м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/24447/13 27.02.14

За позовом Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Запоріжгаз"до Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз
України"про стягнення 91 350,00
грн.Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача Демченко Р.В. (дов. №
19/0023 від 21.10.2013 року)від відповідача
Халіна А.О. (дов. № 14-351 від 16.03.2012 року)

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 27 лютого 2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Публічне акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
"Запоріжгаз" (надалі по тексту - позивач)
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
(надалі по тексту - відповідач) про
стягнення 2 070 889,67 грн., з яких 1 684 061,24
грн. пені за неналежне виконання
зобов'язань за договором на розподіл
природного газу (на транспортування
природного газу газорозподільними
мережами) № 14/3347/12 від 31.05.2012 року, 4 921,02
грн. інфляційних нарахувань та три
проценти річних у розмірі 381 907,42 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.12.2013 року порушено
провадження у справі № 910/24447/13,
слухання справи призначено на 21.01.2014
року.

21.01.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 21.01.2014 року
представник відповідача не заперечив
проти поданого клопотання про
відкладення розгляду справи.

Суд, розглянувши подане позивачем
клопотання про відкладення розгляду
справи дійшов висновку про його
задоволення.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва 21.01.2014 року розгляд справи було
відкладено на 06.02.2014 року, у зв'язку з
необхідністю надання додаткових
доказів по справі.

Представник позивача у судовому
засіданні 06.02.2014 року надав суду
документи на виконання вимог ухвали
суду від 21.01.2014 року.

Разом з тим, представниками сторін в
судовому засіданні подано письмову
заяву про продовження строку вирішення
спору на більш тривалий строк, ніж
встановлено частиною 1 статті 69
Господарського процесуального кодексу
України.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 06.02.2014 року строк розгляду
спору продовжено на п'ятнадцять днів,
розгляд справи відкладено на 27.02.2014
року.

17.02.2014 року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшла заява про зменшення
позовних вимог, відповідно до якої
просить суд стягнути з відповідача на
користь Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Запоріжгаз" 91 35,00 грн., з
яких 16 840,61 грн. пені, 69 588,37 грн. три
проценти річних та 4 921,02 грн. втрат від
інфляції.

У судовому засіданні 27.02.2014 року
представник позивача підтримав
позовні вимоги, з урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог, у повному
обсязі.

У відповідності до статті 22
Господарського процесуального кодексу
України, позивач вправі до прийняття
рішення по справі збільшити розмір
позовних вимог за умови дотримання
встановленого порядку досудового
врегулювання спору у випадках,
передбачених статтею 5 цього Кодексу, в
цій частині, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог. До
початку розгляду господарським судом
справи по суті позивач має право
змінити предмет або підставу позову
шляхом подання письмової заяви.

Подана позивачем заява про зменшення
позовних вимог та приймається до
розгляду, позовні вимоги розглядаються
з урахуванням заяви поданої через
відділ діловодства Господарського
суду міста Києва 17.02.2014 року.

Представник відповідача у судовому
засіданні 27.02.2014 року надав усні
пояснення по справі, в яких заперечив
проти позову.

Розглянувши подані сторонами
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, суд -

ВСТАНОВИВ:

31.05.2012 року між Публічним акціонерним
товариством по газопостачанню та
газифікації "Запоріжгаз"
(газорозподільне підприємство) та
Публічним акціонерним товариством
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" (замовник) було
укладено Договір на розподіл
природного газу (на транспортування
природного газу газорозподільними
мережами) № 14/3347/12 (надалі по тексту -
Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору
газорозподільне підприємство
зобов'язалось у 2012 році надати
замовнику послуги з транспортування
природного газу газорозподільними
мережами до межі балансової належності
об'єктів споживачів замовника.

Пунктом 4.1. сторони погодили, що
розрахунки за послуги з
транспортування газу ГРМ здійснюються
за тарифом на транспортування газу
газорозподільними трубопроводами за
1000 куб.м, встановленим для
газорозподільного підприємства
Національною комісією, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики України (надалі по тексту -
НКРЕ). На момент укладення Договору
тариф визначений постановою НКРЕ від
19.04.2012 року № 431 "Про внесення змін до
постанови НКРЕ від 28.12.11 року № 141 "Про
встановлення тарифів транспортування
природного газу газорозподільними
трубопроводами та постачання
природного газу за регульованим
тарифом для ПАТ "Запоріжгаз" і
становить 148,30 грн., крім того ПДВ 29,66
грн. Всього разом з ПДВ - 177,96 грн.

Згідно з пунктом 4.4. Договору загальна
вартість цього договору становить
92 019 298,76 грн., крім того ПДВ 18 403
859,75 грн., всього разом з ПДВ 110 423 158,51 грн.
та складається з місячних сум вартості
послуг транспортування газу
газорозподільним підприємством
замовнику. Загальна вартість цього
Договору може бути змінена за взаємною
згодою сторін.

Розрахунки за надані послуги
здійснюються замовником у
безготівковій формі шляхом
перерахування відповідних сум на
розрахунковий рахунок
газорозподільного підприємства.
Оплата здійснюється протягом 5
банківських днів з моменту отримання
замовником рахунку за умови оформлення
обома сторонами акту наданих послуг,
який газорозподільне підприємство
надає замовнику для підписання до 12-го
числа місяця, наступного за місяцем, в
якому надавалися послуги. У разі
переплати за фактично
протранспортований газ, сума переплати
зараховується газорозподільним
підприємством у рахунок оплати послуг
з транспортування газу ГРМ на
наступний розрахунковий період або
повертається на поточний рахунок
замовника на його письмову вимогу
(пункт 4.5. Договору).

На виконання умов Договору, за період з
травня 2012 року по грудень 2012 року,
позивач надав послуги з
транспортування газу на загальну суму
78 337 049,70 грн., що підтверджується актами
надання послуг з транспортування газу,
які підписані уповноваженими особами
позивача та відповідача та скріплені
печатками Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Запоріжгаз" та Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз
України"(належним чином засвідчені
копії містяться в матеріалах справи), а
саме:

- актом наданих послуг з
транспортування газу від 30.05.2012 року № 5
на суму 8 468 281,41 грн. (рахунок
№ 5 від 31.05.2012 року);

- актом наданих послуг з
транспортування газу від 30.06.2012 року № 6
на суму 7 679 744,93 грн.
(рахунок № 6 від 30.06.2012 року);

- актом наданих послуг з
транспортування газу від 30.06.2012 року №
6.1 на суму 92 340,95 грн. (рахунок
№ 6/12/1 від 30.06.2012 року);

- актом наданих послуг з
транспортування газу від 31.07.2012 року № 7
на суму 7 041 166,61 грн. (рахунок
№ 7/12 від 31.07.2012 року);

- актом наданих послуг з
транспортування газу від 31.08.2012 року № 8
на суму 6 239 078,46 грн.
(рахунок № 8/12 від 31.08.2012 року);

- актом наданих послуг з
транспортування газу від 30.09.2012 року № 9
на суму 6 480 444,36 грн.
(рахунок № 9/12 від 30.09.2012 року);

- актом наданих послуг з
транспортування газу від 31.10.2012 року №
10 на суму 7 296 343,09 грн.
(рахунок № 10/12 від 31.10.2012 року);

- актом наданих послуг з
транспортування газу від 30.11.2012 року №
11 на суму 14 359 500,58 грн.
(рахунок № 11/12 від 30.11.2012 року);

- актом наданих послуг з
транспортування газу від 31.12.2012 року №
12 на суму 20 680 149,31 грн.
(рахунок № 12/12 від 31.12.2012 року).

За твердженням позивача, в порушення
умов Договору відповідач невчасно
здійснював розрахунки за Договором, що
підтверджується, зокрема, платіжними
дорученнями, у зв'язку з чим у
останнього тривалий час існувала
заборгованість перед Публічним
акціонерним товариством по
газопостачанню та газифікації
"Запоріжгаз", що є підставою для
стягнення з Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" штрафних
санкцій.

Зважаючи на вищенаведене, позивач, з
урахуванням заяви про зменшення
позовних вимог, просить суд стягнути з
відповідача 16 840,61 грн. пені, 69 588,37 грн.
три проценти річних та 4 921,02 грн. втрат
від інфляції.

Відповідач письмового відзиву на позов
не надав, у судових засіданнях під час
розгляду даної справи представник
відповідача у своїх усних поясненнях
по справі заперечив проти задоволення
позову.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного
кодексу України передбачено, що однією
із підстав виникнення цивільних прав
та обов'язків є договори та інші
правочини.

Судом встановлено, що між сторонами у
справі було укладено Договір на
розподіл природного газу (на
транспортування природного газу
газорозподільними мережами)
№ 14/3347/12 від 31.05.2012 року, відповідно до
умов якого позивач зобов'язався у 2012
році надати відповідачу послуги з
транспортування природного газу
газорозподільними мережами до межі
балансової належності об'єктів
споживачів замовника.

Статтею 901 Цивільного кодексу України
передбачено, що за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець), зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 903 Цивільного
кодексу України, якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться (частина 1). Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу
(частина 2). Не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань (частина 7).

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

З наданих позивачем доказів та
пояснень сторін вбачається, що позивач
взяті на себе зобов'язання щодо надання
послуг з транспортування газу виконав
належним чином, зауважень щодо
поставки газу від відповідача не
надходило, тоді як відповідач у
визначений Договором строк оплату за
надані послуги здійснював з порушенням
строків, зазначених у Договорі.

Вищевказані обставини підтверджуються
актами наданих послуг з
транспортування газу, які підписані
уповноваженими особами позивача та
відповідача та скріплені печатками
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Запоріжгаз" та Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України",
платіжними дорученнями, поштовими
реєстрами для прийняття відправлень,
які свідчать про направлення на адресу
відповідача рахунків та актів наданих
послуг з транспортування газу за
Договором (належним чином засвідчені
копії містяться в матеріалах справи).

Відповідно до пункту 6.2. Договору у
разі порушення замовником строків
оплати, передбачених розділом 4 цього
Договору, із замовника стягується пеня
в розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період, за який
сплачується пеня, від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення платежу.

Учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором (стаття 216
Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 230 Господарського
кодексу України, штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 231
Господарського кодексу України,
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

У відповідності до частини 1 статті 549
Цивільного кодексу України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Як встановлено судом та не
заперечується сторонами, відповідач
невчасно здійснював розрахунки за
Договором.

Здійснивши перерахунок пені
нарахованої в межах заявлених позовних
вимог, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги у цій частині
підлягають задоволенню, а стягнення з
відповідача на користь позивача
підлягає пеня на загальну суму 16 840,61
грн.

Також, позивачем заявлено вимогу про
стягнення з відповідача 69 588,37 грн. три
проценти річних та 4 921,02 грн. втрат від
інфляції.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Таким чином, частина 1 статті 625
Цивільного кодексу України встановлює
виняток із загального правила статті 614
Цивільного кодексу України, що
закріплює принцип вини як підставу
відповідальності боржника.

Слід зазначити, що передбачене законом
право кредитора вимагати стягнення
боргу враховуючи індекс інфляції та
відсотків річних є способом захисту
майнових прав та інтересів кредитора,
сутність яких складається з
відшкодування матеріальних втрат
кредитора та знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів,
а також отримання компенсації (плати)
від боржника за користування ним
грошовими коштами, які належать до
сплати кредитору.

Приймаючи до уваги вищенаведені
приписи Цивільного кодексу України
щодо наявності у позивача права за
порушення грошового зобов'язання
відповідачем вимагати сплати останнім
3% річних від простроченої суми,
перевіривши здійснений позивачем
розрахунок, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог щодо
стягнення з відповідача 3% річних, в
межах зазначених позивачем сум
заборгованості та періодів, на
загальну суму 69 588,37 грн.

Разом з тим, враховуючи положення
частини 2 статті 625 Цивільного кодексу
України, перевіривши здійснений
позивачем розрахунок інфляційних
втрат, суд вважає, що позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Запоріжгаз" про стягнення з Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
інфляційних нарахувань на загальну
суму 4 921,02 грн. є обґрунтованими.

Згідно зі статтею 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (стаття 34 Господарського
процесуального кодексу України).

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Запоріжгаз" щодо
стягнення з Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" 16 840,61 грн.
пені, 69 588,37 грн. три проценти річних та 4
921,02 грн. втрат від інфляції за
прострочення строків оплати за надані
позивачем послуги за договором на
розподіл природного газу (на
транспортування природного газу
газорозподільними мережами) № 14/3347/12
від 31.05.2012 року є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Відповідно до статті 4 Закону України
"Про судовий збір" від 08.06.2011 року
судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Згідно статті 8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2013 рік" від
06.12.2012 року, з 1 січня 2013 року мінімальна
заробітна плата у місячному розмірі
становить 1 147,00 грн.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 4
Закону України "Про судовий збір", за
подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру
ставка судового збору встановлюється в
розмірі 2 відсотків ціни позову, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальної заробітної плати
у місячному розмірі.

Як вбачається з платіжного доручення №
13789 від 14.11.2013 року, позивач, керуючись
вищевказаними нормами законодавства
сплатив судовий збір за подання позову
у даній справі на загальну суму 41 417,79
грн.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7
Закону України "Про судовий збір",
сплачена сума судового збору
повертається за ухвалою суду в разі
зменшення розміру позовних вимог або
внесення судового збору в більшому
розмірі, ніж встановлено законом.

Приймаючи до уваги те, що 17.02.2014 року
позивачем зменшено позовні вимоги до
91 350,00 грн., відповідно до частини
статті 7 Закону України "Про судовий
збір", позивачу підлягає поверненню з
Державного бюджету України 39 590,79 грн. (41
417,79 грн. - 1 827,00 грн.)

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати з судового збору покладаються
на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
статтями 4, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ,
вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, ) на користь Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Запоріжгаз" (69035, м. Запоріжжя вулиця
Заводська, будинок 7, )
16 840 (шістнадцять тисяч вісімсот сорок)
грн. 61 коп. пені, 69 588 (шістдесят дев'ять
тисяч п'ятсот вісімдесят вісім) грн. 37
коп. три проценти річних, 4 921 (чотири
тисячі дев'ятсот двадцять одну) грн.02.
коп. інфляційних втрат, 1 827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
судового збору.

3. Повернути Публічному акціонерному
товариству по газопостачанню та
газифікації "Запоріжгаз" (69035, м.
Запоріжжя вулиця Заводська, будинок 7,
код ЄДРПОУ 033455 з Державного
бюджету України 39 590 (тридцять дев'ять
тисяч п'ятсот дев'яносто) грн. 79 коп.
судового збору, як такий, що внесений у
більшому розмірі, ніж передбачено
законом, перерахований за платіжним
дорученням № 13789 від 14.11.2013 року.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 04.03.2014 року

Суддя
С.В.
Стасюк