ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
УХВАЛА

13 березня 2014 року
Справа № 913/323/14

Провадження №16/913/323/14

за позовом Прокурора
Слов'яносербського району Луганської
області в інтересах держави в особі
Відділу освіти, молоді та спорту
Слов'яносербської
райдержадміністрації Луганської
області, смт Слов'яносербськ
Луганської області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
смт Слов'яносербськ

про стягнення 11240 грн. 43 коп.

суддя
Ворожцов А.Г.,

секретар судового засідання
Григорова А.А.

в присутності представників сторін:

від заявника - Рибалкіна Г.В., посв. №
018417 від 16.07.13,

від позивача - Зубарева Ю.В., дов. № 147
від 05.02.14, Шарапов М.В., дов. № 874 від 10.10.13,
Сорокіна Т.І., дов. № 146 від 05.02.14,

від відповідача - ОСОБА_6, дов. № 238 від
19.02.2014

в с т а н о в и в:

суть спору: прокурор звернувся з
позовною заявою, в якій просить:

1) стягнути з підприємця ОСОБА_1 на
користь Відділу освіти, молоді та
спорту Слов'яносербської
райдержадміністрації (далі - Відділ)
11240,43 грн., отриманих за договором № 17
від 16.01.13 про закупівлю товарів за
державні кошти, укладений між
підприємцем ОСОБА_1 та Відділом,

Позовну вимогу прокурор, посилаючись
на норми ст. 121 Конституції України,
ст.ст. 35, 36-1, 37 Закону України "Про
прокуратуру", обґрунтовує:

· рішенням господарського суду
Луганської області від 20.11.13 по справі
№ 913/2388/13, яким були задоволені вимоги
прокурора про:

- визнання частково недійсним
рішення комітету з конкурсних торгів
Відділу, яке оформлене протоколом
засідання тендерного комітету від 02.01.13
щодо визначення переможця на закупівлю
м'ясопродуктів,

- визнання недійсним договору
№ 17 про закупівлю товарів за державні
кошти, укладеного 16 січня 2013 року між
підприємцем ОСОБА_1 та Відділом.

· нормами ч. 1 ст. 236 ЦК України та ч.
3 ст. 207 ГК України, згідно з якими
правочин (господарське зобов'язання),
визнаний судом недійсним є недійсним з
моменту його вчинення (виникнення),

· нормами ст. 216 ЦК України, ч. 2 ст.
208 ГК України, згідно з якими у разі
недійсності правочину (зобов'язання)
кожна із сторін зобов'язана повернути
другій стороні у натурі все, що вона
одержала на виконання цього правочину,
а в разі неможливості такого
повернення, зокрема тоді, коли
одержане полягає у користуванні
майном, виконаній роботі, наданій
послузі, - відшкодувати вартість того,
що одержано, за цінами, які існують на
момент відшкодування.

Відповідач, підприємець ОСОБА_1,
просить провадження у справі припинити
з підстав, викладених у листі від 20.02.14,
наданому у судовому засіданні.

Позивач, Відділ, звернувся до суду із
заявою за № 241 від 11.03.2014, погодженою з
прокурором, про відмову від позову.

Оцінивши матеріали справи, вислухавши
доводи учасників судового процесу, суд
дійшов наступного висновку.

Статтею 22 ГПК України визначено
основні процесуальні права та
обов'язки сторін.

Зокрема, позивач вправі до прийняття
рішення у справі відмовитися від
позову, що є проявом принципу
диспозитивності господарського
судочинства.

Позивач скористався своїм правом, яке
підтримав й прокурор.

Відповідно до ч. 4 ст. 80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо позивач
відмовився від позову і відмову
прийнято господарським судом.

Судом заява про відмову від позову
задовольняється як така, що не
суперечить чинному законодавству та не
порушує права і охоронювані законом
інтереси інших осіб.

Наслідки припинення провадження у
справі у зв'язку з відмовою від позову,
передбачені ст. 80 ГПК України, позивачу
відомі.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 78, п. 4 ст. 80, ст. 86 ГПК
України, суд

у х в а л и в:

провадження у справі припинити.

Суддя
А. Г. Ворожцов