ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2014 року
Справа № 5021/1351/12

Колегія
суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М. , суддя
Гончар Т.В.,суддя Гребенюк Н.В.

при секретарі Томіній І.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу позивача (вх.
№3687С/3-11) на рішення господарського
суду Сумської області від 07 листопада
2012 року у справі № 5021/1351/12

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Сумиоблагротехсервіс", м.
Суми

до Товариства з обмеженою
відповідальністю Агрофірма
"Сіннівська", с. Сінне, Краснопільський
район, Сумська область

про стягнення 42 819,37 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство
«Сумиоблагротехсервіс», позивач
звернулось до господарського суду
Сумської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю Агрофірма
"Сіннівська" , відповідача про
стягнення з останнього 42819,37 грн., в тому
числі 37240 грн. основного боргу за
укладеним між сторонами договором №
3/1 на збирання врожаю зернових культур
від 14.07.2010 р. та нараховані на цю
заборгованість 3314,36 грн. інфляційних
втрат та 2265,01 грн. -3% річних.

Рішенням господарського суду Сумської
області від 07 листопада 2012 року у
справі № 5021/1351/12 (суддя Зражевський Ю.О.)
клопотання позивача про зупинення
провадження у справі відхилено.
Клопотання позивача про витребування у
відповідача доказів по факту збирання
врожаю зернових культур відхилено. У
задоволенні позову відмовлено.

Позивач із вказаним рішенням не
погодився та подав до Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на неповне з'ясування місцевим
господарським судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
викладених в рішенні висновків,
обставинам справи ,порушення норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить це рішення скасувати та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити повністю та судові
витрати покласти на відповідача.

В обгрунтування апеляційної скарги
позивач посилається зокрема на
неправильність висновку
господарського суду першої інстанції
на недоведеність виникнення у
відповідача обов'язку по оплаті послуг
за договором № 3/1 на збирання врожаю
зернових культур від 14.07.2010 р., через те,
що позивачем не надано первинних
документів на підтвердження наданих
по договору послуг.

При цьому позивач зазначає, що
господарський суд першої інстанції
безпідставно не прийняв в якості
належних доказів надання послуг
відповідачу за вказаним договором
підписані керівниками сторін та
скріплені їх печатками акти приймання
виконаних робіт, а твердження
директора відповідача щодо
непідписання ним цих актів доведено не
було.

Окрім цього позивач посилається на
невідповідність обставинам справи
висновку господарського суду першої
інстанції про здійснення
відповідачем попередньої оплати за
договором № 3/1 на збирання врожаю
зернових культур від 14.07.2010 р., оскільки
з наданих відповідачем на
підтвердження цього факту доказів не
вбачається що оплата на вказану суму
здійснено останнім на підставі
вказано договору.

Зазначає про неправомірність
відхилення місцевим господарським
судом його клопотання про
витребування у відповідача документів
, що підтверджують факт збирання
зернових врожаю 2010 року іншими ніж
позивач суб''єктами господарювання або
власною технікою відповідача і щодо
використання відповідачем земельних
ділянок сільськогосподарського
призначення.

Також позивач посилається на
необґрунтовану відмову місцевим
господарським судом в задоволенні
клопотання позивача про направлення
матеріалів справи до правоохоронних
органів у зв'язку з твердженням
директора відповідача щодо підписання
актів виконаних робіт по договору
іншою особою.

Представник відповідача у відзиві на
апеляційну скаргу, проти її
задоволення заперечує, вважає що
оскаржуване рішення прийнято при
повному дотриманні норм
процесуального права, на підставі
чинних норм матеріального права,
всебічному та повному встановленні
обставин, що мають значення для справи,
що виключає підстави для його
скасування.

В обгрунтування своєї правової
позиції відповідач посилається
зокрема на те, що господарським судом
першої інстанції були дослідженні
акти приймання наданих послуг по
договору № 3/1 на збирання врожаю
зернових культур від 14.07.2010 р. з
урахуванням пояснень директора
відповідача ОСОБА_1 що роботи по
договору не виконувались і він ці акти
не підписував.При співставленні
вказаних актів з іншими матеріалами
справи , на яких міститься підпис
директора відповідача ОСОБА_1 була
встановлена очевидна відмінність
підписів на цих актах з підписом ОСОБА_1

Також відповідач посилається на те,
що позивач не надав на вимогу суду
витребувані у нього дорожні листи на
комбайни, які залучалися до виконання
робіт за договором, посвідчення про
відрядження комбайнерів, у зв'язку з
відсутністю таких документів.При
цьому, відповідач зазначає, що
наявність дорожних листів
зернозбиральної техніки з відмітками
уповноваженого представника замовника
(відповідача), як підтвердження обсягу
наданих послуг передбачено умовами
договору № 3/1 на збирання врожаю
зернових культур від 14.07.2010 р.

Вказує що господарський суд першої
інстанції обґрунтовано відмовив в
задоволенні клопотання позивача про
витребування від відповідача
документів, що підтверджують факт
збирання зернових врожаю 2010 року
іншими ніж позивач суб''єктами
господарювання або власною технікою
відповідача, а також щодо використання
відповідачем земельних ділянок
сільськогосподарського призначення,
оскільки, на думку відповідача вказані
обставини не стосуються предмету
доказування у даній справі.

Відповідач в доповненнях до відзиву
на апеляційну скаргу (вх. № 1171) від
10.02.2014 р. та ліквідатор ПАТ
"Сумиоблагротехсервіс" в поясненнях
(вх.№ 1210) від 11.02.2014 р. просили
розглянути справу без їх участі.

Отже сторони,які належним чином
повідомлені про час та місце судового
засідання, не скористались своїм
правом на участь в ньому, у зв'язку з чим
справа розглядається за відсутності
їх представників.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, пояснення заявника скарги, а
також відзиву на неї та доповнень до
відзиву, повторно розглянувши справу
відповідно до вимог статті 101
Господарського процесуального кодексу
України, перевіривши повноту
встановлення господарським судом
першої інстанції обставин, що мають
значення для справи та доказів на їх
підтвердження, а також правильність
застосування норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

14 липня 2010 року між позивачем -
Відкритим акціонерним товариством
"Сумиоблагротехсервіс" та відповідачем
- Товариством з обмеженою
відповідальністю Агрофірма
"Сіннівська" було укладено договір № 3/1
на збирання врожаю зернових культур,
згідно з предметом якого (п. 1.1.) позивач
(виконавець) проводить збирання врожаю
зернових культур на площах відповідача
(замовника) на умовах, передбачених цим
договором, а відповідач проводить
оплату за отримані послуги.

Відповідно до статті 901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що
замовник здійснює передплату в
розмірі 30% від орієнтовної суми
договору шляхом перерахування
грошових коштів на розрахунковий
рахунок виконавця у строк за п'ять
днів до початку робіт.

Відповідно до п. 3.2. договору
остаточний розрахунок по договору
проводиться по факту виконаних робіт,
на протязі 3-х банківських днів з
моменту підписання останнього "Акту
приймання виконаних робіт".

Позивач в обґрунтування позовних
вимог посилається на невиконання
відповідачем своїх обов'язків щодо
оплати наданих позивачем послуг по
збиранню врожаю.

На підтвердження факту надання послуг
за договором позивач надав два акта
приймання виконаних робіт від 29 липня
2010 року на загальну суму 37 240,00 грн. (т. 1
а.с. 10-11).

Відповідач в обґрунтування своїх
заперечень зазначає, що позивачем
послуги за договором не надавались.

Так, згідно з умовами п 2.2.11. договору №
3/1 від 16.07.2010 р. акт приймання виконаних
робіт повинен бути підписаний
керівником замовника (відповідача) та
відповідальною особою, призначеною у
відповідності з пунктом 2.2.3. договору
.Проте, як зазначає відповідач ,
відповідальна особа у відповідності з
пунктом 2.2.3 його директором ОСОБА_1 не
призначалась та її повноваження
останній залишив за собою, а надані
позивачем акти приймання виконаних
робіт від 29 липня 2010 року не
підписував.

Надаючи в процесі апеляційного
перегляду оцінку обставинам справи в
їх сукупності, колегія суддів
погоджується з висновком
господарського суду першої інстанції
про відсутність підстав для
задоволення позову, зважаючи на
наступне.

Як було наведено вище, в пункті 3.2.
договору сторони передбачили обов'язок
відповідача здійснити остаточний
розрахунок протягом п'яти днів по
факту наданих послуг, який
підтверджується останнім актом
приймання виконаних робіт.

В пункті 2.2.11 договору передбачено
обов'язок замовника (відповідача) не
пізніше одного місяця після закінчення
робіт по кожному полю скласти «Акт
приймання виконаних робіт» за
підписами керівника замовника,
відповідальної особи (згідно з пунктом
2.2.3 договору) та представника
виконавця.за весь час роботи, що є
підставою для проведення розрахунків.

Пунктом 2.2.3. договору передбачено, що
замовник (відповідач) призначає
наказом по підприємству особу,
відповідальну за організацію роботи
комбайнів та уповноважену підписувати
шляхові листи трактористів-машинистів
виконавця.Підпис відповідної особи
засвідчує своєю печаткою та штампом.

Відповідач відповідальної особи в
порядку пункту 2.2.3. не призначав та
залишив виконання її повноважень за
собою, а тому акти приймання виконаних
робіт по договору повинні
підписуватись керівником відповідача
(замовника) та представником позивача
(виконавця).

В наданих позивачем актах приймання
виконаних робіт (т. 1 а.с. 10-11)
зазначено, що вони складені з боку
відповідача його директором ОСОБА_1, а з
боку позивача -генеральним директором
Шевченком В.І.

Акти містять два підписи скріплені
печатками сторін.

Як зазначалось вище, відповідач
заперечує факт надання позивачем
послуг за договором та факт підписання
директором відповідача ОСОБА_1
вказаних актів, незважаючи на те, що в
актах вказується, що з боку замовника
вони підписані саме директором ОСОБА_1

В своїх письмових поясненнях від
19.12.2012 р. директор відповідача ОСОБА_1
вказував на те, що він не підписував
вказаних актів.

В судовому засіданні 19.12.2012 р.
директор відповідача ОСОБА_1 послався
на те, що він раніше надавав юристу
товариства позивача чисті аркуші з
печаткою свого товариства для
підготовки договору, але підпису свого
не ставив, у зв'язку з чим заявив
клопотання про направлення даної
справи до правоохоронних органів.

Зважаючи на те, що вказані обставини
давали підставу для припущення, що в
діях учасників та посадових осіб
товариств сторін можуть міститись
ознаки дій, які переслідуються
кримінальним законом, ухвалою
Харківського апеляційного
господарського суду від 19.12.2012 р.
зазначене клопотання відповідача було
задоволено, відповідно до статті 79
Господарського процесуального кодексу
України справу направлено до
прокуратури Сумської області для
здійснення відповідної перевірки та
провадження у справі зупинено до
закінчення вказаної перевірки.

За результатами перевірки
зазначених фактів 11.01.2013 р. слідчим
відділом СМВ УМВС України було
зареєстровано матеріали кримінального
провадження № 40000406, в ході якого
НДЕКЦ при УМВС України в Сумській
області було проведено почеркознавчу
експертизу, за результатами якої
складено висновок експерта від 20.08.2013
р. № 36.

Згідно з вказаним висновком
експерта рукописний текст у двох
примірниках актів прийомки виконаних
робіт від 29 липня 2010 року , виконаний не
ОСОБА_1, а іншою особою.

Підписи від імені ОСОБА_1 в графі
«Замовник» в двох актах прийомки
виконаних робіт від 29 липня 2010 року ,
виконані не ОСОБА_1, а іншою особою.

Таким чином, надані позивачем акти
виконаних робіт не є належними та
допустимими доказами надання
позивачем послуг за договором № 3/1 на
збирання врожаю зернових культур від
14.07.2010 р., оскільки не підписані
уповноваженою особою замовника
(відповідача), якою відповідно до
договору є керівник відповідача.

Окрім цього колегія суддів
зазначає, що надання послуг за
договором № 3/1 на збирання врожаю
зернових культур від 14.07.2010 р. не
підтверджується й іншими матеріалами
справи в їх сукупності.

Так, відповідно до пункту 2.2.11 при
навмисному не підписанні , або ухиленні
без поважних причин від підписання
Акту приймання виконаних робіт
замовником, до нього застосовуються
штрафні санкції в розмірі 20% вартості
виконаних робіт.В цьому випадку
виконавець складає «Акт приймання
виконаних робіт» за участю
незаінтересованої організації, який
вважається дійсним і є підставою для
проведення розрахунків.

Оскільки, як було наведено вище, з
матеріалів справи вбачається, що
уповноважена особа замовника
(відповідача) не підписувала актів
приймання виконаних робіт, а позивач
стверджує факт надання послуг за
договором, зазначений факт в такому
випадку відповідно до наведеного
пункту договору повинен
підтверджуватись актом приймання
виконаних робіт, складеним позивачем
за участю незаінтересованої
організації.

Проте, позивачем такого акту до
матеріалів справи не надавалось.

Пунктом 2.2.14 договору передбачено, що
про початок збиральних робіт замовник
повідомляє виконавця в письмовій
формі не пізніше ніж за десять днів.

Проте позивачем не надавалось
зазначеного повідомлення замовника.

Як вбачається з матеріалів справи,
господарським судом Сумської області
у відповідності до положень статті 38
Господарського процесуального кодексу
України було задоволено клопотання
відповідача про витребування від
позивача доказів для з'ясування
питання щодо того, чи виконувались ним
роботи по договору, а саме дорожніх
листів на комбайни, зазначені в актах
приймання виконаних робіт; посвідчення
про відрядження комбайнерів та
будь-яких інших доказів виконання
робіт на користь позивача.

Проте позивач вказаних доказів не
надав, пославшись у своїх письмових
поясненнях (т. 1 а.с. 63-64) що дорожні листи
на роботу комбайна виявлені не були,
відрядження на комбайнерів не
виписувались у зв'язку з тим, що такі
особи у трудових відносинах з
позивачем не перебували та з ними
укладались договори доручення,
наприклад з ПП ОСОБА_3 , зазначеним в
акті приймання виконаних робіт
укладався договір доручення № 7/з-М
від 08.06.2010 р.( т. 1 а.с. 69-70).

При цьому колегія суддів зазначає, що
наявність дорожних листів
зернозбиральної техніки з відмітками
уповноваженого представника замовника
(відповідача), як підтвердження обсягу
наданих послуг передбачено умовами
договору № 3/1 на збирання врожаю
зернових культур від 14.07.2010 р.

Колегія суддів відхиляє доводи
позивача щодо необґрунтованого
відхилення місцевим господарським
судом клопотання позивача про
витребування у відповідача документів,
що підтверджують факт збирання
зернових врожаю 2010 року іншими ніж
позивач суб''єктами господарювання або
власною технікою відповідача, а також
щодо використання відповідачем
земельних ділянок
сільськогосподарського призначення,
оскільки вказані обставини не
стосуються предмету доказування у
даній справі, предметом спору в якій є
заборгованість відповідача за послуги
по збиранню врожаю, надані саме
позивачем, а не іншими особами.

Обставини щодо відсутності факту
збирання врожаю відповідача іншими
ніж позивач суб''єктами господарювання
або власною технікою відповідача, які
намагається підтвердити позивач не
можуть підтверджувати факт виконання
позивачем робіт по договору № 3/1 на
збирання врожаю зернових культур від
14.07.2010 р., а як було зазначено вище, з
матеріалів справи в їх сукупності не
вбачається будь-яких документів, які б
відповідно до умов договору та вимог
чинного законодавства підтверджували
факт надання позивачем послуг по
договору № 3/1 на збирання врожаю
зернових культур від 14.07.2010 р.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що, дійшовши правильного
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог,
господарський суд необґрунтовано
послався на те, що матеріалами справи,
зокрема актом звірки розрахунків (т. 1
а.с. 38) підтверджується здійснення
відповідачем передплати в сумі 35 000
грн. саме на виконання умов договору №
3/1 на збирання врожаю зернових культур
від 14.07.2010 р.

Так, в наданому відповідачем
платіжному доручення № 17 від 25.06.2010 р. (
т. 1 а.с. 36) в реквізиті призначення
платежу вказано - попередня оплата за
роботу зернових комбайнів, а в
платіжному доручення б/н від 27.04.2010 р.(
т. 1 а.с. 37) -передплата за роботу
комбайна згідно рахунку -фактури МТ-0321
від 22.04.2010 р.

У виписці по банківському рахунку
відповідача також вказано про
перерахування позивачу вказаних сум
за цими платіжними документами за
вказаними призначеннями платежу.

Тобто в цих платіжних документах
відсутні відомості щодо того, за
роботу яких комбайнів та за яким
договором відповідачем здійснено
передплату.

В матеріалах справи відсутній
рахунок-фактура позивача МТ-0321 від
22.04.2010 р., про який зазначено в
платіжному дорученні б/н від 27.04.2010 р.
та умови договору № 3/1 на збирання
врожаю зернових культур від 14.07.2010 р. не
передбачають здійснення відповідачем
оплати наданих послуг після
виставлення позивачем
рахунків-фактур.

Окрім цього, з матеріалів справи
вбачається, що між сторонами існували
договірні відносини по збиранню врожаю
комбайнами по іншому договору
-договору № 5/1 від 12.08.2010 р.

Так само з акту звірки розрахунків
сторін (т. 1 а.с. 38) не вбачається
відомостей про перерахування вказаних
сум передплати саме на виконання
договору № 3/1 на збирання врожаю
зернових культур від 14.07.2010 р.

Проте зазначений у мотивувальній
частині оскаржуваного рішення
необгрунтований висновок суду першої
інстанції про здійснення відповідачем
передплати на виконання умов договору
не може бути підставою для зміни чи
скасування рішення, оскільки
викладений в його резолютивній
частині висновок суду по суті спору є
правильним.

Так, в пункті 12. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
від 17 травня 2011 року № 7 "Про деякі
питання практики застосування розділу
ХІІ Господарського процесуального
кодексу України" роз'яснено, що не
підлягає скасуванню судове рішення,
якщо апеляційною інстанцією буде
з'ясовано, що його резолютивна частина
є правильною, хоча б відповідні
висновки місцевого господарського
суду й не були належним чином
обгрунтовані у мотивувальній частині
рішення.

Зважаючи на наведене, колегія
суддів дійшла висновку, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновок господарського суду першої
інстанції про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог, у зв'язку з
чим оскаржуване рішення підлягає
залишенню без змін.

Виходячи з викладеного, керуючись
статтями 99, 101, п. 1 статті 103, статтею 105
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Сумиоблагротехсервіс» залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду Сумської
області від 07 листопада 2012 року у
справі № 5021/1351/12 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
господарського суду України протягом
двадцяти днів.

Постанову складено та підписано 17.02.2014
року.

Головуючий суддя
Слободін М.М.

Суддя
Гончар Т.В.

Суддя
Гребенюк Н.В.