м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Приватного
акціонерного товариства "Українська
охоронно - страхова компанія";
до Комунального
підприємства "Київпастранс";
про cтягнення 7 644,67 грн
Суддя Мандриченко О.В.
Від позивача: не з`явився;
Від відповідача: не з`явився.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 31.12.2013 р. порушено провадження
призначено на 28.01.2014 р.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 28.01.2014 р. відкладено розгляд
справи до 20.02.2014 р.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач у поданій до господарського
суду позовній заяві просить стягнути з
відповідача в якості відшкодування
шкоди в порядку регресу суму в розмірі 7
644,67 грн., а також 1 720,50 грн. витрат по
сплаті судового збору з мотивів,
вказаних у позовній заяві.
Позивач та відповідач були належним
чином повідомлені про час, день та
місце розгляду справи, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення
господарського суду, яке міститься в
матеріалах справи, однак своїх
повноважних представників у судове
засідання 20.02.2014 р. сторони не
Представник відповідача надав відзив
на позовну заяву та просив відмовити у
задоволенні позову, спираючись на
обставини, викладені ним у відзиві.
У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
Зважаючи на те, що неявка представників
сторін не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.
Розглянувши документи і матеріали,
додані до позовної заяви, всебічно і
повно з'ясувавши всі обставини справи,
оцінивши докази, які мають значення для
вирішення спору, господарський суд
Між Приватним акціонерним товариством
"Українська охоронно-страхова
компанія" та Комунальним підприємством
"Київпастранс" 15 грудня 2011 року був
укладений договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів серія АВ номер
122034, згідно якого в період з 15.12.2011 року
по 14.12.2012 року була застрахована
цивільно-правова відповідальність
будь-якої особи, яка експлуатує
автомобіль "Богдан", державний номер
В місті Києві, по вулиці М. Раскової,
28.11.2012 року сталося зіткнення
автомобілів "Богдан", державний номер
063-54 КА, що належить КП "Київпастранс",
під керуванням водія Гірди О.В. та
автомобілем марки "Skoda" , державний
номер АА 2117 ЕН, що належить ПрАТ
«Макрохім», під керуванням Мазура О.М.
Постановою Дніпровського районного
суду м. Києва від 19.12.2012 р. винним у
вищезазначеній ДТП визнано Гірди О.В.
Вартість матеріальної шкоди, завданої
внаслідок ДТП від 28.11.2012р.
транспортного засобу марки "Skoda" ,
державний номер АА 2117 ЕН, склала 12 440,52
грн., що підтверджується звітом № 0487 з
оцінки транспортного засобу.
На підставі заяви про виплату
страхового відшкодування, довідки ВДАІ
Дніпровського РУ ГУ МВС України у м.
Києві, звіту №0487 з оцінки
транспортного засобу, а також акту про
настання страхового випадку № 9784 від
21.03.2013 року, позивачем було виплачено
страхове відшкодування ПрАТ
«Макрохім» в розмірі 7 644, 67 грн. (з
вирахуванням суми франшизи), що
підтверджується платіжними
дорученнями № 1667 від 21.03.2013 р., № 1686 від
22.03.2013 р., № 1724 від 25.03.2013 р., № 1768 від
Суд, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, дійшов
висновку про те, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Нормами частини 1 статті 11 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України)
передбачено, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства. Пунктом 1 частини 2
зазначеної статті визначені підстави
виникнення цивільних прав та
обов'язків, якими зокрема є договори та
Частина 1 статті 1172 ЦК України
встановлює, що юридична або фізична
особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним
своїх трудових (службових) обов'язків.
Правила частини 2 статті 1187 ЦК України
передбачають, що володільцем джерела
підвищеної небезпеки є особа, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.
Матеріалами справи підтверджується, що
дорожньо-транспортної пригоди,
транспортний засіб «Богдан», державний
номер 063-54 КА, належав Комунальному
підприємству "Київпастранс" та
знаходився під керуванням Гірди О.В.,
(вина якого доведена постановою
Дніпровського районного суду міста
Києва від 19.12.2012 року.
Таким чином відповідач є
відповідальною особою за завдані
збитки власнику ТЗ марки "Skoda" ,
державний номер АА 2117 ЕН.
У відповідності до пункту 22.1. статті 22
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.
Статтею 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
наземних транспортних засобів"
передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
Матеріалами справи підтверджено, що
позивачем сплачено 7 644,67 грн.
страхового відшкодування потерпілій
особі - ПрАТ «Макрохім», що
підтверджується платіжними
дорученнями № 1667 від 21.03.2013 р., № 1686 від
22.03.2013 р., № 1724 від 25.03.2013 р., № 1768 від
Відповідно до частини 1 статті 1191
Цивільного кодексу України особа,
яка відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.
За приписами пункту 5 частини 1 статті 989
Цивільного кодексу України
страхувальник зобов'язаний повідомити
страховика про настання страхового
випадку у строк, встановлений
Відповідно до підпункту 33.1.4. пункту 33.1.
статті 33 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (у редакції Закону
України від 17.02.2011) у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди, яка
може бути підставою для здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати), водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний
невідкладно, але не пізніше трьох
робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надати страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав змоги
виконати зазначений обов'язок, він має
підтвердити це документально.
За приписами підпункту "ґ" пункту 38.1.1.
пункту 38.1. статті 38 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страховик після виплати
страхового відшкодування має право
подати регресний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду, якщо він не повідомив
страховика у строки і за умов,
визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1
статті 33 цього Закону.
Тобто, положеннями вищезазначеного
Закону регламентовано право
страховика у випадку неповідомлення
дорожньо-транспортної пригоди
пред'явити регресний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
Аналогічна правова позиція викладена у
постановах Вищого господарського суду
України у справах №5011-12/15438-2012,
№5011-22/10427-2012, №910/2041/13.

При цьому суд зауважує, що посилання
відповідача на не чинність певних
статей Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" у редакції
станом на момент скоєння ДТП у зв'язку
із Законом України "Про внесення змін
до деяких законодавчих актів України
щодо дорожньо-транспортних пригод та
виплати страхового відшкодування" від
17.02.2011 (із набранням чинності 19.09.2011) є не
вірним. Так, внесені зміни та
доповнення до вищезазначеного Закону
стосуються лише визначених пунктів "а",
"в" та "д" ст.33, а решта пунктів, зокрема й
пункт "ґ", що стосується обставин даної
справи, залишається незмінною, а відтак
законодавець не передбачає обмежень
права страховика подати регресний
позов у разі недотримання строків і
умов повідомлення його про
дорожньо-транспортну пригоду.

Положеннями статті 509 ЦК України,
визначено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статті 11 цього Кодексу.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

У відповідності до статті 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідачем - Комунальним
підприємством "Київпастранс" не надано
доказів, що підтверджують відсутність
у нього зобов'язання по виплаті
страхового відшкодування у порядку
регресу.

З'ясувавши обставини справи та надавши
оцінку доказам за своїм внутрішнім
переконанням, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги є обґрунтованими та
правомірними й підлягають задоволенню
у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору
згідно ст. 49 ГПК України покладаються
на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись,
ст.ст. 32, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального
підприємства "Київпастранс" (інд. 04070, м.
Київ, Набережне шосе, 2, )
на користь Приватного акціонерного
товариства "Українська охоронно -
страхова компанія" (інд. 03056, м. Київ,
вул. Борщагівська, 145, ) 7
644 (сім тисяч шістсот сорок чотири) грн.
67 коп. завданої шкоди, та 1 720 (одна
тисяча сімсот двадцять) грн. 50 коп.
витрат по сплаті судового збору. Видати
наказ.

3. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя О.В. Мандриченко

Дата складання рішення 28.02.2014 р.