ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2014 р.
Справа № 5015/2466/12

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

головуючого судді
Орищин Г.В.

суддів
Галушко Н.А.

Мельник Г.І.

розглянув заяву ФОП ОСОБА_2 та ФОП
ОСОБА_3 від 25.12.2013р. б/н

про перегляд за нововиявленими
обставинами

постанови Львівського апеляційного
господарського суду від 13.06.2013 р.

у справі № 5015/2466/12

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Лізингова компанія
"Універсальна", м.Львів

до відповідача-1 товариства з обмеженою
відповідальністю "Бетоль",
м.Дніпропетровськ

до відповідача-2 товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Бетоль", м.Львів

до відповідача-3 фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, м.Львів

до відповідача-4 фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3, м.Моршин
Львівської обл.

про стягнення заборгованості за
прострочення по лізингових платежах,
пені, інфляційних втрат та 3% річних

за участю представників:

- від позивача - Павлічко О.О.

- від відповідачів-1, -2 - не з'явились

- від відповідачів-3, -4 - ОСОБА_5

Права та обов'язки сторін, передбачені
ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено.

Рішенням господарського суду
Львівської області від 27.03.2013р. у справі
№5015/2466/12 (головуючий суддя Гулик Г.С.,
судді Запотічняк О.Д., Синчук М.М.)
солідарно стягнуто з товариства з
обмеженою відповідальністю (надалі -
ТзОВ) «Бетоль» та ТзОВ «Торговий дім
«Бетоль» на користь ТзОВ «Лізингова
компанія «Універсальна» 4872037,22 грн.
прострочених лізингових платежів,
358299,62 грн. пені, 98000,96 грн. інфляційних
втрат, 202978,02 грн. 3 % річних та 46218,64 грн.
судового збору. В задоволенні позовних
вимог в частині стягнення пені на суму
673499,82 грн. та солідарного стягнення з
фізичної особи-підприємця (надалі - ФОП)
ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 прострочених
лізингових платежів на загальну суму
1500000,00 грн. - відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 13.06.2013р. у даній
справі (головуючий суддя Кордюк Г.Т.,
судді Гриців В.М., Кравчук Н.М.)
скасовано рішення господарського суду
Львівської області від 27.03.2013р. в
частині відмови в стягненні
заборгованості з ФОП ОСОБА_2 та ФОП
ОСОБА_3 і в цій частині прийнято нове
рішення, яким стягнуто солідарно з ФОП
ОСОБА_2 та ТзОВ "Бетоль", а також
солідарно з ФОП ОСОБА_3 та ТзОВ "Бетоль"
на користь позивача по 1500000,00 грн.
прострочених лізингових платежів, 3831,78
грн. судового збору за позовом та 15641,21
грн. судового збору за розгляд
апеляційної скарги. Також, апеляційним
господарським судом скасовано рішення
місцевого господарського суду в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог про стягнення солідарно з ТзОВ
"Бетоль" та ТзОВ "Торговий дім "Бетоль"
312757,25 грн. пені та стягнуто вказану
суму.

Приймаючи постанову, суд апеляційної
інстанції виходив із того, зокрема, що
судом першої інстанції було невірно
застосовано ст.553 ЦК України і у зв'язку
з цим зроблено невірний висновок про
відсутність спільної поруки
відповідача-3 та відповідача-4. Щодо
позовної вимоги про солідарне
стягнення пені з відповідачів-1, -2, то
така базується на п.8.3.2 договору
фінансового лізингу та ч.6 ст.232 ГК
України і підлягала до задоволення.

Про перегляд за нововиявленими
обставинами даної постанови до суду
звернулись з спільною заявою ФОП
ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3, у якій просили
скасувати постанову в частині
задоволення позову про стягнення з них
заборгованості та судових витрат та
прийняти нове рішення, яким відмовити в
задоволенні цих позовних вимог.
Заявники зазначили, зокрема, що під час
розгляду Ленінським районним судом
м.Дніпропетровська цивільної справи
№2/205/3765/2013 (205/8311/2013-ц) їм стало відомо
про здійснення фактичної оплати ТзОВ
«Верта-ІФ» позивачу за предмет лізингу
26.03.2013р. Оскільки набуття права
власності пов'язується із сплатою
вартості предмета лізингу, тому право
власності від позивача до ТзОВ
«Верта-ІФ» перейшло лише 26.03.2013р. Таким
чином, звернення ТзОВ «Лізингова
компанія «Універсальна» з позовом до
відповідачів-3, -4 до 26.03.2013р. не
ґрунтувалось на умовах договорів
поруки, а тому є передчасним.

Не погоджуючись із заявою про перегляд
за новоявленими обставинами постанови
суду, позивач подав до суду відзив, в
якому просив постанову Львівського
апеляційного господарського суду від
13.06.2013р. у даній справі залишити без
змін. Зокрема, зазначив, що заявники у
своїй заяві чітко не визначили, які
саме обставини вони вважають
нововиявленими. Крім того, наведені
заявниками обставини не можна вважати
нововиявленими в розумінні ст.112 ГПК
України.

Відповідачі-1, -2 явку повноважних
представників в судове засідання не
забезпечили, а поштові відправлення,
які скеровувались їм, повертались до
суду із довідкою ВПЗ із зазначенням
причини повернення «за закінченням
терміну зберігання», хоча направлялись
за їх місцезнаходженням, відомості про
яке містяться в ЄДРЮОФОП (а.с. 71-75, том 1).
Оскільки в справі достатньо матеріалів
для розгляду апеляційної скарги по
суті, за відсутності клопотань про
відкладення розгляду справи, судова
колегія вважає за можливе розглядати
апеляційну скаргу без представників
відповідачів-1, -2.

Статтею 112 ГПК України встановлено, що
господарський суд може переглянути
прийняте ним судове рішення, яке
набрало законної сили, за
нововиявленими обставинами, що мають
істотне значення для справи і не могли
бути відомі заявникові.

Відповідно до роз'яснень, викладених в
п.8.7 постанови пленуму Вищого
господарського суду України №17 від
26.12.2011р., законом не передбачено
здійснення перегляду судового рішення
в повному обсязі, отже господарський
суд має право переглядати і оцінювати
лише ті обставини, які заявлені як
нововиявлені та вправі переглянути
судове рішення лише в межах, в яких ці
обставини впливають на суть рішення.

Судова колегія, заслухавши пояснення
представників сторін, розглянувши
заяву, вивчивши матеріали справи,
оцінивши наявні в ній докази, вважає, що
спільна заява ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3
про перегляд постанови Львівського
апеляційного господарського суду від
13.06.2013р. за нововиявленими обставинами
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

29.10.2007р. між ТзОВ "Лізингова компанія
"Універсальна" (лізингодавець) та ТзОВ
"Бетоль" (лізингоодержувач) укладено
договір фінансового лізингу №105/1007/28-Б
(надалі - договір фінансового лізингу,
а.с. 14-17, том 1), відповідно до якого
лізингодавець зобов'язувався придбати
на замовлення лізингоодержувача майно:
комплект обладнання технологічної
лінії (цеху) для виготовлення виробів з
ніздрювального бетону неавтоклавного
тверднення, вказаний у лізинговій
заявці та специфікації та передати
його лізингоодержувачу, а останній
зобов'язувався прийняти предмет
лізингу у виключне платне користування
терміном на 43 місяці з дати підписання
обома сторонами акту
приймання-передачі предмету лізингу в
цілому. Таки й акт був складений
сторонами 17.06.2008р. (а.с. 24, том 1).

Сторонами неодноразово вносились
зміни до цього договору в частині
викладення в новій редакції
специфікації, зміни графіку лізингових
платежів, порядку розстрочення сплати
непогашеної заборгованості по сплаті
щомісячних лізингових платежів (а.с.
18-20, 22-23, 36, том 1). Із врахуванням
вказаних змін, за весь плановий період
дії договору фінансового лізингу
відповідач-1 повинен був оплатити
позивачеві лізингові платежі в сумі
7383345,44 грн. та 126790,00 грн. додаткових
лізингових платежів.

29.10.2007р. між позивачем (кредитор) та ФОП
ОСОБА_2 (поручитель) було укладено
договір поруки №01/10/07-Б (а.с. 38, том 1).
Такий же договір було укладено між
позивачем (кредитор) та ФОП ОСОБА_3
(поручитель) (договір поруки №02/10/07-Б
від 29.10.2007р., а.с. 39, том 1). Відповідно до
вказаних договорів поручителі
поручилися перед кредитором за
виконання ТзОВ "Бетоль" (боржником)
зобов'язань, що витікають з договору
фінансового лізингу, укладеного між
кредитором та боржником. За цими
договорами поручителі відповідають
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, проте розмір відповідальності
поручителів обмежений і становить не
більше 1500000,00 грн. (п.2 договорів поруки).

При цьому вказаними договорами поруки,
які є ідентичними за змістом,
встановлювався особливий порядок (п.4)
пред'явлення кредитором вимог до
поручителів, у випадку прострочення
боржником виконання грошових
зобов'язань згідно договору
фінансового лізингу № 105/1007/28-Б від
29.10.2007 року більше 60 днів.

Так, за умовами п.4.1 договорів поруки, в
першу чергу кредитор (позивач) звертає
стягнення на майнові права поручителів
(відповідача-3, відповідача-4) за
ліцензійним договором №01/02М про
використання корисної моделі від
10.04.2006р., укладеного останніми з
колективним підприємством
«Хмельницький комбінат будівельних
матеріалів», шляхом набрання чинності
та застосування договору відступлення
права вимоги № 01/10/07-Б від 29 жовтня 2007
року укладеного (п.4.1).

В другу чергу кредитор вилучає та
продає предмет лізингу за договором
фінансового лізингу, якщо за рахунок
платежів по ліцензійному договору
прострочена заборгованість боржника
не буде погашена повністю, або
ліцензійний договір втратить чинність,
буде зупинено, тощо або за ліцензійним
договором поручителю не будуть
нараховані платежі (п.4.2).

В третю чергу кредитор пред'являє
поручителю вимогу в розмірі 1/3
непогашеної суми простроченої
заборгованості, якщо заборгованість
боржника не буде погашена за рахунок
продажу предмету лізингу (п.4.3).

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 31.07.2012р.
у справі №27/5005/5626/2012 ТзОВ «Бетоль»
зобов'язано повернути ТзОВ «Лізингова
компанія «Універсальна» комплект
обладнання технологічної лінії (цеху)
для виготовлення виробів з
ніздрюватого бетону неавтоклавного
тверднення загальною невідшкодованою
вартістю 443262,84 грн. (а.с. 21-23, том 2).

Вказане рішення було обґрунтоване тим,
що у зв'язку з порушенням відповідачем-1
графіку сплати лізингових платежів,
відповідно до п.7.1.4 договору
фінансового лізингу та виходячи зі
змісту претензії-вимоги від 30.05.2012р.
№419, договір фінансового лізингу
припинив свою дію 16.06.2012р., а предмет
лізингу підлягав вилученню/поверненню.

В ході виконавчого провадження із
виконання цього рішення предмет
лізингу був повернутий позивачу (а.с. 73,
том 2).

Як було встановлено судами першої та
апеляційної інстанції, загальна сума
простроченої заборгованості
відповідача-1 перед позивачем зі сплати
лізингових платежів станом на момент
розірвання договору склала 4872037,22 грн.

Приймаючи постанову, яка є предметом
перегляду за нововиявленими
обставинами, апеляційний
господарський суд виходив з того, що
позивач здійснив всі необхідні кроки,
що необхідні для пред'явлення вимог до
відповідача-3 та відповідача-4, а саме:
25.05.2012р. позивач направив на адресу КП
«Хмельницький комбінат будівельних
матеріалів» повідомлення-вимогу №397, в
якому повідомив про набрання чинності
договором відступлення права вимоги
№01/10/07-Б від 29.10.2007р. і вимагав надати
інформацію про обсяги виробництва та
реалізації продукції на підставі
ліцензійного договору №01/02М про
використання корисної моделі від
10.04.2006р. та сплатити позивачу
нараховані і несплачені платежі по
ліцензійному договору про
використання корисної моделі в межах
суми 4801587,00 грн. У відповідь на це
повідомлення позивач отримав від КП
«Хмельницький комбінат будівельних
матеріалів» листи №158 від 13.07.2012р. та
№196 від 13.08.2012р., в яких директор цього
підприємства зазначив, що письмової
згоди на укладання договору про
відступлення права вимог №01/10/07-Б не
надавав, а також те, що у статуті
їхнього підприємства передбачено, що
на видатки на суму більше як 50000,00 грн.
на момент укладення договору
відступлення права вимоги береться
згода ради трудового колективу, а не
директора. Тобто зі змісту відповідей
директора КП «Хмельницький комбінат
будівельних матеріалів» випливають
наслідки, передбачені п.4.2. договорів
поруки №01/10/07-Б та №02/10/07-Б.

Також, позивач 06.12.2012р. вилучив у
відповідача-1 предмет лізингу за
договором фінансового лізингу та
продав цей предмет ТзОВ «Верта-ІФ» за
ціною 445320,00 грн., що підтверджується
договором купівлі-продажу №06/12/12 від
06.12.2012р., специфікацією та актом
приймання передачі (а.с. 66-68, том 2).
Вказане стало підставою настання
обумовленої п.4.3 договорів поруки
відповідальності відповідачів-3, -4, як
поручителів, внаслідок чого та в силу
ст. 553 ЦК України наявні всі підстави
для притягнення відповідача-3 та
відповідача-4 до солідарної з
відповідачем-1 відповідальності.

Відповідач-3 і відповідач-4, звертаючись
із спільною заявою про перегляд за
нововиявленими обставинами постанови
Львівського апеляційного
господарського суду від 13.06.2013 року у
даній справі, в якості такої обставини
вказали на відсутність на час розгляду
справи господарським судом Львівської
області факту продажу позивачем
предмета лізингу, як необхідної
передумови для звернення кредитора із
вимогами до поручителів згідно п.4
договорів поруки № 01/10/07-Б від 29.10.2007р.
та № 02/10/07-Б від 29.10.2007р. Внаслідок цієї
обставини, звернення позивача із
відповідними вимогами до заявників,
без дотримання чітко визначених
вказаними договорами поруки порядку і
черговості пред'явлення таких вимог,
було передчасним, а відтак були
відсутні правові підстави для
скасування Львівським апеляційним
господарським судом рішення
господарського суду в цій частині, та
задоволення цих вимог позивача до
заявників.

Як роз'яснено у п. 2 постанови пленуму
Вищого господарського суду України №17
від 26.12.2011р., до нововиявлених обставин
відносяться матеріально-правові факти,
на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші факти,
які мають значення для правильного
вирішення спору або розгляду справи
про банкрутство. Необхідними ознаками
існування нововиявлених обставин є
одночасна наявність таких трьох умов:
по-перше, їх існування на час розгляду
справи, по-друге, те, що ці обставини не
могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи, по-третє, істотність
даних обставин для розгляду справи
(тобто коли врахування їх судом мало б
наслідком прийняття іншого судового
рішення, ніж те, яке було прийняте).

Про дану обставину заявники дізнались
03.12.2013р. під час судового засідання по
цивільній справі № 2/205/3765/2013 (205/8311/2013-ц)
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська за позовом ТзОВ
«Лізингова компанія «Універсальна» до
ОСОБА_6, третя особа ТзОВ «Бетоль» про
стягнення заборгованості, у якій
заявник ОСОБА_3 приймав участь у якості
представника відповідача.

Предметом позову у вказаній справі є
стягнення з ОСОБА_6 на користь
кредитора (позивача в даній справі)
коштів в сумі 1500000 грн. за договором
поруки №03/10/07-Б від 29.10.2007 р., укладеним в
забезпечення основного зобов'язання -
договору фінансового лізингу №105/1007/28-Б
від 29.10.2007р. між ТзОВ «Лізингова
компанія «Універсальна» та ТзОВ
«Бетоль», умови якого ідентичні з
умовами договорів поруки, укладеними
позивачем з ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3

У судовому засіданні 03.12.2013р. у
Ленінському районному суді м.
Дніпропетровська представником ТзОВ
«Лізингова компанія «Універсальна»
було подано суду пояснення щодо
заперечень відповідача (а.с. 204-205, том 4).
За змістом цього пояснення право на
звернення до суду з вимогою до
поручителя позивач отримав після
26.03.2013р., оскільки саме цією датою ТзОВ
«Лізингова компанія «Універсальна»
отримано кошти, сплачені за предмет
лізингу покупцем на підставі згаданого
вище договору купівлі-продажу від
06.12.2012 року №06/12/12.

В якості підтверджуючого доказу
позивачем було надано суду копію
банківської виписки по власному
банківському рахунку від 26.03.2013 року
(а.с. 217, том 4).

Відповідно до п.1.1 договору
купівлі-продажу №06/12/12 від 06.12.2012р., між
позивачем (продавцем) та ТзОВ
«Верта-ІФ» (покупцем), покупець
зобов'язувався оплатити та прийняти на
умовах цього договору, а продавець
зобов'язувався передати комплект
обладнання технологічної лінії, який, у
свою чергу, становив предмет лізингу за
договором фінансового лізингу
№105/1007/28-Б від 29.10.2007р. Згідно п.2.4
договору купівлі-продажу №06/12/12 від
06.12.2012р., право власності на товар
переходить від продавця до покупця в
момент повної оплати покупцем вартості
товару.

Повна вартість товару визначена п.1.2
договору №06/12/12 від 06.12.2012р. в сумі 445320,00
грн.

Отже, перехід права власності на
предмет продажу за договором №06/12/12 від
06.12.2012р. відбувся в момент отримання
продавцем коштів від продажу у
вказаному обсязі, тобто 26.03.2013р. До цієї
дати предмет лізингу залишався у
власності позивача, що, зокрема, вказує
на відсутність факту його продажу.

Таким чином, пред'являючи позов до
відповідача-3 і відповідача-4 до
вказаної дати, позивач зробив це
передчасно, що є порушенням договірних
умов щодо порядку пред'явлення таких
вимог, встановлених укладеними із цими
відповідачами договорами поруки
№01/10/07-Б від 29.10.2007 р., та №02/10/07-Б від
29.10.2007р.

Згідно із ст.526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно із ч.1-2 ст.14 ЦК України цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства. Особа не
може бути примушена до дій, вчинення
яких не є обов'язковим для неї.

З огляду на викладене, обставина,
заявлена у якості нововиявленої, є
істотною у розумінні п.1 ч.2 ст.112 ГПК
України, існувала на час розгляду даної
справи у господарському суді
Львівської області, проте не була
відома заявникам в силу відсутності в
них доступу до банківської інформації
позивача. Разом з тим, вона спростовує
факт дотримання позивачем договірних
умов пред'явлення вимог до поручителів,
покладений в основу рішення
господарського суду від 27.03.2013 року, та
постанови апеляційного господарського
суду від 13.06.2013 року.

Зважаючи на вищенаведене, постанова
Львівського апеляційного
господарського суду від 13.06.2013 року у
справі № 5015/2466/12 в частині стягнення з
ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 прострочених
лізингових платежів та судового збору
підлягає скасуванню із відмовою в
позові у цій частині.

Судові витрати по заяві про перегляд
судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами, а також
стягнені з відповідачів-3, -4 судові
витрати за подання позовної заяви та
апеляційної скарги, в порядку ст.49 ГПК
України, слід покласти на позивача.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що
в разі виконання постанови Львівського
апеляційного господарського суду від
13.06.2013 року у справі №5015/2466/12 щодо
відповідачів-3, -4, останні мають право
звернутись до суду апеляційної
інстанції із заявою про поворот
виконання постанови в порядку ст.122 ГПК
України.

Керуючись статтями 99, 101, 105, 112-114 ГПК
України, Львівський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву фізичних осіб - підприємців
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 25.12.2013р. б/н про
перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Львівського
апеляційного господарського суду від
13.06.2013 р. у справі № 5015/2466/12 - задоволити.

Постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 13.06.2013 року у
справі № 5015/2466/12 скасувати в частині
стягнення з фізичних осіб - підприємців
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прострочених
лізингових платежів та судового збору
(пункти 4, 5 резолютивної частини
постанови). В цій частині в позові
відмовити.

В решті постанову Львівського
апеляційного господарського суду від
13.06.2013р. - залишити без змін.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Лізингова компанія
"Універсальна" (79013, м.Львів,
вул.Єфремова, 32А, ідентифікаційний код
33951781) на користь фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 (79011, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 15000,00
грн. судового збору за подання заяви
про перегляд судового рішення у зв'язку
з нововиявленими обставинами.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Лізингова компанія
"Універсальна" (79013, м.Львів,
вул.Єфремова, 32А, ідентифікаційний код
33951781) на користь фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 15000,00
грн. судового збору за подання заяви
про перегляд судового рішення у зв'язку
з нововиявленими обставинами.

Господарському суду Львівської
області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Справу повернути в місцевий
господарський суд.

Повний текст постанови складений
13.03.2014р.

Головуючий суддя
Орищин Г.В.

суддя
Галушко Н.А.

суддя
Мельник Г.І.