського
процесуального кодексу України, суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Придніпровський випробувально -
сертифікаційний центр" залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 12.12.2013р.
у справі № 904/8708/13 залишити без змін.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку
до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 11.03.2014
року

Головуючий суддя
О.В. Чус

Суддя
Е.В. Орєшкіна

Суддя
Л.П. Широбокова