ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.03.14р. Справа № 904/7999/13

За позовом Державного підприємства
"Придніпровська залізниця", м. Кривий
Ріг, Дніпропетровська обл.

до Публічного акціонерного товариства
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат", м. Кривий Ріг,
Дніпропетровська обл.

про стягнення 26 091,72 грн.

Головуючий колегії Панна С.П.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

Від позивача Портний М.І. -
юрисконсульт комерційного відділу за
довіреністю від 01.01.2014 року

Від відповідача Чобанюк Т.М. -
провідний юрисконсульт юридичного
відділу за довіреністю від 23.01.2014 року
за № 52-16/77

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Придніпровська
залізниця" звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до Відкритого
акціонерного товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" про
стягнення плати за користування
вагонами в сумі 5442,00 грн. та збору за
зберігання вантажу в сумі 20649,72 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
згідно залізничних накладних вагони,
завантажені вантажем "Вапняк для
флюсування" були прийняті залізницею
до перевезення на адресу одержувача -
відповідача, але на шляху прямування,
відповідно до вимог п. п. 9, 10 Правил
користування вагонами зазначені
вагони були затримані, про що було
видано наказ № 201 від 10.04.2013 року через
зайнятість колій на станції
призначення Кривий Ріг у зв'язку з
несвоєчасним забиранням вантажу
відповідачем на свою під'їзну колію,
про що також складено акт про затримку
вагонів форми ГУ-23а № 57 від 10.04.2013 року
та акт загальної форми ГУ-23 № 57 від
10.04.2013 року і вчасно вручено
представникам комбінату на підходах до
станції призначення повідомлення про
затримку цих вагонів.

Відповідач з позовними вимогами не
погоджується (відзив на позовну заяву
за № 52-16/473 від 25.10.2013 року) посилаючись
на те, що:

- позивачем не надано доказів, що у
проміжок часу між прибуттям поїзду та
видачею залізницею наказу спірні
вагони неможливо було подати з вини
відповідача;

- за спірними відомостями позивачем
неправомірно включено до суми позовних
вимог плата, стягнута за користування
вагонами на станції призначення, яка не
входить до предмету даного спору і яка
стягнута з особового рахунку
відповідача.

Ухвалою суду від 30.12.2013 року справу №
904/7999/13 прийнято до розгляду в
колегіальному складі суду.

Ухвалою суду від 06.02.2014 року змінено
найменування відповідача у справі №
904/7999/13 з Відкритого акціонерного
товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" на
Публічне акціонерне товариство
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат".

Ухвалою суду від 26.02.2014 року на підставі
ч. 3 ст. 69 Господарського процесуального
кодексу України строки вирішення спору
у справі № 904/7999/13 були
продовжені терміном на 15 днів, а саме до
15.03.2014 року.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України у
справі оголошувались вступна та
резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.11.2008 року між Державним підприємством
"Придніпровська залізниця", як
залізницею, та Відкритим акціонерним
товариством "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат", як
власником колії укладено договір
№ ПР/М-08-2/11-2476а/НЮдч про
експлуатацію залізничної колії
Відкритого акціонерного товариства
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат", яка примикає до станції
Кривий Ріг ДП "Придніпровська
залізниця".

За умовами п. 5 договору передача (здача)
вагонів для під'їзної колії
здійснюється:

- порожніх вагонів під навантаження
через інтервал часу - 1,5 год.;

- маршрутів, завантажених аглорудою
через інтервал часу - 5,0 год.;

- маршрутів, завантажених вапняком
через інтервал часу - 4,5 год.;

- передача розбірних поїздів - за
повідомленнями. Вагони з небезпечними
вантажами подаються на під'їзну колію
по за інтервалом не пізніше, ніж за 2
години з моменту прибуття їх на станцію
Кривий Ріг, і здаються власнику колії
на приймально-здавальних коліях
станції Допоміжна через 30 хвилин після
прибуття поїзду.

Відповідно до п. 6 договору вагони для
під'їзної колії подаються локомотивом
залізниці на одну з
приймально-здавальних колій станції
Допоміжна. Подальший рух вагонів
виконується локомотивом власника
колії.

Пунктом 7 договору встановлено, що
максимальна кількість вагонів у кожній
партії, що передається власнику колії,
становить не більше 55 вагонів (220 вісей).

Про готовність вагонів до забирання
диспетчер цеху зовнішнього транспорту
УЗТ по прямому телефонному зв'язку
повідомляє старшого
прийомоздавальника або маневрового
диспетчера станції Кривий Ріг.
Повідомлення передається не пізніше
ніж за 2,0 години до фактичної здачі
вагонів з реєстрацією у книзі
повідомлень форми ГУ-2 (п. 8 договору).

За приписами п. 16 договору власник
колії сплачує залізниці:

- за подачу, забирання вагонів
згідно з табл. 1, табл. 2 Тарифного
керівництва № 1;

- за користування вагонами згідно з
Правилами перевезень вантажів;

- за складування вантажів або
примикання під'їзних колій у смузі
відведення - згідно з Тарифним
керівництвом № 1;

- за зберігання вантажів у вагонах - у
разі затримки їх з вини одержувача
після закінчення терміну безоплатного
сплачується незалежно від місця
затримки (на станції призначення та на
підходах до неї) - згідно з Правилами
зберігання вантажів;

- інші збори і плати за додаткові роботи
та послуги, що виконує залізниця для
власника колії - згідно з діючими
нормативними документами.

Даний договір укладено терміном на 5
років з 11.12.2008 року до 10.12.2013 року (п. 21
договору).

За накладними №№ 46159927, 46164372, 46164174, 46164067,
46163853, 46168115, 46154225, 46154084, 46151098, 46150835 (т. 1 а.
с. 52-60) позивачем були прийняті вагони
завантажені "Вапняком для флюсування"
для перевезення на адресу одержувача
ВАТ "Південний гірничо-збагачувальний
комбінат".

Як вбачається з матеріалів справи, на
шляху прямування відповідно до вимог п.
п. 9, 10 Правил користування вагонами,
затверджених наказом Міністерства
транспорту України 25.02.1999 року за № 119
та зареєстрованих в Міністерстві
юстиції України 15.03.1999 року за № 165/3458,
вищевказані вагони були затримані
згідно наказу № 201 від 10.04.2013 року через
неможливість приймання їх станцією
призначення Кривий Ріг
Придніпровської залізниці у зв'язку з
неприйняттям вагонів вантажовласником
ВАТ "Південний гірничо-збагачувальний
комбінат" з причини скупчення вагонів
на станції Кривий Ріг Придніпровської
залізниці і несвоєчасного вивільнення
колій від вантажу, що прибув на адресу
відповідача та здійсненням необхідних
операцій з обробки вагонів як позивача,
так і інших контрагентів ДП
"Придніпровська залізниця".

За фактом неприйняття вищевказаних
вагонів ВАТ "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат"
згідно з нормами п. п. 9, 10 Правил
користування вагонами та контейнерами
на станції Новоблочна складено акт про
затримку вагонів форми ГУ-23а № 57 від
10.04.2013 року (а. с. 88) та акт загальної
форми ГУ-23 за № 57 від 10.04.2013 року (а. с. 90),
які з повідомленням про затримку
вагонів (89) вручено представнику
відповідача, що підтверджується
розписом представника ВАТ "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" на
другому екземплярі повідомлення.

У акті про затримку вагонів форми ГУ-23а
від 10.04.2013 року за № 57 вказано час
затримки вагонів, які прибули поїздом
№ 2107 09.04.2013 року о 20 год. 20 хв. та час
закінчення затримки вагонів, які
відправлені поїздом № 3505 11.04.2013 року о 14
год. 50 хв. (т. 1 а. с. 88).

Відповідно до відомостей плати за
користування вагонами №№ 14049482, 14049480,
15049483, 15049484, 16049486, 17049490, 18049491, 16049487, 16049488
(т. 1 а. с. 92-118) за весь час затримки
вагонів на підходах до ст. Кривий Ріг за
актом ф. ГУ-23 № 57 від 10.04.2013 року (т. 1 а. с.
90) та час незабирання вагонів з колій
станції позивачем було нараховано
плату та користування спірними
вагонами. Відомість плати за
користування вагонами підтверджено
підписом працівника станції Кривий Ріг
як того чітко передбачає графа "Підпис
працівника станції" форми ГУ-46 згідно
додатку № 1 до п. 3 Правил.

Відомість плати за користування
вагонами працівниками ВАТ "Південний
гірничо-збагачувальний" було підписано
із приміткою, що колії були вільні і
позивач міг подати вагони відповідачу
(а. с. 92-118).

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача плати за
користування вагонами в сумі 5442,00 грн.
за відомостями плати ф. ГУ-46 №№ 14049482,
14049480, 15049483, 15049484, 16049486, 17049490, 18049491, 16049487,
16049488 та збору за зберігання вантажу в
сумі 20649,72 грн. за накопичувальною
карткою форми ФДУ-92 № 16049129 на суму 17208,10
грн. (з ПДВ), яка була нарахована на
підставі акту про затримку вагонів ф.
ГУ-23а від 10.04.2013 року за № 57 та акту
загальної форми ГУ-23 від 10.04.2013 року
№ 57, складених на станції затримки
Новоблочна згідно наказу № 201.

Позов підлягає задоволенню виходячи з
наступного:

Пунктом 9 Правил користування вагонами
і контейнерами визначено, що наказ на
затримку вагонів на підході до станції
призначення видається з вини
вантажовласника. Вина вантажовласника
підтверджується актами загальної
форми ГУ-23, актами про затримку вагонів
ф. ГУ-23а, витягами із книг повідомлення
про прибуття вантажу ф. ГУ-2,
повідомленнями про затримку вагонів,
наказами на затримку вагонів і
закінчення затримки, відомостями плати
за користування вагонами ф. ГУ-46,
накопичувальною карткою ф. ФДУ-92 та
накладними на оформлення працівниками
залізниці у відповідності з вимогами
діючих нормативно-правових документів:
п. п. 4, 6, 8, 9, 10, 12 Правил користування
вагонами, ст. ст. 46, 47, 119, 125 Статуту
залізниць України, п. п. 5, 9, 16 договору №
ПР/М-08-2/11-2476а НЮдч "Про експлуатацію
залізничної під'їзної колії ПАТ
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат", яка примикає до станції
Кривий Ріг ДП "Придніпровська
залізниця".

У відповідності до вимог ст. 42 Статуту
залізниць України станцією Кривий Ріг
було повідомлено ПАТ "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" про
прибуття на його адресу власних
вагонів, що підтверджується записами у
книзі повідомлень ф. ГУ-2, тобто згідно
вимог п. 5 договору №
ПР/М-08-2/11-2476а/НЮдч від 06.11.2008 року, не
пізніше 1,5 години після отримання
повідомлення про прибуття на його
адресу власних вагонів, ПАТ
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат" повинен був їх забрати на
свою під'їзну колію з передавальних
колій, які є приймально-відправними.
Отже, через те, що ПАТ "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат"
несвоєчасно вивільняв колії станції
Кривий Ріг від вантажу який прибув на
його адресу - спричинив ситуацію, з якої
залізниця не мала можливості виконати
свої зобов'язання за договором на
перевезення по накладним і довезти
власні вагони на станцію призначення
його одержувачу - ПАТ "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат". При
цьому, через затримку вагонів, на
станції призначення і на підходах до
неї, з вини відповідача була знижена
пропускна спроможність для
перевезення і інших поїздів.

Як вбачається з наданих відповідачем
довідки б/н (т. 2 а. с. 171) у ПАТ
"Південний гірничо-збагачувальний
комбінат" на момент видачі наказу № 201
від 10.04.2013 року на станції Допоміжна
були вільні наступні колії: 1, 2, 4, 6, 11,
тобто він міг прийняти спірні вагони.
Крім того, суду не надано доказів
звернення відповідача до позивача з
письмовими повідомленнями про
готовність вчасно прийняти затримані
вагони на свою під'їзну колію після
отримання повідомлення від ДП
"Придніпровська залізниця" про
затримку вагонів. При цьому суд зважає
на той факт, що позивач в день початку
затримки спірних вагонів 12 разів
повідомляв ПАТ "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" про
можливість подачі вагонів на колії
станції Допоміжна, про що є відповідна
позначка у книзі ф. ГУ-2 (т. 1 а. с. 75).

Складання актів загальної форми ГУ-23 за
участю двох працівників станції не
суперечить вимогам п. 3 Правил
складання актів, який застосовується у
разі відсутності на станції
представника вантажовласника.

Крім того, у Правилах користування
вагонами і в Правилах складання актів
відсутні вимоги щодо запрошення
представника вантажоодержувача
прибути для підписання акту, у разі
його відсутності.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Вищого господарського суду
України від 28.01.2014 року у справі №
904/3679/13.

Крім того, суд зважає на те, що
нарахована плата за користування
вагонами по актах загальної форми ГУ-23,
які не підписані відповідачем, за
затримку вагонів на станції
призначення Кривий Ріг сплачена
відповідачем по відомостям плати ф.
ГУ-46 без заперечень, тобто фактично
відповідачем визнано власну вину у
спричиненні скупченості вагонів на
станції призначення, що стало причиною
у виникненні скупчення вагонів на
станції затримки Новоблочна.

Необхідно зауважити, що непідписання
відповідачем актів загальної форми ф.
ГУ-23 та наявність заперечень у
відомостях плати №№ 14049482, 14049480, 15049483,
15049484, 16049486, 17049490, 18049491, 16049487, 16049488 не
свідчать самі по собі, без
підтвердження належними та
допустимими доказами викладених у цих
запереченнях обставин про відсутність
вини ПАТ "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" або
недоведеність позивачем позовних
вимог.

Підготовка залізницею порожніх
власних вагонів під навантаження або
навантаження до відправлення - це
звичайний процес станції, а
несвоєчасне забирання з колій станції
одержувачем ПАТ "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат"
вантажів, які прибули на його адресу є
порушенням вимог ст. 33 Правил видачі
вантажу, ст. ст. 46, 47 Статуту залізниць
України, п. 5 договору № ПР/М-08-2/11-2476а
відповідно до яких одержувач
зобов'язаний прийняти і вивезти вантаж,
що надійшов на його адресу навіть
поставка якого йому не передбачена
планом (договором, контрактом,
замовленням тощо).

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Пунктом 6 розділу ІІІ Правил
користування вагонами і контейнерами
визначено наступне: усі звантажені
вагони, а також порожні вагони, які
належать підприємствам, організаціям,
портам, установам і громадянам, та
орендовані ними, що знаходяться на
станціях і на підходах до них в
очікуванні подавання під вантажні або
інші операції з причин, які залежать
від вантажовласника, є такими, що
перебувають у користуванні
вантажовласника.

Як зазначили сторони в судових
засіданнях, чинним законодавством та
інших документах не передбачено, що за
умов проведення технологічних
операцій по прибуттю і відправленню
поїздів всі колії станції Кривий Ріг
обов'язково повинні бути зайнятими
саме ПАТ "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" та
визначеної договором домовленості між
позивачем та відповідачем про займання
всіх або певних колій також не існує.

Залізничні станції в своїй роботі
керуються Загальним положенням про
залізничну станцію, яке затверджено
наказом Укрзалізниці від 30.12.2004 року №
1041-ЦЗ, за умовами п. 1.10 якого основним
призначенням вантажних станцій є
виконання вантажної і комерційної
роботи. На вантажних станціях
виконується приймання до перевезення,
зважування, зберігання, навантаження,
вивантаження, сортування і видача
вантажів; переадресування вантажів,
оформлення перевізних документів,
приймання, розформування, формування,
комерційний огляд, технічне
обслуговування і відправлення
вантажних поїздів; інформування
вантажовідправників і
вантажоодержувачів про прихід,
прибуття вантажів і подавання вагонів;
виконання маневрової роботи з
подавання (прибирання) вагонів на місця
навантаження, вивантаження вагонів;
обслуговування під'їзних колій
підприємств; транспортно-експедиційне
обслуговування.

Доводи відповідача про завищення
позивачем суми позову по платі за
користування вагонами, оскільки її
нараховано не лише за час затримки
вагонів за наказом № 201, а з урахуванням
затримки на станції призначення
відхиляються судом, як не доведені
виходячи з наступного:

Залізницею спірна плата за
користування вагонами нарахована у
відповідності до вимог п. п. 3, 4, 6, 9, 10, 12,
15 Правил користування вагонами за
загальний час, який включає час
затримки вагонів з вини
вантажовласника та час перебування їх
у безпосередньому його розпорядженні.
При цьому, усі завантажені вагони, а
також порожні, які належать
підприємствам, організаціям, портам,
установам і громадянам, та орендовані
ними, що знаходяться на станціях і на
підходах до них в очікуванні подавання
під вантажні або інші операції з
причин, які залежать від
вантажовласника, є такими, що
перебувають у користуванні
вантажовласника, тобто Правилами
користування вагонами не передбачено
відповідальність по платі за
користування вагонами окремо за
затримку вагонів на підходах до
станції призначення з вини
вантажовласника і за затримку вагонів
на коліях станції призначення, а тільки
за загальний час (п. 12 Правил
користування вагонами). Відповідач
безпідставно вважає правильним
нарахування плати за користування
спірними вагонами лише за затримку
спірних вагонів на підході до станції
призначення, оскільки відповідно до
вищевказаних Правил користування
вагонами, в розрахунку суми позову
нарахована плата за загальний час
користування спірними вагонами із якої
вирахувана погоджена і стягнута сума
плати, так як вона не є спірною.

Судовий збір відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат" (50026,
м. Кривий Ріг, , п/р
8300 в АТ "УкрСиббанк" м. Донецьк, МФО
351005) на користь Державного
підприємства "Придніпровська
залізниця" (49600, м.Дніпропетровськ, пр.
Карла Маркса, 108, п/а: 50023, м. Кривий Ріг,
вул.Ленінського Комсомолу, 2, р/р 2
у ДФ АБ "Експрес-Банк", МФО 306964, ) 5442 (п'ять тисяч чотириста
сорок дві) грн. 00 коп. - плати за
користування вагонами, 20649 (двадцять
тисяч шістсот сорок дев'ять) грн. 72 коп. -
збору за зберігання вантажу, 1720 (одна
тисяча сімсот двадцять) грн. 50 коп. -
судового збору, про що видати наказ.

Головуючий колегії
С.П.Панна

Суддя
Н.М.Євстигнеєва

Суддя
І.А.Рудовська

Повне рішення складено - 07.03.2014 року.