ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" березня 2014 р.Справа № 922/161/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Френдій Н.А.

при секретарі судового засідання
Коваленко М.Ю.

розглянувши справу

за позовом комунального закладу
охорони здоров"я обласного
туберкульозного санаторію "Занки", 63435,
Харківська область, Зміївський район,
с. Курортне, код 02001771; до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1;
АДРЕСА_2; код НОМЕР_1; про стягнення
62478,00грн. за участю представників:

позивача - Шерстюк Р.В., довіреність б/н
від 11.02.2014р.;

відповідача - не з"явився.

За відсутності клопотання сторін
технічна фіксація судового процесу не
здійснювалась.

ВСТАНОВИВ:

Комунальний заклад охорони здоров"я
обласного туберкульозного санаторію
"Занки" звернувся до господарського
суду Харківської області з позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення суми заборгованості за
договором купівлі-продажу №97 від
04.10.2012р. в розмірі 62478,00грн. (з
урахуванням заяви про зменшення
позовних вимог від 12.02.2014р., яка
прийнята судом до розгляду).

Свої вимоги обгрунтовує неналежним
виконанням відповідачем зобов"язань за
договором купівлі-продажу №97 від
04.10.2012р. в частині оплати вартості
товару отриманого за накладною №б/н
від 28.12.2012р., в якості правових підстав
вказує на норми ст.ст. 14, 525, 598, 599, 612, 629 ЦК
України.

В судовому засіданні 12.02.2014р. суд
перейшов до розгляду справи по суті.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав з урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог, просить суд
стягнути з відповідача 62478,00грн.,
посилаючись на те, що відповідач не
оплатив у повному обсязі вартість
товару, отриманого за накладною №б/н
від 28.12.2012р., та на те, що у гарантійному
листі від 12.10.2012р. відповідач
підтверджує факт наявності
заборгованості перед позивачем у
розмірі 92478,00грн., яку зобов"язується
сплатити у строк до 03.12.2012р. Водночас
доказів на виконання вимог ухвали суду
від 04.03.2014р. позивач не надав, а саме ним
не було надано до суду: специфікацію до
договору (оригінал для огляду в
судовому засіданні, належним чином
завірену копію - для долучення до
матеріалів справи), у разі її
відсутності - письмові пояснення з
обгрунтуванням цих обставин; письмові
пояснення щодо поставки товару
відповідачу 05.10.2012р. на загальну суму
96478,00грн. та оплати товару останнім в
розмірі 4000,00грн., накладну на поставку
товару від 05.10.2012р. та докази оплати
товару відповідачем, що відображено в
акті звірки взаємних розрахунків
станом на 31.12.2012р.

Відповідач в судове засідання 18.03.2014р.
свого повноважного представника не
направив, відзив на позов та докази на
виконання ухвали суду про порушення
провадження у справі та про
відкладення розгляду справи від
03.02.2014р., від 12.02.2014р. та від 04.03.2014р. не
надав, причини неявки в судове
засідання суду не повідомив, про час та
місце розгляду справи відповідач
повідомлений належним чином, про що
свідчить копія ухвали від 04.03.2014р., яка
була надіслана на адресу відповідача,
вказану у позовній заяві та яка
співпадає з адресою, вказаною у витягу
з ЄДР (а.с.46-47): АДРЕСА_1, і яка
повернулася 17.03.2014р. до суду з поштовою
відміткою "адресат не проживає".

Приймаючи до уваги, що відповідач, з
урахуванням приписів п.3.9.1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 р. № 18, був належним
чином повідомлений про дату та час
судового засідання, враховуючи те, що
від учасників провадження не надходило
будь-яких клопотань, в тому числі, про
відкладення розгляду справи, та те, що
строк вирішення спору у даній справі,
встановлений ч.1 ст. 69 ГПК України,
закінчується 21.03.2014р., суд вважає, що
неявка у судове засідання представника
відповідача не є перешкодою для
розгляду справи, в зв"язку з чим справа
розглядається відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України, - за наявними в ній
матеріалами.

Разом з тим, дослідивши матеріали
справи, господарський суд дійшов
висновку про необхідність залишення
позову без розгляду, виходячи з
наступного.

Між позивачем (продавець) та
відповідачем (покупець) 04.10.2012р. був
укладений договір купівлі-продажу №97
від 04.10.2012р., відповідно до п.1.1. якого
продавець зобов"язався передати
належний йому товар у власність
покупця, а покупець зобов"язався
прийняти і оплатити його на умовах
договору.

Умовами п.2.2. договору установлено, що
фактичним підтвердженням вартості
товару є специфікація, яка є
невід"ємною частиною цього договору.

Вартість будівельних конструкцій
після демонтажу чотирьох незакінчених
будівництвом будівель складає 96478,00грн.
(п.4.1. договору).

Сторонами у п.7.1. договору погоджено, що
він набирає силу з моменту його
підписання сторонами.

За змістом п.3.2. договору перехід права
власності відбувається у момент оплати
товару, що оформляється витратною
накладною та актом приймання-передачі.

Відповідно до накладної б/н від 28.12.2012р.
(а.с.22) позивач здав, а відповідач
прийняв, товар на суму 92478,00грн., який за
твердженням позивача не був оплачений
в повному обсязі, що стало підставою
для звернення із даним позовом до суду.

При цьому позивачем до позовної заяви
надано акт звірки взаємних розрахунків
станом на 31.12.2012р. (а.с. 24), згідно якого
заборгованість відповідача перед
позивачем становила 92478,00грн., і у
даному акті відображена господарська
операція про поставку матеріалів
05.10.2012р. на суму 96478,00грн. та часткова
оплата в сумі 4000,00грн., в той час як в
позовній заяві позивач стверджує, що
заборгованість виникла за накладною
б/н від 28.12.2012р. (згідно акту звірки
взаємних розрахунків станом на 31.01.2014р.,
складеного на вимогу ухвали суду про
порушення провадження у справі,
заборгованість відповідача складає
62478,00грн., а.с.67).

Згідно з частиною третьою статті 22 ГПК
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
інтересів другої сторони, вживати
заходів до всебічного, повного та
об'єктивного дослідження сіх обставин
справи.

Розгляд даної справи неодноразово
відкладався, в зв"язку з необхідністю
витребування у позивача доказів
необхідних для вирішення даної справи,
що мають істотне значення, а саме суд
зобов"язував позивача надати до суду -
специфікацію до договору (оригінал для
огляду в судовому засіданні, належним
чином завірену копію - для долучення до
матеріалів справи), у разі її
відсутності - письмові пояснення з
обгрунтуванням цих обставин; письмові
пояснення щодо поставки товару
відповідачу 05.10.2012р. на загальну суму
96478,00грн. та оплати товару останнім в
розмірі 4000,00грн., накладну на поставку
товару від 05.10.2012р. та докази оплати
товару відповідачем, що відображено в
акті звірки взаємних розрахунків
станом на 31.12.2012р.

Вказані докази витребувавалися судом
з метою встановлення обставин, на які
позивач посилається в обгрунтування
позовних вимог, оскільки на
підтвердження наявності
заборгованості відповідача перед
позивачем останній посилається на
неналежне виконання відповідачем
зобов"язань за договором
купівлі-продажу №97 від 04.10.2012р., згідно
п.2.2. якого установлено, що фактичним
підтвердженням вартості товару є
специфікація, яка є невід"ємною
частиною цього договору.

Позивачем на вимогу суду також не
надано доказів оплати товару
відповідачем в розмірі 4000,00грн., що
відображено в акті звірки взаємних
розрахунків станом на 31.12.2012р. (а.с. 24) та
накладної на поставку товару від
05.10.2012р.

Таким чином неподання позивачем
вказаних доказів до суду унеможливлює
вирішення даної справи по суті.

Відповідно до п.5 статті 81
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд залишає
позов без розгляду, якщо позивач без
поважних причин не подав витребувані
господарським судом матеріали,
необхідні для вирішення спору, або
представник позивача не з'явився на
виклик у засідання господарського суду
і його нез'явлення перешкоджає
вирішенню спору.

За приписами п.4.9. Постанови ВГСУ №18 від
26.12.2011р. встановлено, що при вирішенні
питання щодо залишення позову без
розгляду господарським судам слід
мати на увазі, що застосування пункту 5
частини першої цієї статті можливо
лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються
витребуваними, тільки якщо про це
зазначено у відповідному
процесуальному документі або, в разі
оголошення перерви в судовому
засіданні, - в протоколі такого
засідання;

- витребувані документи чи явка
представника позивача дійсно
необхідні для вирішення спору, тобто
за їх відсутності суд позбавлений
можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи,
витребувані судом при підготовці
справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в
порядку статті 38 названого Кодексу, чи
не направив свого представника в
засідання господарського суду без
поважних причин. Отже, перш ніж
залишити позов без розгляду
господарський суд зобов'язаний
з'ясувати причини невиконання його
вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх
поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних
обставин справи, вважаються причини,
які за об'єктивних, тобто не залежних
від позивача, обставин унеможливлювали
або істотно утруднювали вчинення ним
відповідних процесуальних дій; при
цьому береться до уваги й те, чи вживав
позивач заходів до усунення цих
обставин або послаблення їх
негативного впливу на виконання
позивачем процесуальних обов'язків,
покладених на нього судом. Відповідні
докази подаються позивачем і
оцінюються господарським судом за
загальними правилами статті 43 ГПК
України.

У разі неповідомлення позивачем таких
причин суд вправі, в залежності від
конкретних обставин справи, або
залишити позов без розгляду, або
розглянути справу за наявними в ній
доказами.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Приймаючи до уваги, що відповідно до
ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень, при цьому,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування, неподання позивачем
доказів, необхідних для вирішення
спору по суті - позов, на підставі п.5
ст.81 Господарського процесуального
кодексу України, слід залишити без
розгляду.

У відповідності зі ст. 81 ГПК України, ст.
7 Закону України "Про судовий збір"
судові витрати, пов'язані з розглядом
справи підлягають віднесенню на
позивача.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 22, 32, 33, пунктом 5 частини 1
статті 81, статтею 86 Господарського
процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позов залишити без розгляду.

Суддя Н.А. Френдій