ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2014 р.Справа № 923/1572/13Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді Журавльова О.О.,

суддів: Ярош А.І., Головей В.М.

(відповідно до розпорядження секретаря
судової палати Одеського апеляційного
господарського суду від 24.02.2014р. №18
розгляд апеляційної скарги
здійснюється даною судовою колегією)

при секретарі судового засідання
Молодові В.С.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Державного підприємства „Херсонський
морський торговельний порт"

на рішення господарського суду
Херсонської області від 24 грудня 2013
року

по справі №923/1572/13

за позовом Державного підприємства
„Одеська залізниця"

до відповідача Державного
підприємства „Херсонський морський
торговельний порт"

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю „Юмін"

про стягнення 55599,36 грн., -

В С Т А Н О В И В:

ДП „Одеська залізниця" звернулось до
господарського суду Херсонської
області з позовом про стягнення з ДП
„Херсонський морський торговельний
порт" 55599,36 грн. плати за користування
вагонами.

Рішенням господарського суду
Херсонської області від 24 грудня 2013
року у справі №923/1572/13 (суддя Ємленінова
З.І.) позов ДП „Одеська залізниця"
задоволено, з відповідача на користь
позивача стягнуто 55599,36 грн. плати за
користування вагонами.

Приймаючи рішення, суд першої
інстанції дійшов висновку, що
матеріалами справи підтверджується,
що в червні 2013року на станцію Херсон
Порт Одеської залізниці Херсонським
морським торговельним портом було
повернуто без промивання вагони з-під
глини, що підтверджується наданими до
матеріалів справи актами загальної
форми від 05.06.2013року. В актах зазначено,
що вагони простояли на коліях порту
через несвоєчасне оформлення портом
документів для відправки вагонів в
пункт промивки з 31.05.2013року по
05.06.2013року. У зв'язку з цим залізницею
нараховано плату за користування
вагонами з урахуванням часу затримки
відповідно до відомості плати за
користування вагонами №31050311, яка
складена на підставі пам'яток про
користування вагонами форми ГУ-45 та
актів загальної форми в сумі 55599,36 грн. і
зазначена сума підлягає стягненню з
відповідача.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням
суду першої інстанції, до Одеського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою звернувся
відповідач (ДП „Херсонський морський
торговельний порт"), в якій просить його
скасувати та прийняти нове рішення,
яким у задовольнити позовних вимог ДП
„Одеська залізниця" відмовити в
повному обсязі, з посиланням при цьому
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, та порушення норм
матеріального та процесуального права,
з мотивів, викладених в апеляційній
скарзі.

Представник скаржника у судовому
засіданні підтримав апеляційну скаргу
та наполягав на її задоволенні.

Представник позивача (ДП „Одеська
залізниця") у судовому засіданні надав
пояснення, відповідно до яких ДП
„Одеська залізниця" просить залишити
оскаржуване рішення без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Представник третьої особи у судові
засідання не з'явився, про час, дату і
місце розгляду апеляційної скарги
повідомлений належним чином, про що
свідчить відмітка канцелярії ОАГС від
20.01.2014р. про відправку копії ухвали про
прийняття від 17.01.2014р. та відмітка
канцелярії ОАГС від 14.02.2014р. про
відправку копії ухвали про відкладення
від 11.02.2014р., які зроблені у
встановленому порядку на перших
примірниках вказаних ухвал, які
відповідно до п.32 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
29.09.2009р. №01-08/530 „Про деякі питання,
порушені у доповідних записках
господарських судів України у першому
півріччі 2009 року щодо застосування
норм Господарського процесуального
кодексу України" є належним
підтвердженням повідомлення
представників сторін про час і місце
судового засідання. Окрім того, про
належне повідомлення представника
позивача про час та місце розгляду
апеляційної скарги свідчать також
відповідне повідомлення про вручення
поштового відправлення від 20.01.2014р.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний
господарський суд визнав за можливе
розглянути апеляційну скаргу ДП
„Херсонський морський торговельний
порт" за відсутністю представників
сторін та третьої особи у судовому
засіданні.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину постанови.

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування місцевим
господарським судом норм
процесуального та матеріального права,
заслухавши представників сторін,
апеляційний господарський суд дійшов
наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи,
02.05.2009р. між ДП «Одеська залізниця» та
ДП «Херсонський морський торговельний
порт» укладено договір №4/177 про
обробку вагонів з вантажами,
відповідно до п. 3.1 якого порт
зобов'язався повністю очищати вагони
від вантажу, в тому числі від
інородного, знімати реквізити
кріплення після розвантаження, згідно
зі ст. 35 Статуту залізниць України та
забезпечувати цілість вагонів.

Пунктом 7.9 договору сторони встановили,
що розрахунки між залізницею і портом
за усіма видами платежів проводяться
на умовах попередньої оплати, розмір
попередньої оплати визначається
відповідно до об'єму робіт за
попередній місяць на умові щодобового
залишку коштів на рахунку порту не
менше ніж на 7 діб роботи. Остаточні
розрахунки між залізницею та портом за
усіма видами платежів проводяться
через розрахунковий підрозділ
залізниці за результатами роботи за
місяць на підставі виписаних рахунків
на розрахунковий рахунок залізниці в
акцептному порядку на протязі 3-х
банківських діб. Списання грошей з
особистого рахунку порту проводиться в
акцептному порядку, на підставі
накопичувальних карток, підписаних
представником порту.

Згідно з п. 9.5 договору цей договір
набирає чинності з 02.05.2009р. та діє до
01.05.2014р.

30.05.2013р. на станцію призначення
Херсон-Порт (експ.) Одеської залізниці
від ТОВ „Проско ресурси"
(вантажовідправник) на адресу ДП
„Херсонський морський торговельний
порт" (вантажоодержувач, відповідач)
надійшов вантаж (глина фарфорова) у 22
вагонах (надалі - спірні вагони), що
підтверджується залізничною
накладною №52407822.

Вищевказані спірні вагони простоювали
на путях морпорту в очікуванні
оформлення документів відправки
вагонів до пункту промивки з 31.05.2013р. до
05.06.2013р., що підтверджується
відповідними актами загальної форми
№484, 483, 478, 480 від 05.06.2013р.

Наведене стало підставою для
нарахування залізницею плати за
користування 22 вагонами з урахуванням
часу затримки відповідно до відомості
плати за користування вагонами №31050311,
яка складена на підставі пам'яток про
користування вагонами форми ГУ-45 та
актів загальної форми а загальну суму
55599,36 грн

05.06.2013р. зі станції відправлення
Херсон-Порт (експ.) Одеської залізниці
від ДП „Херсонський морський
торговельний порт" до КМЦ було
відправлено спірні вагони на пункт
промивки, що підтверджується
залізничною накладною №41259359.

12.08.2013р. позивачем було відправлено
відповідачу претензію на суму 55599,36
грн., яка була залишена відповідачем
без задоволення.

Вищенаведене стало підставою для
звернення ДП „Одеська залізниця" до
місцевого господарського суду з
відповідним позовом.

Дослідивши матеріали справи,
апеляційний господарський суд прийшов
до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 307 ГК України за
договором перевезення вантажу одна
сторона (перевізник) зобов'язується
доставити ввірений їй другою стороною
(вантажовідправником) вантаж до пункту
призначення в установлений
законодавством чи договором строк та
видати його уповноваженій на одержання
вантажу особі (вантажоодержувачу), а
вантажовідправник зобов'язується
сплатити за перевезення вантажу
встановлену плату. Договір перевезення
вантажу укладається в письмовій формі.
Укладення договору перевезення
вантажу підтверджується складенням
перевізного документа (транспортної
накладної, коносамента тощо)
відповідно до вимог законодавства.
Перевізники зобов'язані забезпечувати
вантажовідправників бланками
перевізних документів згідно з
правилами здійснення відповідних
перевезень.

Згідно із ст. 909 ЦК України за договором
перевезення вантажу одна сторона
(перевізник) зобов'язується доставити
довірений їй другою стороною
(відправником) вантаж до пункту
призначення та видати його особі, яка
має право на одержання вантажу
(одержувачеві), а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення
вантажу встановлену плату. Укладення
договору перевезення вантажу
підтверджується складенням
транспортної накладної (коносамента
або іншого документа, встановленого
транспортними кодексами (статутами).
Законом можуть бути передбачені
особливості укладення та виконання
договору перевезення вантажу.

Пунктом 1.1 Правил оформлення
перевізних документів встановлено, що
на кожне відправлення вантажу,
порожніх власних, орендованих вагонів
та контейнерів відправник надає
станції відправлення перевізний
документ (накладну) за формою,
наведеною у додатку 1 до цих Правил. У
разі пред'явлення до перевезення
вантажу груповою відправкою або
маршрутом відправник додає до
накладної відомість вагонів (додаток 2
до цих Правил) або відомість вагонів і
контейнерів, що перевозяться маршрутом
(групою) за накладною (додаток 4 до
Правил перевезення вантажів в
універсальних контейнерах,
затверджених наказом Міністерства
транспорту України від 20.08.2001 N 542,
зареєстрованих у Міністерстві юстиції
України 10.09.2001 за N 798/5989).

Таким чином, законодавцем чітко
визначено, що саме відправник має
надавати до станції відправлення
перевізний документ.

За додатком 2 до п.1.3 Правил перевезення
вантажів навалом і насипом
встановлено, що після перевезення
такого виду вантажу, як каолін, який
фактично перевозився у спірних
вагонах, провадиться промивання
вагонів.

За п.26 Правил видачі вантажів, який
кореспондується з вимогами ст.. 35
Статуту залізниць України, одержувач
або організація, яка здійснює
вивантаження, зобов'язані: повністю
вивантажити (злити) вантаж із вагона
(цистерни) або контейнера; почистити
зовнішню поверхню кузова вагона
(контейнера) від залишків, які її
забруднюють, наклейок, бирок і
надписів, а всередині вагонів
(контейнерів) - від залишків вантажу,
емульсій, профілактичних засобів проти
змерзання тощо. Одержувач повинен
очистити вагони від залишків
будь-якого вантажу, виявлених у вагоні,
оскільки придатність вагона для
навантаження визначає відправник, а
перед залізницею на станції
призначення за його неправильні дії
відповідальність несе одержувач
(стаття 125 Статуту). Очищення
контейнерів здійснюється
вантажовідправником та
вантажоодержувачем.

Промивання, дегазація, дезактивація
вагонів після вивантаження
небезпечних, отруйних, сморідних і
забруднювальних вантажів здійснюються
одержувачем у спеціально обладнаних
місцях. Перелік таких вантажів
установлюється правилами їх
перевезення.

Залізниця має право не приймати не
очищені одержувачем, портом після
вивантаження (злиття) вагони й
контейнери. Вантажна операція
вважається незакінченою до повного
очищення вагонів (контейнерів), а з
одержувача, порту стягується плата за
користування вагонами (контейнерами)
за весь час їх затримки під очищенням.

Для засвідчення фактів неочищення
вагонів від залишків вантажу й сміття
після вивантаження засобами
одержувача, неочищення зовнішньої
поверхні цистерн і бункерних
напіввагонів після наливу й зливу
складається акт загальної форми. У
відповідних випадках факт непромивки
вагонів одержувачем також повинен бути
підтверджений актом загальної форми.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний
господарський суд приходить до
висновку, що ДП „Херсонський морський
торговельний порт", як
вантажоодержувач, після вивантаження
каоліну зі спірних вагонів повинен був
провести промивання спірних вагонів.

За ст. 119 Статуту залізниць України за
користування вагонами і контейнерами
залізниці вантажовідправниками,
вантажоодержувачами, власниками
під'їзних колій, портами,
організаціями, установами, громадянами
- суб'єктами підприємницької
діяльності вноситься плата. Порядок
визначення плати за користування
вагонами (контейнерами) та звільнення
вантажовідправника від зазначеної
плати у разі затримки забирання
вагонів (контейнерів), що виникла з вини
залізниці, встановлюється Правилами.
Зазначена плата вноситься також за час
затримки вагонів на станціях
призначення і на підходах до них в
очікуванні подання їх під
вивантаження, перевантаження з причин,
що залежать від вантажоодержувача,
власника залізничної під'їзної колії,
порту, підприємства. За час затримки на
коліях залізниці вагонів, що належать
підприємствам чи орендовані ними,
стягується 50 відсотків зазначених
розмірів плати. Порядок розрахунків та
перелік операцій з вагонами
(контейнерами), за час виконання яких не
стягується плата, встановлюється
Правилами.

Пунктом 3 Правил користування вагонами
та контейнерами передбачено, що облік
часу користування вагонами і
контейнерами та нарахування плати за
користування ними здійснюється на
станціях відправлення та призначення
за відомістю плати за користування
вагонами (контейнерами), яка
складається на підставі, зокрема,
актів загальної форми .

Відповідно до пункту 12 Правил
користування вагонами та контейнерами
загальний час, за який вноситься
вантажовласником плата залізниці за
користування вагонами включає час
затримки вагонів з його вини та час
перебування їх в безпосередньому
розпорядженні вантажовласника.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до
уваги, що відповідач після
вивантаження каоліну зі спірних
вагонів повинен був провести
промивання спірних вагонів та фактично
відправив спірні вагони на промивання
05.06.2013р., що підтверджується
відповідною залізничною накладною
№41259359, апеляційний господарський суд
погоджується з висновком
господарського суду першої інстанції,
що позивачем правомірно було
нараховано відповідачу плату за
користування вагонами з 31.05.2013р. до
05.06.2013р. у сумі 55599,36 грн.

За умовами ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про наявність
підстав для задоволення позовних вимог
ДП „Одеська залізниця" в повному
обсязі.

Враховуючи вищевикладене, оскільки
доводи, викладені в апеляційній скарзі,
та матеріали справи не спростовують
вищенаведені висновки суду першої
інстанції, апеляційний господарський
суд вважає, що оскаржуване судове
рішення прийнято з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
відповідає фактичним обставинам і
матеріалам справи, а підстави,
передбачені ст. 104 ГПК України, для його
зміни чи скасування відсутні.

За таких обставин оскаржуване рішення
місцевого господарського суду слід
залишити без змін, а апеляційну скаргу
Державного підприємства „Херсонський
морський торговельний порт" - без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду
Херсонської області від 24 грудня 2013
року у справі №923/1572/13 залишити без
змін, а апеляційну Державного
підприємства „Херсонський морський
торговельний порт" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Повний текст постанови підписаний 11
березня 2014 року.

Головуючий суддя Судді О.О. Журавльов
В.М. Головей А.І. Ярош