ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року Справа № 911/571/13-г

Вищий господарський суд
України у складі колегії суддів:

Дунаєвської Н.Г. -
головуючого,

Гольцової Л.А.,

Мележик Н.І.,

розглянувши касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" на постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 04 грудня 2013
року у справі № 911/571/13-г Господарського
суду Київської області за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України", м. Київ, до
Публічного акціонерного товариства
"Енергія", Київська область, про
стягнення 2 971 712,63 грн.,

за участю представників сторін:

позивача - Станішевський І.С. (дов. № 14-69
від 22.03.13);

відповідача - Семак О.М. (дов. № 4-д від
08.01.14);

- Цапро О.В. (дов. № 6-д від
08.01.14),

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2013 року позивач ПАТ "НАК
"Нафтогаз України" пред'явив у
господарському суді позов до
відповідача ПАТ "Енергія" про стягнення
2 971 712,63 грн.

Вказував, що 30.09.11 між ним (продавцем) та
відповідачем (покупцем) був укладений
договір № 14/2399/11 купівлі-продажу
природного газу, згідно якого він
зобов'язався передати у власність
покупцю у IV кварталі 2011 року та у 2012
році імпортований природний газ для
виробництва теплової енергії, яка
споживається населенням та
релігійними організаціями, а покупець -
прийняти та здійснити оплату газу на
встановлених договором умовах.

Посилаючись на порушенням
відповідачем умов договору в частині
оплати отриманого природного газу,
позивач просив стягнути з відповідача
на його користь 2 176 049,37 грн. основного
боргу, 14 048,52 грн. інфляційних втрат, 49
156,56 грн. - 3 % річних, 246 762,34 грн. пені, 485
695,84 грн. - 7 % штрафу та судові витрати.

Рішенням Господарського суду
Київської області від 15 квітня 2013 року
(суддя Карпечкін Т.П.), залишеним без
змін постановою Київського
апеляційного господарського суду від 01
липня 2013 року (колегія суддів у складі:
Майданевича А.Г. - головуючого, Лобаня
О.І., Федорчука Р.В.), позов задоволено.

Постановлено стягнути з ПАТ "Енергія"
на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" 2
176 049,37 грн. основного боргу, 14 048,52 грн.
інфляційних втрат, 49 156,56 грн. - 3 % річних,
246 762,34 грн. пені, 485 695,84 грн. - 7 % штрафу та
59 434,25 грн. судового збору.

Постановою Вищого господарського суду
України від 21 серпня 2013 року постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 01 липня 2013 року
та рішення Господарського суду
Київської області від 15 квітня 2013 року
у справі № 911/571/13-г в частині вимог
Публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" до Публічного
акціонерного товариства "Енергія" про
стягнення 246 762,34 грн. пені та 485 695,84 грн.
штрафу скасовано.

Справу № 911/571/13-г в означеній частині
вимог передано на новий розгляд до
Господарського суду Київської області
в іншому складі суду.

В решті постанову Київського
апеляційного господарського суду від
01 липня 2013 року у справі №
911/571/13-г залишено без змін.

Після нового розгляду вказаних вимог
рішенням Господарського суду
Київської області від 17 вересня 2013 року
(суддя Ярема В.А.), залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 04 грудня 2013
року (колегія суддів у складі: Суліма
В.В. - головуючий, Рєпіної Л.О., Тарасенко
К.В.), позов задоволено частково.

Постановлено стягнути з ПАТ "Енергія"
на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" 24
676,24 грн. пені, 48 569,59 грн. - 7 % штрафу та 14
649,17 грн. судового збору.

В решті вимог відмовлено.

Судові акти мотивовані посиланнями на
порушення відповідачем умов договору в
частині вчасної оплати отриманого
природного газу, що є підставою до
покладення на нього обов'язку по сплаті
пені, 7 % штрафу та враховуючи їх
надмірно великий розмір, фінансовий
стан обох сторін та встановлене ст. 233
ГК України, ст. 551 ЦК України та ст. 83 ГПК
України право суду на зменшення їх
розміру, - підставою до зменшення
розміру неустойки на 90 %.

У касаційній скарзі ПАТ "НАК "Нафтогаз
України" посилаючись на порушення
судами попередніх інстанцій приписів
ст. 233 ГК України, ст. 549 ЦК
України та на відсутність правових
підстав до зменшення судами розміру
неустойки за порушення відповідачем
грошового зобов'язання, просить
скасувати постановлені у справі судові
рішення в частині часткової відмови в
задоволенні вимог про стягнення пені
та штрафу та постановити нове рішення
про задоволення означених вимог в
повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи і доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права
у вирішенні даного спору, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню, з таких
підстав.

Судами встановлено, що п. 7.2 договору
сторони погодили, що у разі невиконання
покупцем своїх обов'язків,
передбачених пунктом 6.1 договору,
останній у безспірному порядку
зобов'язується сплатити продавцю крім
суми заборгованості пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період за який сплачується пеня
від суми простроченого платежу за
кожен день прострочення, а за
прострочення понад 30 днів додатково
сплатити штраф у розмірі 7 % від суми
простроченого платежу.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 ЦК України
договір є однією з підстав виникнення
зобов'язань та є обов'язковим для
виконання сторонами.

За приписами ст. 526 ЦК України та ст. 193
ГК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться.

В силу ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Позивачем за порушення відповідачем
грошового зобов'язання в сумі 2
176 049,37 грн. здійснено нарахування пені
на суму 246 762,34 грн. та 7 % штрафу на суму 485
695,84 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 233 ГК України
унормовано, що у разі якщо належні до
сплати штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора, суд
має право зменшити розмір санкцій. При
цьому повинно бути взято до уваги:
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу.

Встановивши порушення відповідачем
договірного зобов'язання в частині
вчасної оплати отриманого природного
газу, суди попередніх інстанцій, на
підставі ст. 233 ГК України та п. 3 ст. 83
ГПК України, встановивши дійсні
обставини справи щодо підстав
порушення відповідачем свого
грошового зобов'язання та ступінь
виконання ним грошового зобов'язання,
виконавши вказівки суду касаційної
інстанції, що містяться в постанові від
21.08.13, обґрунтовано зменшили належний
до стягнення розмір пені та штрафу на 90
%.

За таких обставин, судами попередніх
інстанцій на підставі встановлених
фактичних обставин, з'ясовано дійсні
права і обов'язки сторін та правильно
застосовано матеріальний закон, що
регулює спірні правовідносини.

Доводи касаційної скарги ПАТ "НАК
"Нафтогаз України" про відсутність
правових підстав для зменшення розміру
пені та штрафу, належного до стягнення
з відповідача за порушення ним
грошового зобов'язання, не знайшли
свого підтвердження при перегляді
справи судом касаційної інстанції,
тому їх слід залишити поза увагою суду.

Суд дав оцінку наявним у справі доказам
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, що
відповідає вимогам ст. 43 ГПК України,
переоцінка доказів, відповідно до ст.
1117 ГПК України, не входить до
повноважень суду касаційної інстанції.

Постанова апеляційного господарського
суду прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального
законодавства, доводи касаційної
скарги правильності викладених у ній
висновків не спростовують, в зв'язку з
чим підстав для зміни чи скасування
законного та обґрунтованого судового
акту колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись
статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 04
грудня 2013 року у справі № 911/571/13-г
залишити без змін.

Головуючий суддя:
Н.Г.Дунаєвська

Судді:
Л.А. Гольцова

Н.І. Мележик