ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 р. Справа № 909/1311/13
Господарський суд Івано-Франківської
області у складі головуючого судді
Шіляк М. А., судді Фанди О. М., судді
Калашника В. О., при секретарі судового
засідання Манів-Головецькій О. С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Публічного
акціонерного товариства "УкрСиббанк"

пр. Московський, 60, м.
Харків, 61005

поштова адреса: вул. І.
Кудрі, 38, оф. 15, в літ. "А", м. Київ, 01042

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія

"Комфортбуд-2"

вул. Автоливмашівська, 5,
с. Хриплин, м. Івано-Франківськ, 76022

про стягнення заборгованості за
Кредитним договором № 0 від 14.12.2007
р. станом на 28.11.2013 р. в сумі: 272 960,49 грн. в
тому числі: 126 119,86 грн. - заборгованість
за кредитом; 130 096,95 грн. - заборгованість
по процентам за користування кредитом;
8 583,15 грн. - пеня за несвоєчасне
погашення заборгованості за кредитом; 8
160,15 грн. - пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості по процентам.

За участю представників сторін:

від позивача: Ридай Н. В. - представник,
(довіреність № 33-21/1668 від 22.01.2014 р.);

від відповідача: представник не
з'явився.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду
Івано-Франківської області подано
позов Публічним акціонерним
товариством "УкрСиббанк" до Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Будівельна компанія "Комфортбуд-2" про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 13.11.2013 р.
прийнято позовну заяву до розгляду,
порушено провадження у справі та
призначено розгляд справи в судовому
засіданні на 27.11.2013 р.

Ухвалами господарського суду
Івано-Франківської області від 27.11.2013 р.
та 11.12.2013 р. відкладено розгляд справи
на 11.12.2013 р. та 09.01.2014 р. відповідно.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 09.01.2014 р.
заяву (вх. № 20516/13 від 24.12.2013 р.) про
збільшення позовних вимог та додані до
неї документи повернуто позивачу
Публічному акціонерному товариству
"УкрСиббанк" без розгляду, продовжено
строк вирішення спору до 27.01.2014 р. та
відкладено розгляд справи на 22.01.2014 р.

Відповідно до розпорядження керівника
апарату господарського суду
Івано-Франківської області № 1 від
21.01.2014 р. проведено повторний
автоматичний розподіл справи, згідно
якого змінено головуючого суддю у
справі, а саме: головуючу суддю
Фрич М. М. на головуючу суддю Шіляк М. А.

22.01.2014 р. відповідачем подано суду
клопотання про зупинення провадження у
справі (вх. № 1095/14) до набрання чинності
рішення суду у справі № 909/66/1 та
клопотання про застосування строків
позовної давності (вх. № 849/14), в якій
просив суд застосувати строк позовної
давності із врахуванням п. 1 ч. 2 ст. 258
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України) та п. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України (далі - ГК України) щодо
стягнення неустойки.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області суду від
22.01.2014 р. розгляд справи, клопотання про
зупинення провадження у справі (вх. №
1095/14 від 22.01.2014 р.) та клопотання про
застосування строків позовної
давності (вх. № 849/14 від 22.01.2014 р.)
відкладено на 11.02.2014 р.

11.02.2014 р. позивачем подано суду про
збільшення позовних вимог (вх. № 2125/14)
відповідно до якої просив суд стягнути
з відповідача заборгованість за
Кредитним договором № 0 від 14.12.2007
р. станом на 28.11.2013 р. в сумі: 272 960,49 грн. в
тому числі: 126 119,86 грн. - заборгованість
за кредитом; 130 096,95 грн. - заборгованість
по процентам за користування кредитом;
8 583,15 грн. - пеня за несвоєчасне
погашення заборгованості за кредитом; 8
160,15 грн. - пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості по процентам.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 11.02.2014 р.
заяву позивача про збільшення позовних
вимог (вх. № 2125/14) відповідно до статті 22
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) прийнято
судом до розгляду. Справа
розглядається із врахуванням заяви про
збільшення позовних вимог. Цією ж
ухвалою відкладено розгляд клопотання
про зупинення провадження у справі,
клопотання про застосування строків
позовної давності та справи в судовому
засіданні на 04.03.2014 р.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги, викладені в
позовній заяві, із врахуванням заяви
про збільшення позовних вимог
підтримав в повному обсязі та просив
суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, причин
неприбуття суду не повідомив, хоча був
належним чином повідомлений про дату,
час та місце судового розгляду справи,
що підтверджується наявним у
матеріалах справи повідомленням про
вручення поштового відправлення (№ 2583
від 19.02.14).

За таких обставин, згідно ст. 75 ГПК
України та ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
суд вважає за можливе розглянути
справу без участі повноважного
представника відповідача за наявними в
ній матеріалами, запобігаючи,
одночасно, безпідставному затягуванню
розгляду спору та сприяючи своєчасному
поновленню порушеного права.

Стосовно клопотання про зупинення
провадження у справі, суд зазначає
наступне.

Відповідно до частини 1 статті 79 ГПК
України господарський суд зупиняє
провадження у справі в разі
неможливості розгляду даної справи до
вирішення пов'язаної з нею іншої
справи, що розглядається іншим судом.
Зупинення провадження у справі -
тимчасове й повне припинення всіх
процесуальних дій у справі, що
викликане настанням зазначених у
законі причин, які перешкоджають
подальшому руху процесу і щодо яких
невідомо, коли вони можуть бути
усунені.

За змістом вищевказаної статті
причиною зупинення в даному випадку є
неможливість розгляду справи, що
знаходиться в провадженні
господарського суду, до вирішення
пов'язаної з нею іншої справи, яка
розглядається іншим судом.
Пов'язаність справ полягає в тому, що
рішення іншого суду, який розглядає
справу, встановлює обставини, що
випливають на збирання та оцінку
доказів у даній справі. Ці обставини
повинні бути такими, що мають значення
для даної справи, при цьому,
неможливість розгляду даної справи до
вирішення справи іншим судом полягає в
тому, що обставини, які розглядаються
іншим судом, не можуть бути встановлені
господарським судом самостійно у даній
справі. Тобто, господарський суд не
може розглянути певну справу через
обмеженість своєї юрисдикції щодо
конкретної справи внаслідок
непідвідомчості, обмеженості
предметом позову, неможливості
розгляду тотожної справи, певної
черговості розгляду вимог.

Клопотання про зупинення провадження у
справі відповідачем мотивоване
неможливістю розгляду даної справи до
вирішення справи № 909/66/14, де предметом
спору є недійсність Додаткової угоди №
1 від 30.04.2008 р. до Кредитного договору №
0 від 14.12.2007 р., на який позивач
посилається у даному позові.

Рішенням господарського суду
Івано-Франківської області від 04.03.14 в
позові Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"Комфортбуд-2" до Публічного
акціонерного товариства "УкрСиббанк"
про визнання недійсною Додаткової
угоди № 1 від 30.04.2008 р. до Кредитного
договору № 0 від 14.12.2007 р.
відмолено, копія якого долучена до
матеріалів справи.

Пунктом 3.16 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" № 18
від 26.12.2011 р. (із змінами та
доповненнями) визначено, що ст. 79 ГПК
України встановлено вичерпний перелік
підстав зупинення провадження у
справі. Зупинення провадження у справі
з інших підстав є неправомірним.

Враховуючи факт винесення
господарським судом
Івано-Франківської області рішення у
справі № 909/66/14 та беручи до уваги
відсутність у ГПК України такої
конкретної підстави зупинення
провадження у справі як зупинення
провадження до набрання чинності
рішення суду, суд дійшов висновку, що в
задоволенні клопотання відповідача
про зупинення провадження у справі
слід відмовити.

Розглянувши матеріали справи із
врахуванням вимог ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, заслухавши пояснення
представника позивача, оцінивши докази
у відповідності до ст. 43 ГПК України,
суд встановив наступне.

14.12.2007 р. між Акціонерним комерційним
інноваційним банком "Укрсиббанк"
(правонаступником якого, у зв'язку із
зміною найменування банку є Публічне
акціонерне товариство "Укрсиббанк")
(далі - Банк) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"Комфотбуд-2" (далі - Позичальник)
укладено Кредитний договір № 0
(далі - Кредитний договір) з додатками
до нього, що є невід'ємними частинами
даного договору. Вказаний договір
підписаний сторонами та скріплений
печатками.

Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору
Банк (позивач) зобов'язався надати
Позичальнику (відповідачу), а
Позичальник (відповідач)
зобов'язується прийняти, належним
чином використовувати і повернути
Банку (позивачу) кредит (грошові кошти)
у сумі 254 240,00 грн. в порядку в на
умовах визначених цим Договором.

Надання кредиту здійснюється у
наступний термін з 14.12.2007 р. по 13.12.2010 р.
(п. п. 1.2.1. Кредитного договору).

Згідно до п. п. 1.2.2. Позичальник
(відповідач) у будь-якому випадку
зобов'язаний повернути кредит у
повному обсязі в терміни встановлені
графіком погашення кредиту (Додаток № 1
до Договору), якщо тільки не
застосовується інший термін
повернення кредиту, встановлений на
підставі додаткової угоди якщо тільки
не застосовується інший термін
повернення кредиту, встановлений на
підставі додаткової угоди сторін або
до вказаного терміну (достроково)
відповідно до умов розділу 11 цього
Договору на підставі будь-якого з п. п.
2.3., 5.3., 5.5., 5.6., 5.9., 5.10., 5.11., 7.4. Договору.

Кредит надається шляхом зарахування
Банком (позивачем) коштів на поточний
рахунок Позичальника (відповідача) №
3000 в АКІБ "УкрСиббанк", код Банку
(МФО) 351005 для подальшого використання
за цільовим призначенням згідно п. 1.5.
Кредитного договору.

За користування кредитними коштами
встановлюється процентна ставка в
розмірі 16% річних, якщо не встановлена
інша ставка згідно умов цього Договору
(п. п. 1.3.1 Кредитного договору).

За користування кредитними коштами
понад встановлений Договором строк
процентна ставка встановлюється в
розмірі 32% річних. Такий розмір ставки
застосовується до всієї простроченої
суми основного боргу Позичальника
(відповідача) за Договором. Нарахування
та облік таких процентів Банк (позивач)
здійснює відповідно до умов цього
Договору та вимог чинного
законодавства України, зокрема
нормативних актів НБУ (п. п. 1.3.2.
Кредитного договору).

В подальшому розмір відсоткової ставки
за користування кредитними коштами
змінився (18% річних), а також змінювався
графік та розмір погашення кредитом на
підставі відповідних додаткових угод
до Кредитного договору, підписаних
обома сторонами. При цьому остаточне
погашення процентів повинно було
відбуватись не пізніше дати
остаточного повного повернення
кредиту.

Пунктами 1.3.3. Кредитного договору
сторони домовились, що за умови цього
Договору може бути встановлений новий
розмір процентної ставки за
користування кредитом у разі настання
будь-якої із обставин, передбачених
підпунктом "а" та/або "б" п. 9.2. Договору.

Відповідно до п. 9.2 Кредитного договору
передбачено, що в разі порушення
Позичальником (відповідачем) вимог п. 4.8
цього Договору (підпункт "а" п. 9.2) та/або
здійснення поточних коливань
процентних ставок за вкладами та/або
кредитами, або настання змін у
грошово-кредитній політиці НБУ
(наприклад, девальвація курсу гривні
до курсу долара США більш ніж на 5% (п'ять
процентів) у порівнянні з курсом гривні
до долара США, встановленого НБУ на
дату укладення цього Договору чи
останнього перегляду процентної
ставки; підвищення ставки на 3 (три)
відсоткових пункту по бланкових
кредитах "овернайт" НБУ з дати
укладання цього Договору чи останнього
перегляду процентної ставки (підпункт
"б" п. 9.2) Банк (позивач) протягом дії
цього Договору може змінити розмір
процентної ставки в сторону
збільшення.

Згідно п. п. 9.2.1 Кредитного договору
встановлено, що зміна розміру
процентної ставки відбувається шляхом
повідомлення Позичальника
(відповідача) та направлення поштою на
його адресу відповідного
рекомендованого листа (далі -
повідомлення Банку) про встановлення
нової процентної ставки, із
зазначенням її розміру та дати початку
дії такої ставки. Такий новий розмір
процентної ставки за цим договором
починає застосовуватись з дати, що буде
вказана у повідомленні Банку до
Позичальника (відповідача), без
укладення сторонами відповідної угоди
про внесення змін до Договору.

У разі незгоди із таким новим розміром
процентної ставки, Позичальник
(відповідач) має право у строк не
пізніше останнього робочого дня, що
передує даті початку дії нової ставки,
вказаної у повідомленні Банку,
достроково повернути Банку (позивачу)
всю суму кредитних коштів, отриманих
за Договором, сплати йому в повному
обсязі плату за кредит та здійснити
інші платежі за Договором.

З врахуванням п. п. 1.3.4 Кредитного
договору, нарахування процентів за цим
Договором здійснюється щомісяця, в
останній робочий день поточного
місяця, методом "факт/360" відповідно до
вимог нормативно-правових актів НБУ та
чинного законодавства. Період
нарахування процентів починається з
дня фактичного надання кредитних
коштів, якщо умовами п. п. 1.3.2, 1.3.3, 9.2
Договору не передбачено іншу дату
початку нарахування процентів, а в
наступному - з першого календарного дня
поточного місяця, і закінчується
останнім календарним днем поточного
місяця.

Відповідно до п. п. 1.3.5 Кредитного
договору Позичальник (відповідач)
зобов'язався сплачувати проценти за
договором в строк - з 01 по 10 число
(включно) кожного місяця, наступного за
тим, за який були нараховані Банком
(позивачем) такі проценти за
користування кредитом. При цьому
остаточне погашення процентів повинно
було відбутись не пізніше дати
остаточного повного повернення
кредиту.

Згідно абзацу 3 п. п. 1.2.2 Кредитного
договору кредит вважається повернутим
в момент зарахування грошової суми в
повному обсязі на зазначений вище
рахунок.

Строк дії даного Договору з дати його
укладання і до повного погашення суми
кредиту, плати за кредит та пені, у разі
її нарахування (п. 9.5 Кредитного
договору).

Відповідно до розрахунку
заборгованості позивача станом на
28.11.2013 р. сума заборгованості становить
272 960,49 грн., з яких 126 119,86 заборгованість
по кредиту; 130 096,95 грн.
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 8 583,15 грн. пені
за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом; 8 160,15 грн.
пені за несвоєчасне погашення
заборгованості по процентам. Матеріали
справи не містять доказів сплати
заборгованості.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між
сторонами у справі виникли
зобов'язальні відносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
банки і банківську діяльність" поняття
банківського кредиту визначається як
будь-яке зобов'язання банку надати
певну суму грошей, будь-яка гарантія,
будь-яке зобов'язання придбати право
вимоги боргу, будь-яке продовження
строку погашення боргу, яке надано в
обмін на зобов'язання боржника щодо
повернення заборгованої суми, а також
на зобов'язання на сплату процентів та
інших зборів з такої суми. Кредитний
договір є концесуальним, він
вважається укладеним із моменту
досягнення згоди між сторонами за
всіма істотними умовами, двостороннім
(встановлює права й обов'язки як для
кредитодавця, так і для позичальника)
та відплатним (обов'язкова
відплатність фінансових послуг з
надання кредиту у вигляді процентів).

Згідно із ч. 2 ст. 345 ГК України кредитні
відносини здійснюються на підставі
кредитного договору, що укладається
між кредитором і позичальником у
письмовій формі. У кредитному договорі
передбачаються мета, сума і строк
кредиту, умови і порядок його видачі та
погашення, види забезпечення
зобов'язань позичальника, відсоткові
ставки, порядок плати за кредит,
обов'язки, права і відповідальність
сторін щодо видачі та погашення
кредиту.

Відповідно до статті 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором. Не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

В силу ст. ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Приписами ст. ст. 1048, 1049, 1050 ЦК України,
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. У разі відсутності іншої
домовленості сторін проценти
виплачуються щомісяця до дня
повернення позики. Позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Якщо договором
не встановлений строк повернення
позики або цей строк визначений
моментом пред'явлення вимоги, позика
має бути повернена позичальником
протягом тридцяти днів від дня
пред'явлення позикодавцем вимоги про
це, якщо інше не встановлено договором.
Позика вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок. Якщо позичальник своєчасно не
повернув суму позики, він зобов'язаний
сплатити грошову суму відповідно до
статті 625 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивач належним
чином виконав прийняті на себе
зобов'язання згідно Кредитного
договору.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач не виконав взяті на себе
зобов'язання відповідно до умов
Кредитного договору у встановлені
строки не повернув заборгованість за
кредитом в сумі 126 119,86 заборгованість
по кредиту та заборгованість по
процентам за користування кредитом в
сумі 130 096,95 грн. За таких обставин
позовні вимоги про стягнення вказаних
сум є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом та якщо внаслідок прострочення
боржника виконання зобов'язання
втратило інтерес для кредитора, він
може відмовитися від прийняття
виконання і вимагати відшкодування
збитків.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено,
що якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 216 ГК України учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за порушення у сфері господарювання
шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Згідно статті 549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства.

Частиною 4 ст. 231 ГК України встановлено,
що у разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч. 6 ст. 231 ГК України
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Умовами Кредитного договору, зокрема
пунктом 7.1. визначено, що за порушення
Позичальником (відповідачем) термінів
повернення кредиту та/ або процентів за
кредит та /або комісій, встановлених
Договором. Банк (позивач) має право
вимагати від Позичальника
(відповідача), а Позичальник
(відповідач) при цьому зобов'язаний
сплатити Банку (позивачу) додатково до
плати за кредит пеню в розрахунку 16%
річних від суми зазначеної
простроченої заборгованості (суми
кредиту та/або процентів по кредиту
та/або комісій), розрахованої за кожен
день прострочення платежу, включаючи
день сплати заборгованості, але в
будь-якому випадку такий розмір пені не
може перевищувати розмір, встановлений
чинним законодавством України.

Слід також визнати обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню
вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача пені за несвоєчасне
погашення заборгованості за кредитом в
сумі 8 583,15 грн. та пені за несвоєчасне
погашення заборгованості по процентам
в сумі 8 160,15 грн., правильність
нарахування яких перевірена судом, із
врахуванням п. 6 ст. 232 ГК України та п. 1
ч. 2 ст. 258 ЦК України, оскільки такі
вимоги заявлені на підставі закону.
Отже, посилання відповідача у заяві про
застосування строків позовної
давності є безпідставним.

Стосовно судового збору слід зазначити
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України
"Про судовий збір", судовий збір
справляється, зокрема, за подання до
суду позовної заяви та іншої заяви,
передбаченої процесуальним
законодавством.

Станом на день звернення до суду з
позовом про стягнення заборгованості в
сумі 268 128,00 грн. (11.11.2013 р.), судовий збір
підлягав сплаті в сумі 5 362,58 грн., що і
відповідало сплаченому позивачем
згідно платіжного доручення №
від 29.10.2013 р., оригінал якого
знаходиться в матеріалах справи.

Позивачем по справі збільшено позовні
вимоги в сумі 272 960,49 грн. За вказану
вимогу позивачем доплачено судовий
збір в сумі 1 638,62 грн. (платіжне
доручення № від 04.12.2013 р.),
однак позивач повинен був доплатити
судовий збір в сумі 96,63 грн.

Таким чином, судовий збір із
врахуванням заяви про збільшення
позовних вимог повинен бути сплачений
в сумі 5 459,21 грн.

Частиною 1 пункту 1 статті 7 Закону
України "Про судовий збір" встановлено,
що в разі зменшення розміру позовних
вимог або внесення судового збору в
більшому розмірі, ніж встановлено
законом, сплачена сума судового збору
повертається за ухвалою суду.

В розділі 5 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
21.02.2013 р. зазначено, що статтею 7 Закону
України "Про судовий збір" врегульовано
загальні питання повернення сплачених
сум судового збору з підстав, які
визначено цією статтею і перелік яких є
вичерпним.

Враховуючи викладене, суд вважає за
доцільне повернути позивачу
Публічному акціонерному товариству
"УкрСиббанк" з державного бюджету зайво
сплачений судовий збір в сумі 1 541,99 грн.,
сплаченого на підставі платіжного
доручення № від 04.12.2013 р., про що
винести ухвалу.

За правилами, встановленими ст. 49 ГПК
України, судовий збір по справі слід
покласти на відповідача.

На підставі вищевикладеного у
відповідності до ст. 124 Конституції
України, ст. 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод,
Законами України "Про банки і
банківську діяльність", "Про судовий
збір", ст. ст. 11, 202, 509, 525, 526, 530, 549, 610, 610, 612,
1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу
України, ст. ст. 193, 216, 231, 232, 345
Господарського кодексу України та
керуючись ст. 43, 49, 75, 82 -85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Публічного акціонерним
товариством "УкрСиббанк" до Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Будівельна компанія "Комфортбуд-2" про
стягнення 272 960,49 грн.
задовольнити.

Стягнути з відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Будівельна компанія "Комфортбуд-2" (вул.
Автоливмашівська, 5, с. Хриплин, м.
Івано-Франківськ, 76022; ,
п/р 3000 в АТ "УкрСиббанк", МФО 351005) на
користь позивача Публічного
акціонерним товариством "УкрСиббанк"
(пр. Московський, 60, м. Харків, 61005; , АТ "УкрСиббанк", МФО 351005, п/р
0113) 272 960,49 грн. заборгованості в
тому числі: 126 119,86 грн. (сто двадцять
шість тисяч сто дев'ятнадцять гривень 86
копійок) - заборгованість за кредитом;
130 096,95 грн. (сто тридцять тисяч
дев'яносто шість гривень 95 копійок) -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 8 583,15 грн. (вісім
тисяч п'ятсот вісімдесят три гривні 15
копійок) - пеня за несвоєчасне
погашення заборгованості за кредитом; 8
160,15 грн. (вісім тисяч сто шістдесят
гривень 15 копійок) - пеня за несвоєчасне
погашення заборгованості по процентам
та 5 459,21 грн. (п'ять тисяч чотириста
п'ятдесят дев'ять гривень 21 копійка) -
судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 07.03.2014 р.

Головуючий суддя
М. А. Шіляк

Суддя
О. М. Фанда

Суддя
В. О. Калашник

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Каркузаєва Н. Ш. 07.03.2014 р.