ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 лютого 2014 року Справа № 910/18420/13 Вищий
господарський суд України в складі
колегії суддів:

Капацин Н.В. - головуючого, Бернацької
Ж.О. - доповідача, Кривди
Д.С.,розглянувши касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мостобудівельна
компанія МСУ"на постановуКиївського
апеляційного господарського суду від
27.01.2014у справі№ 910/18420/13за
позовомПублічного акціонерного
товариства
"ПІВДЕНЬЗАХІДШЛЯХБУД"доТовариства з
обмеженою відповідальністю
"Мостобудівельна компанія
МСУ"простягнення 32347,85 грн.,ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Мостобудівельна
компанія МСУ" 27.01.2014 звернулось, що
підтверджується штемпелем Київського
апеляційного господарського суду на
касаційній скарзі, до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою на постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 27.01.2014 у справі
№ 910/18420/13.

Подана касаційна скарга не відповідає
вимогам розділу ХІІ1 Господарського
процесуального кодексу України з таких
підстав.

Вимоги, що пред'являються до форми,
змісту касаційної скарги та
документів, які додаються до скарги,
визначені статтею 111 Господарського
процесуального кодексу України.

Згідно зі статтею 111 Господарського
процесуального кодексу України,
касаційна скарга подається у письмовій
формі і повинна містити:

1) найменування касаційної інстанції;

2) найменування апеляційного
господарського суду, постанова якого
оскаржується, номер справи та дату
прийняття постанови;

3) найменування особи, що подає скаргу,
та іншої сторони (сторін) у справі;

4) вимоги особи, що подала скаргу, із
зазначенням суті порушення або
неправильного застосування норм
матеріального чи процесуального права;

5) перелік доданих до скарги документів.

Не допускаються посилання у касаційній
скарзі на недоведеність обставин
справи.

Касаційна скарга підписується особою,
яка подала скаргу або її уповноваженим
представником.

До скарги додаються докази сплати
судового збору і надсилання копії
скарги іншій стороні у справі.

Подана касаційна скарга не відповідає
пункту 4 частини 1 статті 1113
Господарського процесуального кодексу
України, оскільки до скарги не додано
доказів сплати судового збору у
встановлених порядку і розмірі.

Постановою Правління Національного
банку України від 21.01.2004 № 22
затверджено Інструкцію про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, якою встановлено
загальні правила, види і стандарти
розрахунків клієнтів банків та банків
у грошовій одиниці України на
території України, що здійснюються за
участю банків. Нормами інструкції
встановлені вимоги щодо заповнення
розрахункових документів, у тому числі
платіжних доручень.

Відповідно до пункту 3.8 вказаної
Інструкції, реквізит "Призначення
платежу" платіжного доручення
заповнюється платником так, щоб
надавати повну інформацію про платіж
та документи, на підставі яких
здійснюється перерахування коштів
отримувачу. Повноту інформації
визначає платник з урахуванням вимог
законодавства України. Платник
відповідає за дані, що зазначені в
реквізиті платіжного доручення
"Призначення платежу".

Згідно з пункту 2 листа Вищого
господарського суду України від 17.09.2012
№ 01-06/1260/2012 "Про оформлення платіжних
документів на перерахування судового
збору", платіжне доручення на
безготівкове перерахування судового
збору, квитанція установи банку про
прийняття платежу готівкою додаються
до позовної заяви (заяви, скарги) і
мають містити відомості про те, яка
саме позовна заява (заява, скарга, дія)
оплачується судовим збором.

Скаржником у якості доказу сплати
судового збору до касаційної скарги
додано квитанцію № 13461.22.1 від 03.12.2013, у
графі "Назначение" якої зазначено: "Суд.
Збір Гавриленко Ярослав Сергеевич;
Вищий Господарський суд України, 070, , СИМВОЛ ЗВІТНОСТІ 254
СКАРГОЮ ТОВ "МАСТОБУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ
МСУ" та квитанцію № 13746.453.1 від 27.01.2014 у
графі "Назначение" якої зазначено:
"22030004, Суд.збір; Вищий Господарський суд
України, 070, символ звітності 254 за
скаргою ТОВ "Мостобудівельна компанія
МСУ".

Таким чином, графа "Назначение"
вказаного платіжного доручення не
містить відомостей про те, в якій саме
справі сплачено судовий збір.

Крім того, додана до касаційної скарги
квитанція про сплату судового збору
від 03.12.2013 № 13461.22.1 підтверджує сплату
судового збору до прийняття
оскаржуваної постанови Київського
апеляційного господарського суду від
27.01.2014.

З огляду на викладене, додані до
касаційної скарги квитанції № 13461.22.1
від 03.12.2013 та № 13746.453.1 від 27.01.2014 не можна
вважати належним доказом сплати
судового збору у встановленому
порядку.

Враховуючи те, що до касаційної скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мостобудівельна
компанія МСУ" не додано належних
доказів сплати судового збору за
подання касаційної скарги, зазначена
обставина є підставою для повернення
скарги на підставі пункту 4 частини 1
статті 1113 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 86, 111, пункту 4
частини 1 статті 1113 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Мостобудівельна компанія МСУ" на
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 27.01.2014 у справі
№ 910/18420/13 повернути скаржнику.

Головуючий - суддяКапацин Н.В.
СуддіБернацька Ж.О. Кривда Д.С.