КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2014 р. Справа№ 910/19023/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Гончарова С.А.

Чорної Л.В.

при секретарі Дмитрина Д.О.

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "СК "Антстрой" на
рішення Господарського суду міста
Києва від 16.12.2013р.

у справі №910/19023/13 (суддя - Сівакова В.В.)
за позовом Публічного акціонерного
товариства "БМ Банк" до Товариства з
обмеженою відповідальністю "СК
"Антстрой" про стягнення 416 748,66 грн.

за зустрічним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "СК
"Антстрой" до Публічного акціонерного
товариства "БМ Банк" про стягнення 175
272,28 грн.

СУТЬ СПОРУ ТА СКАРГИ:

На розгляд Господарського суду м. Києва
передані позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства "БМ Банк" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "СК "Антстрой" про
стягнення 304 186,00 грн. збитків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
внаслідок неналежного виконання
відповідачем зобов'язань за договором
зберігання № 02/12/01 від 02.02.2012 вартість
переданого на зберігання майна значно
впала в ціні. Позивач вважає, що
відповідач навмисно пошкодив передане
на зберігання майно. Розмір на який
знизилась вартість майна складає 304 212,00
грн.

15.10.2013 відповідачем було подано до
Господарського суду міста Києва
зустрічний позов до Публічного
акціонерного товариства "БМ Банк" про
стягнення 175 272,28 грн., з яких: 12 000,00
грн. втрати на завантаження та
транспортування майна до місця
зберігання та 163 272,28 грн. витрат на
ремонт майна, переданого на зберігання
згідно договору зберігання № 02/12/01 від
02.02.2012.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва № 910/19023/13 від 17.10.2013 зустрічну
позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "СК "Антстрой"
прийнято для спільного розгляду з
первісним позовом у справі № 910/19023/13.

Позивачем за первісним позовом в
порядку ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України було
подано заяву про збільшення розміру
позовних вимог, відповідно до якої
просить стягнути з відповідача 416 748,66
грн. збитків.

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 16.12.2013 р. у справі № 910/19023/13
первісний позов Публічного
акціонерного товариства "БМ Банк"
задоволено повністю. Стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "СК "Антстрой" на
користь Публічного акціонерного
товариства "БМ Банк" 416 748,66 грн., 8 334, 97
грн. витрат по сплаті судового збору. В
задоволенні зустрічного позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю "СК "Антстрой"
відмовлено повністю.

Вищезазначене рішення місцевого
господарського суду обґрунтовано тим,
що у зв'язку із невиконанням
відповідачем обов'язків за договором
зберігання позивачу за первісним
позовом було завдано збитків у вигляді
зменшення вартості майна. Відмовляючи
у задоволенні зустрічних позовних
вимог, місцевий господарський суд
виходив з позиції недоведеності
позивачем за зустрічним позовом
фактичного понесення ним витрат на
ремонт техніки, яка перебувала на
зберіганні.

Не погоджуючись із вищевказаним
рішенням суду, відповідач за первісним
позовом звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення Господарського суду м. Києва
від 16.12.2013 року у справі № 910/19023/13
скасувати та прийняти нове рішення,
яким у задоволенні первісних позовних
вимог відмовити повністю, натомість
задовольнити зустрічні позовні вимоги
у заявленому апелянтом обсязі

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
рішення Господарського суду м. Києва
прийняте з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
з недоведеністю обставин, що мають
значення для справи, з невідповідністю
висновків, викладених у рішенні
обставинам справи.

Розпорядженням голови Київського
апеляційного господарського суду
Хрипуна О.О. № 910/19023/13 від 31.01.2014 року
враховуючи те, що відповідно до
автоматичного розподілу справ між
суддями апеляційну скаргу по справі №
910/19023/13 передано на розгляд судді
Київського апеляційного
господарського суду Тищенко О.В.,
керуючись ст. ст. 4 6 , 69 Господарського
процесуального кодексу України, п. 3.1.7.
Положення про автоматизовану систему
документообігу суду, затвердженого
рішенням Ради суддів України від 26.11.2010
р. № 30, згідно п. 2.1 рішення зборів
суддів Київського апеляційного
господарського суду від 11.07.2012р.,
сформовано для розгляду апеляційної
скарги по справі № 910/19023/13 колегію
суддів у складі: головуючий суддя -
Тищенко О.В., судді Гончаров С.А., Чорна
Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 31.01.2014 року по
апеляційній скарзі порушено
провадження для розгляду у наступному
складі суддів: головуючий суддя -
Тищенко О.В., судді - Гончаров С.А., Чорна
Л.В. та призначено розгляд скарг на
19.02.2014 року.

Апелянт в судовому засіданні
апеляційної інстанції вимоги
апеляційної скарги підтримав, просив
апеляційну скаргу задовольнити,
рішення Господарського суду м. Києва
від 16.01.2014 р. у справі № 910/19023/13
скасувати та прийняти нове рішення,
яким у первісному позові відмовити,
натомість задовольнити зустірчний
позов у у повному обсязі.

Представник позивача за первісним
позовом в судовому засіданні
апеляційної інстанції заперечував
проти доводів скаржника, викладених в
апеляційній скарзі, просив суд
відмовити в задоволенні скарги та
залишити без змін оскаржуване рішення
Господарського суду м. Києва від 16.01.2014
р. у справі № 910/19023/13.

Відповідно до статті 101 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу,
також апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення
господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги,
наявні матеріали справи та заслухавши
пояснення представників сторін та
третьої особи, перевіривши
правильність застосування
господарським судом при прийнятті
оскарженого рішення норм
матеріального та процесуального права,
Київський апеляційний господарський
суд, -

ВСТАНОВИВ:

27.09.2010 головним державним виконавцем
Відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
винесено постанову ВП № 28909693 про
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
напису приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу Грек А.В. № 4284 від 26.11.2010.

08.02.2011 державним виконавцем Відділу
Державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції
Чернацького О.В. при примусовому
виконанні виконавчого напису
приватного нотаріусу Київського
міського нотаріального округу Грек А.В.
№ 4284 від 26.11.2010 складено акт опису й
арешту майна серія АА № 253986, згідно
якого було описано та передано на
відповідальне зберігання Публічному
акціонерному товариству "БМ Банк"
рухоме майно, що належить на праві
власності Товариству з обмеженою
відповідальністю "Трансбуд-Сервіс" та
яке знаходиться в заставі Публічного
акціонерного товариства "БМ Банк", а
саме віброкаток комбінований VM 132D, 2007
року випуску, номер шасі (кузову, рами)
JCBVM132P71801209, реєстраційний номер 04456АС.

26.10.2011 державним виконавцем Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Хомишиним Ю.Б. при примусовому
виконанні виконавчого напису
приватного нотаріусу Київського
міського нотаріального округу Грек А.В.
№ 4284 від 26.11.2010 складено акт опису й
арешту майна, згідно якого описане та
передане на відповідальне зберігання
Публічному акціонерному товариству "БМ
Банк" рухоме майно, що належить на праві
власності Товариству з обмеженою
відповідальністю "Трансбуд-Сервіс" та
яке знаходиться в заставі Публічного
акціонерного товариства "БМ Банк", а
саме екскаватор гусеничний, марка
(модель) ТСВ JS220LC, 2007 року випуску,
заводський № JCBJS22CV71203924, двигун №
6BG1TTRB05224050, реєстраційний помер 02231 АС.

27.10.2011 головним державним виконавцем
Відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
при примусовому виконанні виконавчого
напису приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу Грек А.В. № 4284 від 26.11.2010 винесено
постанову ВП № 28909693 про призначення
експерта, суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання
для участі у виконавчому провадженні, а
саме призначено ТОВ "Українська
експертна група" в особі Антонова
Володимира Олександровича.

Відповідно до висновку з експертної
оцінки, що була проведена незалежним
експертом в рамках виконавчого
провадження вартість віброкатка
комбінованого VM 132D, 2007 року випуску,
номер шасі (кузову, рами) JCBVM132P71801209,
реєстраційний номер 04456АС станом на
02.12.2011 склала без ПДВ 348 759,00 грн.;
вартість екскаватора гусеничного,
марка (модель) JCB JS220LC, 2007 року випуску
станом на 02.12.2011 без ПДВ склала 630 673,00
грн.

В подальшому, з метою реалізації
заставного майна, що було передано на
відповідальне зберігання Публічному
акціонерному товариству "БМ Банк" 23.12.2011
між Публічним акціонерним товариством
"БМ Банк" (Банк) та потенційним покупцем
Товариством з обмеженою
відповідальністю "СК "Антстрой"
(покупець) було підписано протокол про
наміри.

Згідно з п. 3 протоколу про наміри Банк
зобов'язався надати всю необхідну
інформацію щодо реалізації
заставленого майна та забезпечити
участь покупця у прилюдних торгах, а
покупець зобов'язався придбати
заставлене майно на прилюдних торгах,
який буде проведений державною
виконавчою службою за ціною не нижчою
за стартовою ціною лотів, зокрема:

- віброкаток комбінований VM 132D, 2007 року
випуску, номер шасі (кузову, рами)
JCBVM132P71801209, реєстраційний номер 04456АС за
ціною не нижче за 348 759,00 грн.;

- екскаватор гусеничний, марка (модель)
ТСВ JS220LC, 2007 року випуску, заводський №
JCBJS22CV71203924, двигун № 6BG1TTRB05224050,
реєстраційний номер 02231 АС за ціною не
нижче за 540 000,00 грн.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "СК "Антстрой"
звернулося до Публічного акціонерного
товариства "БМ Банк" з листом № 04 від
27.01.2012, в якому просило Банк передати
йому на зберігання вказане майно, при
цьому гарантуючи схоронність техніки,
що буде передана йому на зберігання.

02.02.2012 між Публічним акціонерним
товариством "БМ Банк" (поклажодавець) та
потенційним покупцем Товариством з
обмеженою відповідальністю "СК
"Антстрой" (зберігач) було укладено
договір зберігання № 02/12/01 (далі -
договір зберігання).

Відповідно до п. 1.1. договору зберігання
поклажодавець передає, а зберігач
приймає на відповідальне зберігання
транспортні засоби (далі - майно),
зазначені в акті (актах)
прийому-передачі, що є невід'ємною
частиною цього договору.

Згідно з п. 1.2. договору зберігання
назва, кількість та стан майна, що
передається поклажодавцем зберігачу
на відповідальне зберігання
вказується у відповідному акті
приймання-передачі, які є невід'ємною
частиною даного договору (додаток № 1).

Факт передачі Майна на зберігання із
зазначенням кількісних характеристик
фіксується актом приймання-передачі,
який підписується уповноваженими
представниками Сторін (Додаток № 1).
Майно передається Зберігачем з
відповідального зберігання
Поклажодавцю з майданчика який
належить Зберігачу. Факт повернення
Майна Поклажодавцю та його кількісні
характеристики фіксуються актом
приймання-передачі, який підписується
уповноваженими представниками сторін.
(п.п. 2.2 -2.4 Договору).

За умовами п. 3.2. договору зберігання
зберігач, враховуючи специфіку майна,
яка передається на зберігання, приймає
майно на відповідальне зберігання на
безоплатній основі та забезпечує умови
для належного збереження, що
виключають можливість погіршення
стану.

Згідно з п. 3.3. договору зберігання у
разі реалізації майна, у відповідності
до діючого законодавства, зберігач має
право на першочерговий викуп цього
майна за ціною визначеною суб'єктом
оціночної діяльності, з урахуванням
витрат понесених зберігачем на ремонт,
а також транспортування техніки на
площадку зберігання.

Пунктом 4.1. договору зберігання
передбачено, що за невиконання
(неналежне виконання) умов даного
договору сторони несуть
відповідальність, передбачену чинним
законодавством України. Сторони також
відповідають за збитки, які виникли
внаслідок неякісного виконання іншою
стороною своїх договірних зобов'язань,
у повному розмірі таких збитків.

Згідно акту № 1 приймання-передачі
поклажодавець передав, а зберігач
прийняв на відповідальне зберігання
майно, перелік якого наведений в акті, в
тому числі:

- віброкаток комбінований VM 132D, 2007 року
випуску, номер шасі (кузову, рами)
JCBVM132P71801209, реєстраційний номер 04456АС
орієнтованою вартістю якого зазначено
496 554,00 грн.;

- екскаватор гусеничний, марка (модель)
ТСВ JS220LC, 2007 року випуску, заводський №
JCBJS22CV71203924, двигун № 6BG1TTRB05224050,
реєстраційний номер 02231 АС
орієнтованою вартістю якого зазначено
441 471,00 грн.

В акті зазначено, що під час прийому
було виявлено наступні недоліки:

- віброкаток комбінований VM 132D, 2007 року
випуску, номер шасі (кузову, рами)
JCBVM132P71801209, реєстраційний номер 04456АС
потребує капітального ремонту двигуна,
часткову заміну насосів і шланг
системи гідравліки.

- екскаватор гусеничний, марка (модель)
ТСВ JS220LC, 2007 року випуску, заводський №
JCBJS22CV71203924, двигун № 6BG1TTRB05224050,
реєстраційний номер 02231 АС потребує
ремонту кріплення ковша, заміни 2-х
гідроциліндрів стріли.

Як свідчать матеріали справи відносно
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трансбуд-Сервіс" -
власника арештованого майна було
порушено провадження у справі про
банкрутство, ліквідатором призначено
арбітражного керуючого Ткачука Дмитра
Володимировича.

З метою реалізації заставного майна
була проведена незалежна оцінка майна,
що знаходилось на зберіганні у
Товариства з обмеженою
відповідальністю "СК "Антстрой".

Так, відповідно до висновку з
експертної оцінки, що була проведена
незалежним експертом ТОВ "Оціночна
компанія "Україна-Захід" вартість
віброкатка комбінованого VM 132D, 2007 року
випуску, номер шасі (кузову, рами)
JCBVM132P71801209, реєстраційний номер 04456АС
станом на 08.05.2012 без ПДВ складає 215 191,67
грн. ; вартість екскаватора
гусеничного, марка (модель) ТСВ JS220LC, 2007
року випуску, заводський № JCBJS22CV71203924,
двигун № 6BG1TTRB05224050, реєстраційний номер
02231 АС станом на 08.05.2012 без ПДВ складає 347
491,67 грн.

Згодом 03.08.2012 та 28.08.2012 на прилюдних
біржових торгах, які оформлені
протоколами № 1/М-ТСБ Товариство з
обмеженою відповідальністю "СК
"Антстрой" придбало вказані
транспортні засоби, про що укладені
договори купівлі-продажу майна
підприємства - банкрута від 08.08.2012 та
від 28.08.2012.

Спір у справі виник у зв'язку із
неналежним, на думку позивача,
виконання відповідачем зобов'язань за
Договором зберігання та при цьому
вказує на завдання йому збитків у
вигляді знецінення переданого на
зберігання майна.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні в судовому засіданні з
урахуванням всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи їх взаємний
зв'язок, Київський апеляційний
господарський суд вважає що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а рішення
суду першої інстанції скасуванню з
наступних підстав.

Під збитками розуміються витрати,
зроблені управненою стороною, втрата
або пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною (ч. 2 ст. 224
Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 225 Господарського
кодексу України до складу збитків, що
підлягають відшкодуванню особою, яка
допустила господарське
правопорушення, включаються вартість
втраченого, пошкодженого або знищеного
майна, визначена відповідно до вимог
законодавства.

Для застосування такої міри
відповідальності, як відшкодування
збитків, потрібна наявність усіх
елементів складу цивільного
правопорушення: протиправної
поведінки; збитків та їх розміру;
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою заподіювача та збитками;
вини. За відсутності хоча б одного з цих
елементів цивільна відповідальність
не настає.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 623 Цивільного
кодексу України боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки. Розмір
збитків, завданих порушенням
зобов'язання, доказується кредитором.

Важливим елементом доказування
наявності збитків є встановлення
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою заподіювача та збитками
потерпілої сторони. Слід довести, що
протиправна дія чи бездіяльність
заподіювача є причиною, а збитки, які
завдані особі, - наслідком такої
протиправної поведінки.

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 614
Цивільного кодексу України особа, яка
порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.

Таким чином наведеними нормами
законодавства на позивача
покладається обов'язок довести
наявність збитків, протиправність
поведінки заподіювача збитків та
причинний зв'язок такої поведінки із
заподіяними збитками.

Наявність всіх зазначених умов є
обов'язковим для прийняття судом
рішення про відшкодування шкоди.
Відсутність хоча б одного з цих
елементів виключає відповідальність
за заподіяну шкоду.

В деліктних правовідносинах саме на
позивача покладається обов'язок
довести наявність шкоди,
протиправність (незаконність)
поведінки заподіювача шкоди та
причинний зв'язок такої поведінки із
заподіяною шкодою. В свою чергу,
відповідач повинен довести, що в його
діях (діях його працівників) відсутня
вина у заподіянні шкоди.

Таким чином проаналізувавши
вищенаведені норми законодавства слід
відзначити, що при вирішення питання
відшкодування завданої шкоди,
доведення потерпілою стороною факту
завдання їй шкоди (збитків) іншою
стороною не має вирішального значення
для застосування механізму
відновлення її майнового становища за
відсутності доведення вини у
діях/бездіяльності сторони, котра
завдала цю шкоду.

Як вбачається з матеріалів справи
підставою для звернення до суду стало
на думку первісного позивача неналежне
виконання відповідачем власних
зобов'язань зі збереження майна, яке
останній гарантував зберегти
самостійно з метою подальшого викупу,
що у свою чергу спричинило зменшення
вартості майна та як наслідок завдало
позивачу збитків.

Пункт 1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу
України передбачає, що підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Відповідно до ч. 1 статті 202 Цивільного
кодексу України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно ч. 1 статті 626 Цивільного кодексу
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу
України встановлено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Договір є двостороннім,
якщо правами та обов'язками наділені
обидві сторони договору. Договір є
відплатним, якщо інше не встановлено
договором, законом, або не випливає із
суті договору.

У ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України
зазначено, що відповідно до статті 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Відповідно ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Стаття 936 Цивільного кодексу України
встановлює, що за договором зберігання
одна сторона (зберігач) зобов'язується
зберігати річ, яка передана їй другою
стороною (поклажодавцем), і повернути
її поклажодавцеві у схоронності.

Як вбачається з матеріалів справи
02.02.2012 між Публічним акціонерним
товариством "БМ Банк" (поклажодавець) та
потенційним покупцем Товариством з
обмеженою відповідальністю "СК
"Антстрой" (зберігач) було укладено
договір зберігання № 02/12/01 (далі -
договір зберігання).

Відповідно до ст. 942 Цивільного кодексу
України зберігач зобов'язаний вживати
усіх заходів, встановлених договором,
законом, іншими актами цивільного
законодавства, для забезпечення
схоронності речі. Якщо зберігання
здійснюється безоплатно, зберігач
зобов'язаний піклуватися про річ, як
про свою власну.

За умовами п. 3.2. договору зберігання
зберігач, враховуючи специфіку майна,
яка передається на зберігання, приймає
майно на відповідальне зберігання на
безоплатній основі та забезпечує умови
для належного збереження, що
виключають можливість погіршення
стану.

Стаття 944 Цивільного кодексу України
передбачає, що позивач не має права без
згоди поклажодавця користуватися
річчю, переданою йому на зберігання, а
також передавати її у користування
іншій особі.

Згідно з ч. 1 ст. 950 Цивільного кодексу
України за втрату (нестачу) або
пошкодження речі, прийнятої на
зберігання, зберігач відповідає на
загальних підставах.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 951 Цивільного
кодексу України збитки, завдані
поклажодавцеві втратою (нестачею) або
пошкодженням речі, відшкодовуються
зберігачем, зокрема у разі пошкодження
речі - у розмірі суми, на яку знизилася
її вартість.

З огляду на норми вищезазначених
статей у разі завданню поклажодавцю
збитків у вигляді знецінення речі
доведенню потребують обставини
завдання об'єкту зберігання
пошкодження зі сторони
поклажодержателя.

Таким чином при вирішення питання
відшкодування завданої шкоди,
доведення потерпілою стороною факту
завдання їй шкоди (збитків) іншою
стороною не має вирішального значення
для застосування механізму
відновлення її майнового становища за
відсутності доведення вини у
діях/бездіяльності сторони, котра
завдала цю шкоду.

Проте у відповідності до змісту
позовної заяви та встановлених під час
розгляду справи обставин справи
колегія суддів дійшла висновку, що
підставою для звернення до суду з
позовною заявою про стягнення збитків
лише стало виявлення факту знецінення
об'єктів збереження.

При цьому заявляється сума збитків до
відшкодування зафіксована в протоколі
про наміри від 23.12.2011 року та становить
888 759,00 грн.:

- віброкаток комбінований VM 132D, 2007 року
випуску, номер шасі (кузову, рами)
JCBVM132P71801209, реєстраційний номер 04456АС за
ціною не нижче за 348 759,00 грн.;

- екскаватор гусеничний, марка (модель)
ТСВ JS220LC, 2007 року випуску, заводський №
JCBJS22CV71203924, двигун № 6BG1TTRB05224050,
реєстраційний номер 02231 АС
орієнтованою вартістю якого зазначено
540 000,00 грн.

Натомість при прийнятті обумовлених
об'єктів до зберігання у відповідності
до п. 2.2. було складено акт № 1 від 01.03.2012
року за яким поклажодавець передав, а
зберігач прийняв на відповідальне
зберігання майно, а самеі:

- віброкаток комбінований VM 132D, 2007 року
випуску, номер шасі (кузову, рами)
JCBVM132P71801209, реєстраційний номер 04456АС
орієнтованою вартістю якого зазначено
496 554,00 грн. (недоліки - потребує
капітального ремонту двигуна, часткову
заміну насосів і шланг системи
гідравліки) ;

- екскаватор гусеничний, марка (модель)
ТСВ JS220LC, 2007 року випуску, заводський №
JCBJS22CV71203924, двигун № 6BG1TTRB05224050,
реєстраційний номер 02231 АС
орієнтованою вартістю якого зазначено
441 471,00 грн. (недоліки - ремонту кріплення
ковша, заміни 2-х гідроциліндрів
стріли).

З огляду на ту обставину, що збитки на
думку позивача за первісним позовом
були завданні неналежним виконанням
відповідачем зобов'язань за договором
зберігання, їх розмір повинен
визначатися на основі вартості
об'єктів зберігання погодженій
сторонами при укладанні договору
зберігання, а отже сума збитків
заявлена позивачем не відповідає
дійсності.

Також колегія суддів відзначає про
недоведеність стороною позивача
наявності обставин з якими
законодавство пов'язує можливість
відшкодування збитків.

Насамперед не зазначено причини
знецінення об'єктів зберігання за
період перебування їх на зберіганні у
відповідача, не наведено в чому саме
полягає не виконання відповідачем
договірних зобов'язань та не
вбачається за можливе встановити
фактичне використання речі або
завдання їй певних пошкоджень, з огляду
на відсутність будь яких документів
фіксування стану об'єктів зберігання
на момент їх реалізації через прилюдні
торги з метою здійснення детального
порівняння зі станом об'єктів
зберігання на момент їх прийняття на
зберігання за актом № 1 від 01.03.2012 року
та виявлення певних пошкоджень, на яких
наполягає позивач за первісним
позовом.

Крім того відсутня визначальна
складова за якої неможливо притягнути
суб'єкта господарських відносин до
відповідальності, а саме
протиправність поведінки заподіювача
шкоди та причинний зв'язок такої
поведінки із заподіяною шкодою.

До того ж слід відзначити, що сам факт
наявності певного знецінення об'єктів
зберігання носить лише характер
припущення щодо виникнення даних
обставин з вини поклажодержателя,
потребує детального аналізу та
підтвердження певною доказовою базою,
яка у свою чергу у позивача за
первісним позовом - відсутня.

Підставою для відшкодування понесених
збитків є спричинення їх внаслідок
неналежного виконання зобов'язання за
договором, тобто наявності прямого
причинного-наслідкового зв'язку між
неправомірними діями однієї сторони та
зменшення майнових прав іншої.

За загальними правилами судового
процесу кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень; обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ст. ст. 33, 34 ГПК України).

Проте факту порушення чи неналежного
виконання відповідачем договірних
зобов'язань судом апеляційної
інстанції під час розгляду справи не
встановлено, а сторонами не доведено,
тобто підстави для констатування
наявності складу правопорушення зі
сторони відповідача у суду відсутні, а
отже у задоволенні позовних вимог за
первісним позовом слід відмовити.

Щодо зустрічних позовних вимог колегія
суддів зазначає наступне.

Зустрічні вимоги обґрунтовані тим, що
ТОВ "СК "Антстрой" були понесені
витрати на завантаження та
транспортування майна на свою
територію власними силами в розмірі 12
000,00 грн. ТОВ "СК "Антстрой" було
виявлено дефекти (недоліки) майна, у
зв'язку з чим скориставшись
положеннями п. 4.2. договору зберігання
він здійснив ремонт (усунення
недоліків) майна за рахунок власних
коштів в розмірі 163 272,28 грн. Позивач
вважає, що згідно п. 4.2. договору
зберігання відповідач зобов'язаний
компенсувати позивачу вказані витрати
в загальному розмірі 175 272,28 грн.

Відповідно до ст. 942 Цивільного кодексу
України зберігач зобов'язаний вживати
усіх заходів, встановлених договором,
законом, іншими актами цивільного
законодавства, для забезпечення
схоронності речі. Якщо зберігання
здійснюється безоплатно, зберігач
зобов'язаний піклуватися про річ, як
про свою власну.

За умовами п. 3.2. договору зберігання
зберігач, враховуючи специфіку майна,
яка передається на зберігання, приймає
майно на відповідальне зберігання на
безоплатній основі та забезпечує умови
для належного збереження, що
виключають можливість погіршення
стану.

Пунктом 4.2 Договору зберігання
передбачено, що в разі виявлення
Зберігачем дефектів або пошкоджень
Майна, переданого на зберігання (його
складових). Зберігач має право за свої
кошти здійснити ремонт пошкодженого
майна чи усунути недоліки. При
поверненні Майна Поклажодавець
зобов'язаний компенсувати понесені
Зберігачем витрати, а в разі продажу
Майна Зберігачу Поклажодавець
враховує дані витрати при формуванні
ціни Майна для реалізації.

Як було зазначено вище при отриманні
об'єктів на зберігання
поклажодержателем було виявлено ряд
недоліків в устаткуванні об'єктів, що
було зафіксовано сторонами у акті
приймання-передачі від 01.03.2012 року.

Таким чином, позивачем за первісним
позовом було передано майно на
зберігання в незадовільному
технічному стані, що істотно впливали
на його вартість.

Оскільки відповідачем було виявлено
безліч дефектів майна, він з метою
збереження задовільного стану
довіреного його на зберігання
устаткування проявив ініціативу та
скориставшись положеннями п 4.2.
Договору здійснив за власний рахунок
необхідний ремонт.

На підтвердження здійснення витрат на
ремонт техніки відповідачем було
надано суду належним чином завірені
копії видаткових накладних та
платіжних доручень. (зазначені
документи містяться у матеріалах
справи).

Крім того ТОВ "СК "Антстрой" було
здійснено витрати пов'язані з
транспортуванням техніки до місця
зберігання на загальну суму 12 000,00 грн.,
що підтверджується наявними в
матеріалах справи доказами.

З огляду на ту обставину, що наведені
вище витрати були понесені позивачем
під час зберігання майна, то у
відповідності до положень ст. 947 ЦК
України витрати на зберігання
підлягають відшкодування у заявленому
позивачем за зустрічним позовом
розмірі.

Згідно ст. 44 ГПК України судові витрати
складаються з судового збору, сум, що
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Згідно з ст. 48 ГПК України витрати, що
підлягають сплаті за послуги адвоката,
визначаються у порядку, встановленому
Законом України «Про адвокатури».

Згідно з п. 2 ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та
адвокатську діяльність», порядок
обчислення гонорару (фіксований
розмір, погодинна оплата), підстави для
зміни розміру гонорару, порядок його
сплати, умови повернення тощо
визначаються в договорі про надання
правової допомоги.

У відповідності до положень ст. 49 ГПК
України суми, які підлягають сплаті за
проведення судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються: при задоволенні позову -
на відповідача; при відмові в позові -
на позивача; при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Таким чином витрати понесені позивачем
за отримання правової допомоги,
пов'язаної з розглядом даної справи у
розмірі 4588, 00 грн. покладаються на
позивача за первісним позовом.

Відповідно до ст. 104 Господарського
процесуального кодексу України,
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду
є:

1) неповне з'ясування обставин, що
мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав
встановленими;

3) невідповідність висновків,
викладених у рішенні місцевого
господарського суду, обставинам
справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Оскільки рішення суду першої інстанції
прийнято з порушенням норм
матеріального права, апеляційна скарга
ТОВ «СК «Антстрой» підлягає
задоволенню, рішення Господарського
суду м. Києва від 16.12.2013 року у справі №
910/19023/13 скасуванню.

У зв'язку з задоволенням апеляційної
скарги відповідача, відповідно до
вимог ст.49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір за розгляд зустрічної
позовної заяви та апеляційної скарги
покладається на позивача за первісним
позовом.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. 99, 101, 103-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «СК
«Антсрой» задовольнити повністю.

2. Рішення Господарського суду м. Києва
від 16.12.2013 року у справі № 910/190023/13
скасувати .

3. Прийняти нове рішення, яким:

У задоволенні первісного позову
Публічного акціонерного товариства "БМ
Банк" відмовити.

Зустрісчний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «СК
«Анстрой» задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "БМ Банк" (м. Київ, бул.
Т.Шевченка, 37/122, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "СК "Антстрой" (м. Київ,
вул. Бережанська, 4, ) 175
272, 28 грн. (сто сімдесят п'ять тисяч
двісті сімдесят дві гривень 28 коп.)
збитків.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "БМ Банк" (м. Київ, бул.
Т.Шевченка, 37/122, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "СК "Антстрой" (м. Київ,
вул. Бережанська, 4, )
судові витрати у розмірі 3 505,45 грн. (три
тисячі п'ятсот п'ять гривень 45 коп.) за
подання позовної заяви.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "БМ Банк" (м. Київ, бул.
Т.Шевченка, 37/122, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "СК "Антстрой" (м. Київ,
вул. Бережанська, 4, )
судові витрати у розмірі 4 167,47 грн.
(чотири тисячі сто шістдесят сім
гривень 45 коп.) за розгляд апеляційної
скарги.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "БМ Банк" (м. Київ, бул.
Т.Шевченка, 37/122, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "СК "Антстрой" (м. Київ,
вул. Бережанська, 4, )
витрати на правову допомогу у розмірі 4
588,00 грн. (чотири тисячі п'ятсот
вісімдесят вісім гривень 00 коп.).

5. Видачу наказу на виконання даної
постанови доручити Господарському
суду м. Києва.

6. Матеріали справи № 910/19023/13 повернути
до Господарського суду м. Києва.

7. Постанова набирає законної сили з
моменту її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України протягом двадцяти днів з
дня її прийняття.

Головуючий суддя
О.В. Тищенко

Судді
С.А. Гончаров

Л.В. Чорна