ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"24" лютого 2014 р.
Справа № 911/4053/13

Господарський суд Київської області в
складі судді Скутельника П.Ф., при
секретарі Каплі А.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
№ 911/4053/13

за заявою: голови ліквідаційної
комісії товариства з обмеженою
відповідальністю "ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ
"АРАГОНЕС", ідентифікаційний код: 37402037,
місцезнаходження: 07444, Київська обл.,
Броварський район, с. Світильня, вул.
Корольова, буд. 4,

до боржника, - товариства з обмеженою
відповідальністю "ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ
"АРАГОНЕС", ідентифікаційний код: 37402037,
місцезнаходження: 07444, Київська обл.,
Броварський район, с. Світильня, вул.
Корольова, буд. 4,

про банкрутство,

учасники у справі про банкрутство:

Кредитор 1 - товариство з обмеженою
відповідальністю "Єрсіда",
місцезнаходження: 02660, м. Київ, вул.
Червоногвардійська, буд. 5, оф. 412,
ідентифікаційний код: 37312588;

Кредитор 2 - товариство з обмеженою
відповідальністю "Роскот",
місцезнаходження: 02660, м. Київ, вул.
Червоногвардійська, буд. 5, оф. 412,
ідентифікаційний код: 37312572;

Заявник 1 - Засідкович Олег Маркіянович,
ідентифікаційний код: , місце
проживання: м. Київ, вул.
Березняківська, буд. 14, кв. 92 (надалі за
текстом: "Заявник 1");

Заявник 2 - фізична особа-підприємець
Закриничний Володимир Васильович,
ідентифікаційний код: , місце
проживання: 02225, м. Київ, прт.
Маяковського, буд. 17-Г, кв. 76 (надалі за
текстом: "Заявник 2");

Заявник 3 - Бойко Юрій Вячеславович,
ідентифікаційний код: , місце
проживання: м. Київ, вул. Драгоманова,
буд. 1-Г, кв. 220 (надалі за текстом:
"Заявник 3");

Заявник 4 - Державна податкова
інспекція у Дарницькому районі ГУ
Міндоходів у м. Києві, ідентифікаційний
код: 38748099, місцезнаходження: 02068, м. Київ,
вул. Кошиця, буд. 3 (надалі за текстом:
"Заявник 4")

ліквідатор Банкрута: Бойко Ю.В., який
діє на підставі постанови
господарського суду Київської області
від 18 листопада 2013 року у справі №
911/4053/13;

за участю представників учасників у
справі про банкрутство:

від Банкрута/ ліквідатора Банкрута:
Рубанчук Н.С., яка діє на підставі
довіреності б/№ від 20 лютого 2014 року;

від ТОВ "Єрсіда", ТОВ "Роскот",
Засідковича О.М., фізичної
особи-підприємця Закриничного В.В.,
Бойка Ю.В., Державної податкової
інспекції у Дарницькому районі ГУ
Міндоходів у м. Києві: не з'явились, -

В С Т А Н О В И В:

в провадженні господарського суду
Київської області перебуває справа №
911/4053/13 за заявою голови ліквідаційної
комісії товариства з обмеженою
відповідальністю "ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ
"АРАГОНЕС" про банкрутство боржника, -
товариства з обмеженою
відповідальністю "ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ
"АРАГОНЕС" (ідентифікаційний код: 37402037,
місцезнаходження: 07444, Київська обл.,
Броварський район, с. Світильня, вул.
Корольова, буд. 4) (Боржник/ Банкрут),
порушена ухвалою господарського суду
Київської області від 11 листопада 2013
року.

Постановою господарського суду
Київської області від 18 листопада 2013
року визнано банкрутом товариство з
обмеженою відповідальністю
"ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "АРАГОНЕС";
відкрито ліквідаційну процедуру та
призначено ліквідатором ТОВ
"ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "АРАГОНЕС" Бойка
Ю.В.; зобов'язано ліквідатора Банкрута
здійснити публікацію оголошення про
визнання боржника банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури, про
що надати суду відповідні докази;
призначено засідання для розгляду
звіту ліквідатора та ліквідаційного
балансу банкрута на 24 лютого 2014 року;
вирішено інші процедурні питання у
справі.

Публікація оголошення про визнання
товариства з обмеженою
відповідальністю "ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ
"АРАГОНЕС" банкрутом та відкриття
ліквідаційної процедури здійснена в
газеті "Урядовий Кур'єр" № 227 від 07
грудня 2013 року.

31 грудня 2013 року через відділ
діловодства господарського суду
Київської області від Засідковича О.М.
(Заявник 1) надійшла заява б/№ від 27
грудня 2013 року (вх. № 26780 від 31 грудня 2013
року) про визнання грошових вимог, яка
ухвалою господарського суду Київської
області від 08 січня 2014 року призначена
до розгляду в судовому засіданні.

Через відділ діловодства
господарського суду Київської області
31 грудня 2013 року від фізичної
особи-підприємця Закриничного В.В.
(Заявник 2) надійшла заява б/№ від 20
грудня 2013 року (вх. № 26781 від 31 грудня 2013
року) про визнання грошових вимог, яка
ухвалою господарського суду Київської
області від 08 січня 2014 року призначена
до розгляду в судовому засіданні.

31 грудня 2013 року через відділ
діловодства господарського суду
Київської області від Бойка Ю.В.
(Заявник 3) надійшла заява б/№ від 25
грудня 2013 року (вх. № 26782 від 31 грудня 2013
року) про визнання грошових вимог, яка
ухвалою господарського суду Київської
області від 08 січня 2014 року призначена
до розгляду в судовому засіданні.

23 січня 2014 року через відділ
діловодства господарського суду
Київської області від Державної
податкової інспекції у Дарницькому
районі ГУ Міндоходів у м. Києві (Заявник
4) надійшла заява № 85/9/26-51-10-33 (вх. № 1127/14
від 23 січня 2014 року) про визнання
кредиторських вимог, яка ухвалою
господарського суду Київської області
від 27 січня 2014 року призначена до
розгляду в судовому засіданні.

27 січня 2014 року через відділ
діловодства господарського суду
Київської області від ліквідатора
Банкрута надійшов звіт за результатами
роботи ліквідатора б/№, б/д (вх. № 1341/14
від 27 січня 2014 року) з доданими
документами, в тому числі з доданим
ліквідаційним балансом Банкрута
станом на 23 січня 2014 року.

Провадження у справі № 911/4053/13
перебуває в ліквідаційній процедурі, в
якій на 24 лютого 2014 року призначені
судові засідання для розгляду заяв з
вимогами до Банкрута Заявників 1- 4,
судове засідання для розгляду звіту
ліквідатора та ліквідаційного балансу
Банкрута.

В судове засідання 24 лютого 2014 року
з'явився представник ліквідатора
Банкрута та надав пояснення у справі;
інші учасники у справі про банкрутство
в судове засідання не з'явились, про
причини неявки суд не повідомили, хоча
й були належним чином повідомлені про
час та місце судового засідання.
Ліквідатор Банкрута в судовому
засіданні підтримав поданий ним раніше
через відділ діловодства
господарського суду Київської області
звіт ліквідатора та ліквідаційний
баланс Банкрута, просить суд
затвердити звіт ліквідатора,
ліквідаційний баланс Банкрута.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 Господарського
процесуального кодексу України,
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону про банкрутство,
провадження у справах про банкрутство
регулюється цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України,
рішення приймається господарським
судом за результатами оцінки доказів,
поданих сторонами та іншими учасниками
господарського процесу, а також
доказів, які були витребувані
господарським судом, у нарадчій
кімнаті.

Згідно ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Детально дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення ліквідатора
Банкрута, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 95 Закону про
банкрутство, кредитори мають право
заявити свої вимоги до боржника, який
ліквідується, у місячний строк з дня
офіційного оприлюднення повідомлення
про визнання боржника, який
ліквідується, банкрутом, на офіційному
веб-сайті Вищого господарського суду
України в мережі Інтернет. Зазначений
строк є граничним і поновленню не
підлягає. Особи, вимоги яких заявлені
після закінчення строку, встановленого
для їх подання, або не заявлені взагалі,
не є конкурсними кредиторами, а їх
вимоги погашаються в шосту чергу.

Згідно абз.абз. 1, 3 п. 1 Прикінцевих та
перехідних положень Закону про
банкрутство, цей Закон набирає
чинності через рік з дня його
опублікування, крім: положень щодо
офіційного оприлюднення відомостей
про справу про банкрутство на
офіційному веб-сайті Вищого
господарського суду України в мережі
Інтернет, які набирають чинності через
два роки з дня опублікування цього
Закону. До набрання чинності цими
положеннями офіційне оприлюднення
відомостей про справу про банкрутство
здійснюється в офіційних друкованих
органах (газетах "Голос України" або
"Урядовий кур'єр").

Дослідивши матеріали справи судом
встановлено, що після публікації
оголошення про визнання ТОВ
"ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "АРАГОНЕС"
банкрутом та відкриття ліквідаційної
процедури, до господарського суду
Київської області надійшло 4 заяви з
вимогами до Банкрута - від Заявників 1- 4.

Відповідно до абз. 5 п.п. 36.7. п. 36
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України "Про Закон
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (у редакції
Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI)" від 28
березня 2013 року № 01-06/606/2013, заяви
кредиторів про грошові вимоги до
боржника, що ліквідується власником,
подаються безпосередньо до
господарського суду та оплачуються
судовим збором. Розгляд грошових вимог
кредиторів в ліквідаційній процедурі
здійснюється господарським судом в
тому ж порядку, що і грошових вимог,
заявлених на підставі статті 23 Закону.
За результатами розгляду грошових
вимог кредиторів господарським судом
затверджується реєстр вимог
кредиторів.

Як встановлено судом, до
господарського суду Київської області
із заявами з вимогами до Банкрута
звернулись: Засідкович Олег
Маркіянович, фізична особа-підприємець
Закриничний Володимир Васильович,
Бойко Юрій Вячеславович, Державна
податкова інспекція у Дарницькому
районі ГУ Міндоходів у м. Києві.

Згідно абз. 2 ч. 6 ст. 23 Закону про
банкрутство, заяви з вимогами
конкурсних кредиторів або
забезпечених кредиторів, у тому числі
щодо яких є заперечення боржника чи
інших кредиторів, розглядаються
господарським судом у попередньому
засіданні суду.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 25 Закону про
банкрутство, у попередньому засіданні
господарський суд розглядає всі вимоги
кредиторів, у тому числі щодо яких були
заперечення боржника і які не були
внесені розпорядником майна до реєстру
вимог кредиторів, а також ті, що визнані
боржником та внесені розпорядником
майна до реєстру вимог кредиторів, і
вирішує питання про його затвердження.

Детально дослідивши поданий
ліквідатором Банкрута реєстр вимог
кредиторів Банкрута станом на 23 січня
2014 року, судом встановлено, що
ліквідатором Банкрута внесено до
реєстру вимог кредиторів Банкрута
вимоги Кредитора 1, Кредитора 2,
Заявників 1- 3.

Представник ліквідатора Банкрута в
судовому засіданні не заперечував
вимоги Заявників 1- 4.

За результатами розгляду заяв з
вимогами до Банкрута Заявників 1- 4 з
доданими доказами, заслухавши
пояснення ліквідатора Банкрута,
детально дослідивши матеріали справи,
судом встановлено наступне.

Згідно абз. 8 ст. 1 Закону про
банкрутство, кредитором є юридична або
фізична особа, а також органи державної
податкової служби та інші державні
органи, які мають підтверджені у
встановленому порядку документами
вимоги щодо грошових зобов'язань до
боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 2, 3 ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Господарський суд створює
сторонам та іншим особам, які беруть
участь у справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

В судове засідання 24 лютого 2014 року
Заявники 1- 4 не з'явились, вимоги ухвал
господарського суду Київської області
від 08 січня 2014 року, від 27 січня 2014 року
не виконали, про причини невиконання
суд не повідомили. В зв'язку з
невиконанням вимог суду Заявниками 1- 4,
суд виходить з наявних матеріалів
справи, які вважає достатніми для
вирішення справи по суті.

В ході дослідження вимог Заявника 1,
викладених в заяві б/№ від 27 грудня 2013
року про визнання грошових вимог,
перевірки в судовому процесі обставин
справи в їх сукупності на підставі
поданих Заявником 1 до господарського
суду письмової заяви з вимогами до
Боржника та документів на їх
підтвердження, дослідження матеріалів
справи, суд дійшов наступних висновків.

В своїй заяві б/№ від 27 грудня 2013 року
про визнання грошових вимог, Заявник 1
посилаючись на ст.ст. 526, 556 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 1, 12
Господарського процесуального кодексу
України, ст. 14 Закону про банкрутство,
просить суд визнати його грошові
вимоги в сумі 500 000,00 грн. Як пояснює у
своїй заяві Заявник 1, заборгованість
Банкрута перед ним в сумі 500 000,00 грн.
виникла в зв'язку з виконанням
Заявником 1 зобов'язання Банкрута перед
Публічним акціонерним товариством
"Комерційний банк "Центр" по договору
про відновлювальну кредитну лінію №
251012/18-КЮ від 25 жовтня 2012 року відповідно
до умов договору поруки від 25 жовтня 2012
року.

Заявлена Заявником 1 заборгованість
Банкрута визнана ліквідатором
Банкрута в повному обсязі та внесена до
реєстру вимог кредиторів до 4 черги
задоволення. В судовому засіданні
ліквідатор Банкрута не заперечує
заборгованість Банкрута до Заявника 1 в
сумі 500 000,00 грн.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу
України, господарські договори
укладаються за правилами,
встановленими Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом, іншими
нормативно-правовими актами щодо
окремих видів договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного
кодексу України, правочином є дія
особи, спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Судом встановлено, що 25 жовтня 2012 року
між Публічним акціонерним товариством
"Комерційний банк "Центр" та Заявником 1
укладено договір поруки від 25 жовтня 2012
року (надалі за текстом: "Договір
поруки"), відповідно до якого п.п. 1.1., 1.2.
якого поручитель (Заявник 1 - відповідно
до договору поруки від 25 жовтня 2012 року)
зобов'язується солідарно з Банкрутом
відповідати перед кредитором
(Публічним акціонерним товариством
"Комерційний банк "Центр" - згідно
договору поруки від 25 жовтня 2012 року) за
належне виконання Банкрутом
зобов'язань за договором про
відновлювальну кредитну лінію №
251012/18-КЮ від 25 жовтня 2012 року, укладеним
між Банкрутом та Публічним акціонерним
товариством "Комерційний банк "Центр"
по погашенню заборгованості по кредиту
у розмірі 9 600 000,00 грн., з терміном
повернення 24 жовтня 2013 року (включно),
сплаті процентів у розмірі 20% річних за
користування кредитом (процентів у
розмірі 30% річних - у випадку,
зазначеному у підпункті «б» п. 3.1.
Кредитного договору), відшкодуванню
неустойки, збитків і інших витрат,
пов'язаних з поверненням
заборгованості за Кредитним договором.
Поручитель відповідає за
зобов'язаннями Банкрута по Кредитному
договору в тому ж обсязі, що і Банкрут,
включаючи сплату кредиту, процентів,
неустойки, відшкодування збитків тощо.
Поручитель та Банкрут залишаються
солідарно зобов'язаними перед
Кредитором до того моменту поки всі
зобов'язання за Кредитним Договором не
будуть виконані повністю.

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 553 Цивільного
кодексу України, за договором поруки
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку.

Відповідно п.п. 2.1. Договору поруки, у
разі невиконання або неналежного
виконання Банкрутом своїх зобов'язань
за Кредитним договором, кредитор має
право пред'явити свої вимоги
безпосередньо до поручителя.

Факт належного виконання Заявником 1
вимог Договору поруки підтверджено
копіями: платіжного доручення № 1649 від
09 грудня 2013 року; платіжним дорученням
№ 1642 від 09 грудня 2013 року.

Згідно ч.ч. 1, 7 ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Не
допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором не
було виконано належним чином.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Доказів погашення заборгованості
перед Заявником 1 в сумі 500 000,00 грн.
Банкрутом не надано.

Судом встановлено, що за подання заяви
про визнання грошових вимог Заявником 1
сплачено судовий збір в сумі 1 147,00 грн.,
що підтверджено квитанцією № оп. 4989 від
19 грудня 2013 року.

Згідно ч. 1 ст. 4, п.п. 14 п. 2. ч. 2 ст. 4 Закону
України "Про судовий збір", судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмір. Ставка судового
збору за подання до господарського
суду заяви кредиторів, які звертаються
з грошовими вимогами до боржника після
оголошення про порушення справи про
банкрутство, а також після
повідомлення про визнання боржника
банкрутом становить 1 розмір
мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2013 рік",
встановлено у 2013 році мінімальну
заробітну плату: у місячному розмірі: з
1 січня - 1147 гривень, з 1 грудня - 1218
гривень.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
спір виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.
Судовий збір, від сплати якого позивач
у встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в доход
бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до абз.абз. 1, 4, 5 п. 1 ч. 1 ст. 45,
п. 4 ч. 1 ст. 45 Закону про банкрутство, у
першу чергу задовольняються витрати,
пов'язані з провадженням у справі про
банкрутство в господарському суді та
роботою ліквідаційної комісії, у тому
числі: витрати на оплату судового
збору; у четверту чергу
задовольняються: вимоги кредиторів, не
забезпечені заставою, у тому числі і
вимоги кредиторів, що виникли із
зобов'язань у процедурі розпорядження
майном боржника чи в процедурі санації
боржника.

Враховуючи вище викладене, суд визнає
вимоги Заявника 1 в сумі 500 000,00 грн.
заборгованості, що підлягає
задоволенню у четверту чергу
задоволення вимог кредиторів, та
судового збору сплаченого Заявником 1 у
справі № 911/4053/13 в сумі 1 147,00 грн., що
підлягає задоволенню у першу чергу
задоволення вимог кредиторів.

В ході дослідження вимог Заявника 2,
викладених в заяві б/№ від 20 грудня 2013
року про визнання грошових вимог,
перевірки в судовому процесі обставин
справи в їх сукупності на підставі
поданих Заявником 2 до господарського
суду письмової заяви з вимогами до
Банкрута та документів на їх
підтвердження, дослідження матеріалів
справи, суд дійшов наступних висновків.

В своїй заяві б/№ від 20 грудня 2013 року
про визнання грошових вимог, Заявник 2
посилаючись на ст.ст. 512-519, 526, ч. 2 ст. 625
Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 12
Господарського процесуального кодексу
України, ст. 14 Закону про банкрутство,
просить суд визнати його грошові
вимоги в сумі 480 000,00 грн. Як зазначає
Заявник 2, заборгованість Банкрута
перед ним в сумі 480 000,00 грн. виникла
внаслідок виконання Заявником 2
зобов'язання Банкрута перед
товариством з обмеженою
відповідальністю "Глорі ЛТД" по
договору про надання послуг правового
обслуговування підприємства № 088Ю від
20 червня 2012 року відповідно до умов
договору про поступку права вимоги від
16 травня 2013 року.

Заявлена Заявником 2 заборгованість
Банкрута визнана ліквідатором
Банкрута в повному обсязі та внесена до
реєстру вимог кредиторів до 4 черги
задоволення. В судовому засіданні
ліквідатор Банкрута не заперечує
заборгованість Банкрута до Заявника 2 в
сумі 480 000,00 грн.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу
України, за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

Згідно ст. 903 Цивільного кодексу
України, якщо договором передбачено
надання послуг за плату, замовник
зобов'язаний оплатити надану йому
послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором. У
разі неможливості виконати договір про
надання послуг, що виникла не з вини
виконавця, замовник зобов'язаний
виплатити виконавцеві розумну плату.
Якщо неможливість виконати договір
виникла з вини замовника, він
зобов'язаний виплатити виконавцеві
плату в повному обсязі, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 Цивільного
кодексу України, кредитор у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок: 1) передання ним своїх
прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 Цивільного кодексу
України, до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Судом встановлено, що 16 травня 2013 року
між ТОВ "Глорі ЛТД" та Заявником 2
укладено договір про поступку права
вимоги від 16 травня 2013 року, відповідно
до п. 2 якого, за даною угодою новий
кредитор (Заявник 2 - згідно договору
про поступку права вимоги від 16 травня
2013 року) одержує право (замість
первісного кредитора) вимагати від
Боржника оплатити борг в розмірі в сумі
480 000,00 грн. по договору № 088Ю від 20
червня 2012 року.

Згідно п.п. 5.2. договору № 088Ю про
надання послуг по правовому
обслуговуванню підприємства від 20
липня 2012 року, який укладено між ТОВ
"Глорі ЛТД" та Банкрутом, винагорода за
виконану роботу сплачується
довірителем (Банкрут - згідно договору
№ 088Ю про надання послуг по правовому
обслуговуванню підприємства від 20
липня 2012 року) шляхом безготівкових
перерахунків на поточний рахунок
юрслужби (ТОВ "Глорі ЛТД" - відповідно до
договору № 088Ю про надання послуг по
правовому обслуговуванню підприємства
від 20 липня 2012 року) протягом 10
банківських днів з моменту підписання
Акту здавання-приймання виконаних
робіт. Акт здавання-приймання
виконаних робіт № 01 до договору про
надання послуг по правовому
обслуговуванню підприємства № 088Ю від
20 липня 2012 року підписаний 30 листопада
2012 року.

В матеріалах справи № 911/4053/13 відсутні
належні та допустимі докази, що
підтверджують погашення Банкрутом
заборгованості перед Заявником 2 в сумі
480 000,00 грн.

Судом також встановлено, що за подання
заяви про визнання грошових вимог
Заявником 2 сплачено судовий збір в
сумі 1 147,00 грн., що підтверджено
квитанцією № оп. 4985 від 19 грудня 2013
року.

Врахувавши вище викладене, керуючись
ст.ст. 173, 179, 193 Господарського кодексу
України, ст.ст. 202, 509, 512, 525, 526, 901, 903
Цивільного кодексу України, ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, ст. 45 Закону про банкрутство,
суд визнає вимоги Заявника 2 в сумі 480
000,00 грн. заборгованості, що підлягає
задоволенню у четверту чергу
задоволення вимог кредиторів, та
судового збору сплаченого Заявником 2 у
справі № 911/4053/13 в сумі 1 147,00 грн., що
підлягає задоволенню у першу чергу
задоволення вимог кредиторів.

В ході дослідження вимог Заявника 3,
викладених в заяві б/№ від 25 грудня 2013
року про визнання грошових вимог,
перевірки в судовому процесі обставин
справи в їх сукупності на підставі
поданих Заявником 3 до господарського
суду письмової заяви з вимогами до
Банкрута та документів на їх
підтвердження, дослідження матеріалів
справи, суд дійшов наступних висновків.

В своїй заяві б/№ від 25 грудня 2013 року
про визнання грошових вимог, Заявник 3
посилаючись на ст.ст. 526, 556 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 1, 12
Господарського процесуального кодексу
України, ст. 14 Закону про банкрутство,
просить суд визнати його грошові
вимоги в сумі 148 979,07 грн. Заборгованість
Банкрута в сумі 148 979,07 грн. перед
Заявником 3 виникла, як надає пояснення
останній, внаслідок виконання
Заявником 3 зобов'язання Банкрута перед
Публічним акціонерним товариством
"Комерційний банк "Центр" по договору
про відновлювальну кредитну лінію №
25101218-КЮ від 25 жовтня 2012 року відповідно
до умов договору поруки від 25 жовтня 2012
року.

Судом встановлено, що 25 жовтня 2012 року
між Публічним акціонерним товариством
"Комерційний банк "Центр" та Заявником 3
укладено договір поруки від 25 жовтня 2012
року (надалі за текстом: "Договір поруки
1"), відповідно до якого п.п. 1.1., 1.2. якого
поручитель (Заявник 3 - відповідно до
договору поруки від 25 жовтня 2012 року)
зобов'язується солідарно з Банкрутом
відповідати перед кредитором
(Публічним акціонерним товариством
"Комерційний банк "Центр" - згідно
договору поруки від 25 жовтня 2012 року) за
належне виконання Банкрутом
зобов'язань за договором про
відновлювальну кредитну лінію №
251012/18-КЮ від 25 жовтня 2012 року, укладеним
між Банкрутом та Публічним акціонерним
товариством "Комерційний банк "Центр"
по погашенню заборгованості по кредиту
у розмірі 9 600 000,00 грн., з терміном
повернення 24 жовтня 2013 року (включно),
сплаті процентів у розмірі 20% річних за
користування кредитом (процентів у
розмірі 30% річних - у випадку,
зазначеному у підпункті «б» п. 3.1.
Кредитного договору), відшкодуванню
неустойки, збитків і інших витрат,
пов'язаних з поверненням
заборгованості за Кредитним договором.
Поручитель відповідає за зобов'язання
Банкрута по Кредитному договору в тому
ж обсязі, що і Банкрут, включаючи сплату
кредиту, процентів, неустойки,
відшкодування збитків тощо. Поручитель
та Банкрут залишаються солідарно
зобов'язаними перед Кредитором до того
моменту поки всі зобов'язання за
Кредитним Договором не будуть виконані
повністю.

Відповідно п.п. 2.1. Договору поруки 1, у
разі невиконання або неналежного
виконання Банкрутом своїх зобов'язань
за Кредитним договором, кредитор має
право пред'явити свої вимоги
безпосередньо до поручителя.

Факт належного виконання Заявником 3
вимог Договору поруки 1 підтверджено
копією квитанції від 06 грудня 2013 року.

Судом встановлено, що за подання заяви
про визнання грошових вимог Заявником 3
сплачено судовий збір в сумі 1 147,00 грн.,
що підтверджено квитанцією № оп. 4447 від
18 грудня 2013 року.

Врахувавши вище викладене, керуючись
ст.ст. 173, 179, 193 Господарського кодексу
України, ст.ст. 202, 509, 512, 525, 526, 553
Цивільного кодексу України, ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, ст. 45 Закону про банкрутство,
суд визнає вимоги Заявника 3 в сумі 148
979,07 грн. заборгованості, що підлягає
задоволенню у четверту чергу
задоволення вимог кредиторів, та
судового збору сплаченого Заявником 3 у
справі № 911/4053/13 в сумі 1 147,00 грн., що
підлягає задоволенню у першу чергу
задоволення вимог кредиторів.

В ході дослідження вимог Заявника 4,
викладених в заяві № 85/9/26-51-10-33 про
визнання грошових вимог, перевірки в
судовому процесі обставин справи в їх
сукупності на підставі поданих
Заявником 4 до господарського суду
письмової заяви з вимогами до Банкрута
та документів на їх підтвердження,
дослідження матеріалів справи, суд
дійшов наступних висновків.

В своїй заяві № 85/9/26-51-10-33 про визнання
грошових вимог, посилаючись на ст. 14
Закону про банкрутство, Податковий
кодекс України, Закон України "Про
державну службу в Україні", Заявник 4
просить суд визнати кредиторські
вимоги в сумі 2 249,00 грн. та визначити
чергу їх задоволення. Як зазначає
Заявник 4, заборгованість Банкрута
перед Заявником 4 виникла в зв'язку з
несплатою Банкрутом авансових внесків
з податку на прибуток.

Згідно податкової декларації з податку
на прибуток підприємства за 2- 4
квартали 2012 року, заповненої
керівником Банкрута, що надійшла
Заявнику 4 електронною поштою 17 травня
2013 року та зареєстрована за № ,
авансовий внесок по податку на
прибуток, що підлягає сплаті щомісячно
становить 2 367,00 грн. Відповідно до
довідки Заявника 4 про заборгованість
по платежах до бюджету Банкрута, у
останнього станом на дату виникнення
заборгованості у Банкрута існувала
переплата по авансових внесках в сумі
118,00 грн., а отже сума заборгованості
Банкрута по відношенню до Заявника 4
становить 2 294,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції
України, кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Згідно п.п. 16.1.3, 16.1.3 п. 16.1 ст. 16
Податкового кодексу України, платник
податків зобов'язаний: подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів; сплачувати податки та збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Відповідно до п. 49.1 ст. 49 Податкового
кодексу України, податкова декларація
подається за звітний період в
установлені цим Кодексом строки
контролюючому органу, в якому
перебуває на обліку платник податків.

Згідно п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу
України, крім випадків, передбачених
податковим законодавством, платник
податків самостійно обчислює суму
податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом. Така сума
грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Відповідно до абз. 1 п. 57.1 ст. 57
Податкового кодексу України, платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 203 Податкового кодексу
України, податкова декларація
подається за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює
календарному місяцю, протягом 20
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця. Платник податку
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого
пунктом 203.1 цієї статті для подання
податкової декларації.

Відповідно до п.п. 14.1.175. п. 14.1. ст. 14
Податкового кодексу України,
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 45 Закону про
банкрутство, у третю чергу
задовольняються: вимоги щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів); вимоги центрального органу
виконавчої влади, що здійснює
управління державним резервом.

В матеріалах справи № 911/4053/13 відсутні
належні та допустимі докази, що
підтверджують погашення Банкрутом
заборгованості перед Заявником 4 в сумі
2 249,00 грн.

Врахувавши вище викладене, суд визнає
вимоги Заявника 4 в сумі 2 249,00 грн.
заборгованості зі сплати податку на
прибуток, які підлягають задоволенню в
третю чергу задоволення вимог
кредиторів.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір, від сплати якого позивач
у встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в доход
бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.

Судом встановлено, що Заявник 4
відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України
"Про судовий збір", звільнений від
сплати судового збору.

Згідно ст. 8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік",
установлено у 2014 році мінімальну
заробітну плату: у місячному розмірі: з
1 січня - 1218 гривень, з 1 липня - 1250
гривень, з 1 жовтня - 1301 гривня.

Заява Заявника 4 про визнання
кредиторських вимог № 85/9/26-51-10-33 (вх. №
1127/14 від 23 січня 2014 року) надійшла до
господарського суду Київської області
23 січня 2014 року, отже судовий збір за її
подання становить 1 218,00 грн.

Керуючись ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України, ч. 1,
п.п. 14 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про
судовий збір", суд покладає на Банкрута
судовий збір в сумі 1 218,00 грн., що
відноситься до першої черги
задоволення вимог кредиторів та
кредитором за яким є Броварська ОДПІ ГУ
Міндоходів у Київській області.

Розглянувши звіт ліквідатора,
ліквідаційний баланс Банкрута,
заслухавши пояснення ліквідатора
Банкрута та детально дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку
про те, що реєстр вимог кредиторів
Банкрута, звіт ліквідатора Банкрута,
ліквідаційний баланс Банкрута
підлягають затвердженню на підставі
наступного.

Відповідно до абз.абз. 1-7, 11, 12 ч. 1 ст. 46,
ч.ч. 2, 3 ст. 46 Закону про банкрутство,
після завершення всіх розрахунків з
кредиторами ліквідатор подає до
господарського суду звіт та
ліквідаційний баланс, до якого
додаються: відомості за результатами
інвентаризації майна боржника та
перелік ліквідаційної маси; відомості
про реалізацію об'єктів ліквідаційної
маси з посиланням на укладені договори
купівлі-продажу; копії договорів
купівлі-продажу та акти
приймання-передачі майна; реєстр вимог
кредиторів з даними про розміри
погашених вимог кредиторів; документи,
які підтверджують погашення вимог
кредиторів; довідка архівної установи
про прийняття документів, які
відповідно до закону підлягають
довгостроковому зберіганню;. Якщо за
результатами ліквідаційної процедури
після задоволення вимог кредиторів не
залишилося майна, господарський суд
виносить ухвалу про ліквідацію
юридичної особи - банкрута. Копія цієї
ухвали надсилається органу, який
здійснив державну реєстрацію
юридичної особи - банкрута, та органам
державної статистики для виключення
юридичної особи з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців, а також власнику
майна та органам державної податкової
служби за місцезнаходженням банкрута.
Якщо ліквідатор не виявив майнових
активів, що підлягають включенню до
складу ліквідаційної маси, він
зобов'язаний подати господарському
суду ліквідаційний баланс, який
засвідчує відсутність у банкрута
майна.

Згідно ч. 5 ст. 45 Закону про банкрутство,
вимоги, не задоволені за недостатністю
майна, вважаються погашеними. В свою
чергу, затвердження звіту ліквідатора
в порядку, передбаченому Законом про
банкрутство, є підставою для
припинення провадження у справі згідно
п.п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону про банкрутство.

Як зазначено, ухвалою господарського
суду Київської області від 11 листопада
2013 року визнано вимоги ТОВ "Єрсіда" у
сумі 165 000,00 грн. та ТОВ "Роскот" у сумі 121
000,00 грн. Вказана ухвала господарського
суду Київської області від 11 листопада
2013 року набрала законної сили та не
оскаржувалась жодним із учасників у
справі про банкрутство.

В судових засіданнях 24 лютого 2014 року
визнано вимоги: Засідковича О.М. в сумі
500 000,00 грн., в сумі 1 147,00 грн. судового
збору сплаченого Заявником 1 у справі №
911/4053/13; фізичної особи-підприємця
Закриничного В.В. в сумі 480 000,00 грн., в
сумі 1 147,00 грн. судового збору
сплаченого Заявником 2 у справі №
911/4053/13; Бойка Ю.В. в сумі 148 979,07 грн., в
сумі 1 147,00 грн. судового збору
сплаченого Заявником 3 у справі №
911/4053/13; Державної податкової інспекції
у Дарницькому районі ГУ Міндоходів у м.
Києві в сумі 2 249,00 грн.; покладено на
Банкрута судовий збір в сумі 1 218,00 грн.,
за результатом розгляду заяви Заявника
4, якій звільнений від сплати судового
збору та кредитором за яким є
Броварська ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області.

Відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 95 Закону про
банкрутство, особи, вимоги яких
заявлені після закінчення строку,
встановленого для їх подання, або не
заявлені взагалі, не є конкурсними
кредиторами, а їх вимоги погашаються в
шосту чергу.

Згідно ч. 5 ст. 45 Закону про банкрутство,
вимоги, не задоволені за недостатністю
майна, вважаються погашеними.

Як було вище встановлено, жодних інших
заяв з вимогами до Банкрута до
господарського суду Київської області
не надходило.

Врахувавши вище викладене суд дійшов
висновку про затвердження реєстру
вимог кредиторів Банкрута, до якого
внести вимоги кредиторів Банкрута,
визнаних в судовому засіданні 11
листопада 2013 року та в судовому
засіданні 24 лютого 2014 року.

Розглянувши звіт ліквідатора Банкрута,
судом встановлено наступне.

Згідно звіту ліквідатора Банкрута з
метою формування ліквідаційної маси
вчинено наступні дії: ліквідатором
Банкрута направлено запит
Національній комісії з цінних паперів
та фондового ринку з проханням надати
інформацію щодо наявних цінних паперів
у Банкрута.

Ліквідатором Банкрута направлено
запит Головному управлінню
Держземагентства у Київській області з
проханням надати інформацію щодо
зареєстрованих на праві власності
земельних ділянок, які належать
Банкруту.

Ліквідатором Банкрута направлено
запит відділу Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Київській
області з проханням надати інформацію
щодо наявності заборгованості перед
бюджетом у Банкрута.

Ліквідатором Банкрута направлено
запит Київському обласному відділенню
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності з
проханням надати інформацію щодо
наявності заборгованості перед
бюджетом у Банкрута.

Ліквідатором Банкрута направлено
запит Фонду соціального страхування
України на випадок безробіття в
Броварському районі Київської області
з проханням надати інформацію щодо
наявності заборгованості перед
бюджетом у Банкрута.

Ліквідатором Банкрута направлено
запит Управлінню ДАІ ГУ МВС в Київській
області з проханням надати інформацію
щодо зареєстрованих транспортних
засобів, які належать на праві
приватної власності Банкруту.

Ліквідатором Банкрута направлено
запит Державній інспекції сільського
господарства Київської області з
проханням надати інформацію щодо
наявних тракторів, самохідних шасі,
самохідних дорожньо-будівельних і
меліоративних машин, тракторних
причепів у Банкрута.

Ліквідатором Банкрута направлено
запит КП Київської обласної ради
"Броварського міжміського бюро
технічної інвентаризації" з проханням
надати інформацію щодо зареєстрованої
на праві власності нерухомості, яка
належить Банкруту.

За наслідками вчинення ліквідатором
Банкрута для формування ліквідаційної
маси дій, останнім встановлено
наступне, а саме: згідно довідки
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку № 09/03/27865/нк від 30
грудня 2013 року, станом на 30 вересня 2013
року Банкрут серед власників, які
володіють значними пакетами акцій
емітентів (10 відсотків і більше
статутного капіталу), відсутній.

Відповідно до довідки Головного
управління Держземагентства у
Київській області № 19-10-0.42-813/2-13 від 20
грудня 2013 року, за наявною в Головному
управлінні інформацією відповідно до
даних НКС (Національна кадастрова
система) відомості щодо реєстрації
земельних ділянок в межах Київської
області за Банкрутом відсутні.

Згідно довідки відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Броварському
районі Київської області № 321 від 25
грудня 2013 року, заборгованість по
сплаті страхових внесків до Фонду по
Банкруту відсутня.

Відповідно до довідки виконавчої
дирекції Київського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності № 3496/07-09 від 13 грудня 2013
року, Банкрут заборгованості перед
Фондом не має.

Згідно довідки Броварського
міськрайонного центру зайнятості №
1310/02 від 19 грудня 2013 року, Банкрут
заборгованості перед Фондом
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття по страховим внескам не має.

Відсутність майна у Банкрута
підтверджена також Витягом з
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна № 42489415 від 11 листопада 2013 року на
Банкрута, згідно якого відсутня
інформація щодо майна Банкрута, що
внесено до Державного реєстру обтяжень
рухомого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону про
банкрутство, до винесення
господарським судом ухвали про
ліквідацію юридичної особи - банкрута
ліквідатор зобов'язаний забезпечити
збереженість архівних документів
банкрута і за погодженням із
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади у сфері
архівної справи і діловодства або з
уповноваженою ним архівною установою
визначити місце подальшого їх
зберігання.

Згідно пояснень ліквідатора Банкрута
наданих в судовому засіданні, за
результатами заходів проведених під
час ліквідаційної процедури
встановлено відсутність документів,
які згідно діючого законодавства
підлягають здачі до архівної установи
під час ліквідації підприємства, - в
зв'язку з чим документи в архівну
установу ліквідатором Банкрута не
здавались.

Ліквідатором Банкрута подано
ліквідаційний баланс Банкрута станом
на 23 січня 2014 року згідно якого у
Банкрута відсутні будь-які активи, за
рахунок яких можна провести розрахунки
з кредиторами Банкрута - ТОВ "Єрсіда",
ТОВ "Роскот", Засідковичем О.М., фізичною
особою-підприємцем Закриничним В.В.,
Бойком Ю.В., Державною податковою
інспекцією у Дарницькому районі ГУ
Міндоходів у м. Києві, Броварською ОДПІ
ГУ Міндоходів у Київській області.

Згідно звіту ліквідатора Банкрута та
доданих до нього документів, пояснень
ліквідатора Банкрута, матеріалів
справи № 911/4053/13 ліквідатором Банкрута
не виявлено майна Банкрута, яке є
предметом застави; майно Банкрута, яке
б знаходилось у третіх осіб на
зберіганні або передавалось іншим
особам, та за яке не отримані кошти, не
виявлено; звільнення працівників, яким
має бути виплачена вихідна допомога, не
проводилось, вихідна допомога не
виплачувалась; у Банкрута відсутня
заборгованість з виплати заробітної
плати; на час проведення ліквідаційної
процедури всі рахунки Банкрута
закриті; у Банкрута відсутні архівні
документи, що підлягають зберіганню.

Таким чином судом встановлено, що
вимоги кредиторів Банкрута - ТОВ
"Єрсіда", ТОВ "Роскот", Засідковича О.М.,
фізичної особи-підприємця
Закриничного В.В., Бойка Ю.В., Державної
податкової інспекції у Дарницькому
районі ГУ Міндоходів у м. Києві,
Броварської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області, - не можуть бути
погашенні в зв'язку з відсутністю майна
Банкрута.

Отже, у зв'язку з відсутністю майна та
будь-яких інших активів у Банкрута за
рахунок реалізації яких можливе
задоволення вимог ТОВ "Єрсіда", ТОВ
"Роскот", Засідковича О.М., фізичної
особи-підприємця Закриничного В.В.,
Бойка Ю.В., Державної податкової
інспекції у Дарницькому районі ГУ
Міндоходів у м. Києві, Броварської ОДПІ
ГУ Міндоходів у Київській області, їх
вимоги, - вважаються погашеними.

Врахувавши вище викладене, судом
встановлено, що ліквідатором Банкрута
в ході ліквідаційної процедури
здійснено всі необхідні заходи,
передбачені Законом про банкрутство.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону про
банкрутство, господарський суд
припиняє провадження у справі про
банкрутство, якщо: затверджений звіт
ліквідатора в порядку, передбаченому
цим Законом.

Згідно абз. 1 ч. 5 ст. 39 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців", у
разі, якщо після завершення
ліквідаційної процедури в процесі
банкрутства, яка встановлена законом,
судом постановлене рішення про
ліквідацію юридичної особи - банкрута,
суд, що виніс відповідне рішення, в день
набрання ним законної сили направляє
його державному реєстратору за
місцезнаходженням юридичної особи -
банкрута для проведення державної
реєстрації припинення юридичної особи.

Керуючись ст. 67 Конституції України,
ст.ст. 1, 2, 23, 25, 45, 46, 83, 95 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
ст.ст. 4-1, 4-3, 33, 43, 49, 75, 82, 86 Господарського
процесуального кодексу України, ст.ст.
173, 179, 193 Господарського кодексу
України, ст.ст. 202, 509, 512, 514, 525, 526, 901, 903
Цивільного кодексу України, ст.ст. 14, 16,
49, 54, 57, 203 Податкового кодексу України,
ст. 39 Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців", Інформаційним
листом Вищого господарського суду
України "Про Закон України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(у редакції Закону України від 22.12.2011 N
4212-VI)" від 28 березня 2013 року № 01-06/606/2013,
суд -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву Засідковича
О.М. (ідентифікаційний код: , місце
проживання: м. Київ, вул.
Березняківська, буд. 14, кв. 92) б/№ від 27
грудня 2013 року (вх. № 26780 від 31 грудня 2013
року) про визнання грошових вимог;

визнати вимоги Засідковича О.М.
(ідентифікаційний код: , місце
проживання: м. Київ, вул.
Березняківська, буд. 14, кв. 92) в сумі 500
000,00 грн. (п'ятсот тисяч гривень 00 коп.),
що підлягають задоволенню у четверту
чергу задоволення вимог кредиторів, та
в сумі 1 147,00 грн. (одна тисяча сто сорок
сім гривень 00 коп.) сплаченого
Заявником 1 у справі № 911/4053/13 судового
збору, що підлягають задоволенню у
першу чергу задоволення вимог
кредиторів.

2. Задовольнити заяву фізичної
особи-підприємця Закриничного В.В.
(ідентифікаційний код: , місце
проживання: 02225, м. Київ, прт.
Маяковського, буд. 17-Г, кв. 76) б/№ від 20
грудня 2013 року (вх. № 26781 від 31 грудня 2013
року) про визнання грошових вимог;

визнати вимоги фізичної
особи-підприємця Закриничного В.В.
(ідентифікаційний код: , місце
проживання: 02225, м. Київ, прт.
Маяковського, буд. 17-Г, кв. 76) в сумі 480
000,00 грн. (чотириста вісімдесят тисяч
гривень 00 коп.), що підлягають
задоволенню у четверту чергу
задоволення вимог кредиторів, в сумі 1
147,00 грн. (одна тисяча сто сорок сім
гривень 00 коп.) судового збору
сплаченого Заявником 2 у справі №
911/4053/13, що підлягають задоволенню у
першу чергу задоволення вимог
кредиторів.

3. Задовольнити заяву Бойка Ю.В.
(ідентифікаційний код: , місце
проживання: м. Київ, вул. Драгоманова,
буд. 1-Г, кв. 220) б/№ від 25 грудня 2013 року
(вх. № 26782 від 31 грудня 2013 року) про
визнання грошових вимог;

визнати вимоги Бойка Ю.В.
(ідентифікаційний код: , місце
проживання: м. Київ, вул. Драгоманова,
буд. 1-Г, кв. 220) в сумі 148 979,07 грн. (сто
сорок вісім тисяч дев'ятсот сімдесят
дев'ять гривень 07 коп.), що підлягають
задоволенню у четверту чергу
задоволення вимог кредиторів, в сумі 1
147,00 грн. (одна тисяча сто сорок сім
гривень 00 коп.) судового збору
сплаченого Заявником 3 у справі №
911/4053/13, що підлягають задоволенню у
першу чергу задоволення вимог
кредиторів

4. Задовольнити заяву Державної
податкової інспекції у Дарницькому
районі ГУ Міндоходів у м. Києві
(ідентифікаційний код: 38748099,
місцезнаходження: 02068, м. Київ, вул.
Кошиця, буд. 3) № 85/9/26-51-10-33 (вх. № 1127/14 від
23 січня 2014 року) про визнання
кредиторських вимог;

визнати вимоги Державної податкової
інспекції у Дарницькому районі ГУ
Міндоходів у м. Києві (ідентифікаційний
код: 38748099, місцезнаходження: 02068, м. Київ,
вул. Кошиця, буд. 3) в сумі 2 249,00 грн. (дві
тисячі двісті сорок дев'ять гривень 00
коп.) заборгованості зі сплати податку
на прибуток, що відносяться до третьої
черги задоволення вимог кредиторів;

покласти на Банкрута - товариство з
обмеженою відповідальністю
"ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "АРАГОНЕС"
(ідентифікаційний код: 37402037,
місцезнаходження: 07444, Київська обл.,
Броварський район, с. Світильня, вул.
Корольова, буд. 4) судовий збір за
наслідком розгляду заяви Державної
податкової інспекції у Дарницькому
районі ГУ Міндоходів у м. Києві №
85/9/26-51-10-33 від 15 січня 2014 року (вх. № 1127/14
від 23 січня 2014 року) про визнання
кредиторських вимог, яка звільнена від
сплати судового збору в сумі 1 218,00 грн.
(одна тисяча двісті вісімнадцять
гривень 00 коп.), кредитором за яким є
Броварська ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області.

5. Затвердити реєстр вимог
кредиторів товариства з обмеженою
відповідальністю "ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ
"АРАГОНЕС", ідентифікаційний код: 37402037,
місцезнаходження: 07444, Київська обл.,
Броварський район, с. Світильня, вул.
Корольова, буд. 4, в наступному складі та
обсязі:

- товариство з обмеженою
відповідальністю "Єрсіда"
(місцезнаходження: 02660, м. Київ, вул.
Червоногвардійська, буд. 5, оф. 412,
ідентифікаційний код: 37312588) у сумі 165
000,00 грн. (сто шістдесят п'ять тисяч
гривень 00 коп.), які підлягають
задоволенню у четверту чергу
задоволення вимог кредиторів;

- товариство з обмеженою
відповідальністю "Роскот"
(місцезнаходження: 02660, м. Київ, вул.
Червоногвардійська, буд. 5, оф. 412,
ідентифікаційний код: 37312572) у сумі 121
000,00 грн. (сто двадцять одна тисяча
гривень), які підлягають задоволенню у
четверту чергу задоволення вимог
кредиторів;

- Засідкович Олег Маркіянович
(ідентифікаційний код: , місце
проживання: м. Київ, вул.
Березняківська, буд. 14, кв. 92) в сумі 500
000,00 грн. (п'ятсот тисяч гривень 00 коп.),
що підлягають задоволенню у четверту
чергу задоволення вимог кредиторів, в
сумі 1 147,00 грн. (одна тисяча сто сорок
сім гривень 00 коп.) судового збору, що
підлягають задоволенню у першу чергу
задоволення вимог кредиторів;

- фізична особа-підприємець
Закриничний Володимир Васильович
(ідентифікаційний код: , місце
проживання: 02225, м. Київ, прт.
Маяковського, буд. 17-Г, кв. 76) в сумі 480
000,00 грн. (чотириста вісімдесят тисяч
гривень 00 коп.), що підлягають
задоволенню у четверту чергу
задоволення вимог кредиторів, в сумі 1
147,00 грн. (одна тисяча сто сорок сім
гривень 00 коп.), що підлягають
задоволенню у першу чергу задоволення
вимог кредиторів;

- Бойко Юрій Вячеславович
(ідентифікаційний код: , місце
проживання: м. Київ, вул. Драгоманова,
буд. 1-Г, кв. 220) в сумі 148 979,07 грн. (сто
сорок вісім тисяч дев'ятсот сімдесят
дев'ять гривень 07 коп.), що підлягають
задоволенню у четверту чергу
задоволення вимог кредиторів, в сумі 1
147,00 грн. (одна тисяча сто сорок сім
гривень 00 коп.), що підлягають
задоволенню у першу чергу задоволення
вимог кредиторів;

- Державна податкова інспекція у
Дарницькому районі ГУ Міндоходів у м.
Києві (ідентифікаційний код: 38748099,
місцезнаходження: 02068, м. Київ, вул.
Кошиця, буд. 3) в сумі 2 249,00 грн. (дві
тисячі двісті сорок дев'ять гривень 00
коп.), що відносяться до третьої черги
задоволення вимог кредиторів;

- Броварська ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області в сумі 1 218,00 грн. (одна
тисяча двісті вісімнадцять гривень 00
коп.) судового збору, що відноситься до
першої черги задоволення вимог
кредиторів, за наслідком розгляду
заяви Державної податкової інспекції у
Дарницькому районі ГУ Міндоходів у м.
Києві № 85/9/26-51-10-33 від 15 січня 2014 року
(вх. № 1127/14 від 23 січня 2014 року) про
визнання кредиторських вимог, яка
звільнена від сплати судового збору.

6. Затвердити звіт ліквідатора
Банкрута Бойка Ю.В. та ліквідаційний
баланс товариства з обмеженою
відповідальністю "ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ
"АРАГОНЕС", ідентифікаційний код: 37402037,
місцезнаходження: 07444, Київська обл.,
Броварський район, с. Світильня, вул.
Корольова, буд. 4, станом на 23 січня 2014
року.

7. Ліквідувати юридичну особу
Банкрута - товариство з обмеженою
відповідальністю "ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ
"АРАГОНЕС", ідентифікаційний код: 37402037,
місцезнаходження: 07444, Київська обл.,
Броварський район, с. Світильня, вул.
Корольова, буд. 4.

8. Вимоги усіх кредиторів визнати
погашеними; виконавчі документи за
відповідними вимогами визнаються
такими, що не підлягають виконанню.

9. Провадження у справі № 911/4053/13
про банкрутство товариства з обмеженою
відповідальністю "ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ
"АРАГОНЕС", ідентифікаційний код: 37402037,
місцезнаходження: 07444, Київська обл.,
Броварський район, с. Світильня, вул.
Корольова, буд. 4, - припинити.

10. Зобов'язати ліквідатора
Банкрута - Бойка Ю.В. подати державному
реєстратору Реєстраційної служби за
місцезнаходженням Банкрута копію
даної ухвали для проведення реєстрації
припинення юридичної особи Банкрута.

11. Зобов'язати ліквідатора
Банкрута - Бойка Ю.В. повідомити
Управління з питань банкрутства
Департаменту нотаріату та банкрутства
Міністерства юстиції України про
завершення ліквідаційної процедури.

12. Ухвалу надіслати: державному
реєстратору Реєстраційної служби за
місцезнаходженням Банкрута, Головному
Управлінню статистики в Київській
області; ВДВС за місцезнаходженням
Банкрута;

Копію ухвали надіслати: учасникам у
справі, Управлінню з питань
банкрутства Департаменту нотаріату та
банкрутства Міністерства юстиції
України, Державній податковій
інспекції за місцезнаходженням
Банкрута.

Суддя
Скутельник П.Ф.