ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.03.2014 Справа № 920/1973/13

За позовом: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м. Суми

до відповідача: Сумської міської
ради, м. Суми

про скасування рішення

Головуючий суддя
В.Л.Котельницька

Суддя Ю.А.Джепа

Суддя П.І.Левченко

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_2 (адвокат,
свідоцтво НОМЕР_2 від 02.03.2012)

від відповідача - Р.В.Базіль
(довіреність № 280/02.02.02-17 від 10.02.2014)

За участю секретаря судового засідання
- І.М.Петрович

В судовому засіданні, розпочатому
20.02.2014, відповідно до ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України оголошувалась перерва до 06.03.2014
до 11 год. 15 хв.

Суть спору: відповідно до уточнених
позовних вимог позивач просить суд
визнати незаконним та скасувати п. 2
додатку №2 до рішення Сумської міської
ради від 30.10.2013 № 2767-МР «Про поновлення
договорів оренди земельних ділянок
підприємствам, установам,
організаціям, підприємцям і
громадянам» як такий, що прийнятий з
порушенням вимог діючого
законодавства, та стягнути з
відповідача на користь позивача судові
витрати.

Відповідач у поданому до суду відзиві
на позов свої дії щодо прийняття
оскаржуваного рішення вважає
законними та обґрунтованими, а вимоги
позивача - такими, що задоволенню не
підлягають.

Судовою ухвалою від 16.01.2014 було
частково задоволено клопотання
представника позивача про
витребування доказів у порядку ст. 38
ГПК України та зобов'язано Сумську
міську раду надати суду належним чином
завірену копію протоколу засідання
постійної депутатської комісії з
питань архітектури, будівництва,
регулювання земельних відносин із
результатами голосування щодо
розгляду проекту пункту 2 додатку № 2 до
рішення № 2767-МР «Про поновлення
договорів оренди земельних ділянок
підприємствам, установам,
організаціям, підприємствам та
громадянам», прийнятого Сумською
міською радою 30.10.2013; належним чином
завірену копію протоколу засідання
чергової сесії Сумської міської ради
від 30.10.2013 з результатами голосування
щодо розгляду проекту пункту 2 додатку
№ 2 до рішення № 2767-МР «Про поновлення
договорів оренди земельних ділянок
підприємствам, установам,
організаціям, підприємствам та
громадянам».

Представником позивача до суду були
подані додаткові пояснення по суті
позовних вимог (вхідний реєстраційний
№ 1371 від 30.01.2014), в яких сторона
наполягає на неправомірному характері
вчинених відповідачем дій при
прийнятті оскаржуваного рішення.

Крім того, позивач надав до суду
клопотання б/н б/д (вх. №2513 від 20.02.2014)
про залучення доказів в обґрунтування
правомірності позовних вимог та
понесених позивачем судових витрат.

Відповідач на виконання ухвали від
16.01.2014 надав до суду витребувані
документи.

Представником позивача були подані
додаткові пояснення по суті позовних
вимог (вхідний реєстраційний № 3150 від
06.03.2014), у яких зазначено, що договір
оренди за змістом та умовами повністю
відповідає вимогам чинного
законодавства, а у оскаржуваному
рішенні відповідача відсутні будь-які
підстави для відмови у поновлені
договору оренди земельної ділянки.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
оцінивши подані докази, суд встановив:

24.12.2008 Сумською міською радою було
прийнято рішення № 2270-МР «Про надання в
оренду земельних ділянок
підприємствам, установам, організаціям
і підприємствам». Згідно із списком
підприємств, установ, організацій та
підприємств, яким надаються в оренду
земельні ділянки, який є додатком до
вказаного рішення, підприємцю ОСОБА_1
була надана земельна ділянка площею
0,0090га по АДРЕСА_1 за рахунок земель
житлової та громадської забудови з
терміном користування - 5 років, цільове
призначення - землі комерційного
призначення під розміщення
торговельного кіоску.

22.04.2009 між позивачем та Сумською
міською радою був укладений договір
оренди вищезазначеної земельної
ділянки. Згідно з умовами договору
земельна ділянка надана в оренду під
розміщення торговельного кіоску (без
капітальної забудови), згідно з
Українським класифікатором цільового
використання - землі комерційного
використання.

Відповідно до пункту 2.2 договору оренди
він укладений терміном до 24.12.2013. Після
закінчення терміну дії договору
орендар, за умови належного виконання
своїх обов'язків відповідно до умов
цього договору, має за інших рівних
умов, переважне право на поновлення
договору. У цьому разі орендар повинен
повідомити письмово орендодавця про
бажання щодо продовження дії договору
на новий термін не пізніше, ніж за два
місяці до його закінчення. У разі
продовження договору оренди на новий
строк його умови можуть бути змінені за
згодою сторін. Умови цього договору
зберігають свою чинність на строк його
дії у випадках, коли після набуття
договором чинності законодавством
встановлені інші правила, ніж
передбачені цим договором.

На виконання умов укладеного з
відповідачем договору оренди позивач
надіслав лист-повідомлення
(зареєстрований в управління
містобудування та земельних ресурсів
Сумської міської ради 24.10.2013) про
поновлення дії договору оренди
земельної ділянки від 22.04.2009 до 24.12.2017;
при цьому позивач висловив згоду з
умовами поновленого договору та
наголосив про відсутність заперечень
щодо його істотних умов.

30.10.2013 Сумською міською радою було
прийняте рішення № 2767-МР «Про
поновлення договорів оренди земельних
ділянок підприємствами, установами,
організаціями, підприємствами і
громадянами», яким було відмолено
позивачу у поновленні договору оренди
земельної ділянки.

Листом № 2573/02.02.02-17 від 04.12.2013 відповідач
повідомив позивача про прийняте
Сумською міською радою рішення від
30.10.2013 щодо відмови у повновленні дії
договору оренди від 22.04.2009, а також
направив позивачеві 2 примірники акту
прийому-передачі об'єкта оренди для
підписання та подальшого направлення
відповідачеві.

Статтею 122 Земельного кодексу України
визначено, що сільські, селищні, міські
ради передають земельні ділянки у
власність або користування із земель
комунальної власності відповідних
територіальних громад.

Відповідно до статті 124 Земельного
кодексу України передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
згідно з їх повноваженнями,
визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про
оренду землі» по закінченню строку, на
який було укладено договір оренди
землі, орендар, який належно
виконував обов'язки за умовами
договору, має переважне право перед
іншими особами на укладення договору
оренди землі на новий строк (поновлення
договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися
переважним правом на укладення
договору оренди землі на новий
строк, зобов'язаний повідомити про це
орендодавця до спливу строку договору
оренди землі у строк, встановлений цим
договором, але не пізніше ніж за місяць
до спливу строку договору оренди землі.
До листа-повідомлення про поновлення
договору оренди землі орендар додає
проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі
його умови можуть бути змінені за
згодою сторін. У разі недосягнення
домовленості щодо орендної плати та
інших істотних умов договору
переважне право орендаря на укладення
договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін
розглядає надісланий орендарем
лист-повідомлення з проектом
додаткової угоди, перевіряє його на
відповідність вимогам закону,
узгоджує з орендарем (за
необхідності) істотні умови договору і,
за відсутності заперечень, приймає
рішення про поновлення договору оренди
землі (щодо земель державної та
комунальної власності), укладає з
орендарем додаткову угоду про
поновлення договору оренди землі. За
наявності заперечень орендодавця
щодо поновлення договору оренди
землі орендарю направляється
лист-повідомлення про прийняте
орендодавцем рішення.

Відмова, а також наявне зволікання в
укладенні додаткової угоди до
договору оренди землі може бути
оскаржено в суді.

Відповідно до ст.21 Цивільного кодексу
України суд визнає незаконним та
скасовує правовий акт індивідуальної
дії, виданий органом державної влади,
органом влади Автономної Республіки
Крим або органом місцевого
самоврядування, якщо він суперечить
актам цивільного законодавства і
порушує цивільні права або інтереси.

У відповідності до «Положення про
постійні комісії Сумської міської ради
VI скликання», затвердженого рішенням
Сумської міської ради від 15.12.2010 року
№22-МР «Про затвердження Положення про
постійні комісії Сумської міської ради
VI скликання» постійні комісії Сумської
міської ради (далі - постійні комісії) є
органами міської ради, що обираються з
числа її депутатів для вивчення,
попереднього розгляду й підготовки
питань, які належать до її відання,
здійснення контролю за виконанням
рішень ради (ст.1 Положення).

Постійні комісії організовують свою
роботу шляхом розв'язання питань, що
відносяться до їх компетенції, на своїх
засіданнях або внесенням їх на розгляд
міської ради у встановленому цим
Положенням і Регламентом роботи
Сумської міської ради VI скликання
порядку (ст.5). На засіданнях постійних
комісій розглядаються питання, які
готуються постійною комісією для
розгляду міською радою (ст.17). Питання і
проекти рішень по них для розгляду
міською радою готуються і
розглядаються постійними комісіями в
порядку і з дотриманням вимог,
установлених Регламентом роботи
Сумської міської ради VI скликання
(ст.18). За наслідками розгляду на
засіданнях постійних комісій питань,
визначених цим Положенням, комісії
ухвалюють з кожного питання рішення, що
містить висновки і рекомендації, які
мають бути доведені до відома
депутатів при розгляді відповідного
питання на пленарному засіданні
міської ради (ст.22).

Матеріалами справи підтверджується
факт того, що позивачам 24.10.2013 року (за
два місяці, як це передбачено п. 2.2
Договору оренди земельної ділянки)
було подано лист-повідомлення разом з
проектом додаткової угоди, натомість
постійна депутатська комісія з питань
архітектури, будівництва, регулювання
земельних відносин Сумської міської
ради 19.09.2013 року вже розглянула питання
стосовно поновлення договору оренди
земельної ділянки позивачу (майже за
місяць до його звернення).

З матеріалів справи вбачається, що на
час розгляду справи судом
лист-повідомлення від 24.10.2014 року з
додатковою угодою до нього постійною
комісією та Сумською міською радою
відповідно не розглядався, проект
додаткової угоди на відповідність його
вимогам закону не перевірявся, певні
заперечення до позивача не висувались,
тим самим позбавивши позивача
переважного права перед іншими особами
на укладення договору оренди на новий
строк.

Незважаючи на належне виконання умов
вказаного вище договору оренди
земельної ділянки позивачем (що не
заперечувалось відповідачем в ході
судового розгляду справи), Сумською
міською радою було прийнято рішення ,
яким позивачу відмовлено у поновлені
договору оренди земельної ділянки, при
цьому жодних підстав для прийняття
оскаржуваного рішення Сумською
міською радою в резолютивній частині
рішення зазначено не було.

Таким чином, Сумська міська рада в
порушення вимог ст. 33 Закону України
«Про оренду землі», п. 2.2 Договору
оренди земельної ділянки позбавила
позивача переважного права на
поновлення договору оренди прийняттям
оскаржуваного рішення.

На підставі наведеного, суд дійшов
висновку про правомірність та
обґрунтованість вимог позивача та про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

Що стосується відшкодування
позивачеві витрат по оплаті послуг
адвоката, суд зазначає наступне:

19.11.2013 між позивачем у справі та
адвокатом ОСОБА_2 укладений договір про
надання правової допомоги (юридичних
послуг) № 19/11/13, предметом якої є аналіз
чинного законодавства України та
дослідження практики застосування
відповідних норм права, консультації
та роз'яснення з приводу застосування
відповідних норм права, досудове
врегулювання спору, підготовка
матеріалів для звернення до суду, а
також представництво інтересів ФОП
ОСОБА_1 у господарському суді Сумської
області по справі за його позовом до
Сумської міської ради про скасування
органу місцевого самоврядування.

Згідно з п. 3.1 договору вартість послуг
адвоката сплачується клієнтом за
домовленістю між сторонами.

На підтвердження надання послуг
адвоката та відповідної їх оплати
позивачем були надані наступні
документи: копія договору №19/11/13 від
19.11.2013, копія свідоцтва про право на
заняття адвокатською діяльністю
НОМЕР_2 від 02.03.2012, квитанція до
прибуткового касового ордеру від
19.12.2013 на суму 3500,00грн., копія Витягу з
Єдиного реєстру адвокатів України від
27.01.2014.

Статтею 44 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що до складу судових
витрат, зокрема, входить оплата послуг
адвоката, пов'язаних з розглядом
справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати, що підлягають сплаті за
послуги адвоката визначаються у
порядку, встановленому Законом України
«Про адвокатуру».

Відповідно до пункту 6 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 7 від 21.02.2013 «Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України» (визначення і
розподіл інших, крім судового збору,
сум судових витрат) господарський суд
має враховувати, що розмір
відшкодування судових витрат, не
пов'язаних зі сплатою судового збору,
не повинен бути неспіврозмірним, тобто
явно завищеним. У зв'язку з цим, суд, з
урахуванням конкретних обставин
справи, може обмежити даний розмір з
огляду на розумну необхідність судових
витрат для даної справи.

Так, у визначенні розумно необхідного
розміру сум, які підлягають сплаті за
послуги адвоката, можуть братися до
уваги, зокрема: встановлені
нормативно-правовими актами норми
видатків на службові відрядження (якщо
їх установлено); вартість економних
транспортних послуг; час, який міг би
витратити на підготовку матеріалів
кваліфікований фахівець; вартість
оплати відповідних послуг адвокатів,
яка склалася в країні або в регіоні;
наявні відомості органів статистики
або інших органів про ціни на ринку
юридичних послуг; тривалість розгляду
і складність справи тощо. Докази, які
підтверджують розумність витрат на
оплату послуг адвоката, повинна
подавати сторона, що вимагає
відшкодування таких витрат.

Суд вважає, що розмір заявлених до
відшкодування витрати на оплату послуг
адвоката є необґрунтованим та не
підтвердженим з боку позивача, та
враховуючи вартість оплати
відповідних послуг адвокатів, яка
склалася в регіоні, та ступінь
складності даної справи, суд дійшов
висновку, що підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача 2 000
грн. в рахунок оплати послуг адвоката.

У відповідності до вимог ст.49 ГПК
України судовий збір покладається на
відповідача.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 32-34, 44-49, 82, 84, 85 ГПК України,
господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати незаконним та скасувати
пункт 2 додатку № 2 до рішення Сумської
міської ради від 30.10.2013 № 2767-МР «Про
поновлення договорів оренди земельних
ділянок підприємствам, установам,
організаціям, підприємствам та
громадянам».

3. Стягнути з Сумської міської ради
(40030, м. Суми, пл. Незалежності, 2, м. Суми;
) на користь фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2; ід.
Номер НОМЕР_1) 1147 грн. 00 коп. витрат по
сплаті судового збору, 2000 грн. 00 коп.
витрат по оплаті послуг адвоката.

4. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 11.03.2014.

Головуючий суддя В.Л.Котельницька

Суддя Ю.А.Джепа

Суддя
П.І.Левченко