м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/1465/14 03.03.14
За позовом Публічного акціонерного
товариства "Трест Київспецбуд"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Житло-Буд"
про стягнення 55 910,63 грн.
Суддя Грєхова О. А.
Представники сторін:
від позивача: Борисенко Л. О. -
представник за довіреністю.
від відповідача: не з'явилися
Заявлено позов про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Житло-Буд"
заборгованості за Договором № 13/05-П на
виконання проектно-вишукувальної
документації від 24.05.2010 в розмірі 55 910,63
боргу та 2 893,43 грн. 3% річних.
Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідно до укладеного між сторонами
договору позивачем виконано на
користь відповідача роботи, за які
відповідач розрахувався не в повному
обсязі. За неналежне виконання взятих
на себе зобов'язань позивач також
просить стягнути з відповідача 2 893,43
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.02.2014 порушено провадження
по справі № 910/1465/14, розгляд справи
призначено на 03.03.2014.
Представник позивача в судовому
засіданні 03.03.2014 підтримав заявлені
позовні вимоги та надав документи на
виконання вимог ухвали суду про
порушення провадження у справі.
Представник відповідача відзив на
позов не надав, явку уповноваженого
представника в судове засідання не
забезпечив, про час та місце судового
розгляду був повідомлений належним
чином. Ухвала суду, позовна заява
надсилались відповідачу на юридичну
адресу підприємства згідно відомостей
з єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України.
У відповідності з положеннями п. 3.9.1.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" від
26.12.2011 № 18 особи, які беруть участь у
справі, вважаються повідомленими про
час і місце розгляду судом справи у
разі виконання останнім вимог частини
першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 64 ГПК України ухвала про
порушення провадження у справі
надсилається за повідомленням сторони
господарському суду поштовою адресою.
У разі не надання сторонами інформації
щодо їх поштової адреси, ухвала про
відкриття провадження у справі
надсилається за адресою
місцезнаходження (місця проживання)
сторін, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. У разі
відсутності за такою адресою,
вважається ухвала про порушення
провадження у справі вручена їх
Ухвалу суду про порушення провадження
у справі відповідачем отримано 07.02.2014,
що підтверджується поштовим
повідомленням про вручення
рекомендованого відправлення.
Провадження у справі порушено ухвалою
суду від 04.02.2014, у зв'язку з чим у
відповідача було достатньо часу для
підготовки до судового розгляду
справи, подання суду відзиву на позов,
доказів обґрунтування своєї позиції, в
Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.
Приймаючи до уваги, що відповідач був
належним чином повідомлений про дату
та час судового засідання, враховуючи,
що матеріали справи містять достатньо
документів для розгляду справи по суті,
суд вважає, що неявка у судове
засідання 03.03.2014 представника
відповідача не є перешкодою для
прийняття рішення у даній справі.
На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України
складено протокол судового засідання,
який долучено до матеріалів справи.
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих позивачем та
витребуваних судом.

У судовому засіданні 03.03.2014 відповідно
до ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України судом проголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд міста Києва

В С Т А Н О В И В:

24.05.2010 року між позивачем (виконавцем)
та відповідачем (замовник) був
укладений договір № 13/05-П на виконання
проектно-вишукувальної документації,
відповідно до п. 1.1 якого замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконані роботи, а виконавець
відповідно до умов даного договору та
технічних умов на проектування приймає
на себе виконання
проектно-вишукувальних робіт (ПВР)
стадія «Робоча документація» по
об'єкту: «Будівництво навчального
корпусу, гуртожитку та житлового
будинку на ділянці Київського
національного університету культури
та мистецтва по вул. Щорса, 36 у
Печерському районі м. Києва», а саме:
прокладання мереж ВК водопроводу В1,
каналізації К1, дощової каналізації К2.

Відповідно до п. 2.1 договору, вартість
проектно-вишукувальних робіт
обумовлює ціну договору, згідно з
протоколом погодження договірної ціни,
який є невідємною частиною даного
договору становить: 176724,00 грн.

Термін виконання
проектно-вишукувальної документації
три місяці з дня оплати авансу згідно п.
2.4 та надання замовником технічних умов
і технічного завдання на проектування
(п. 3.1 договору).

Згідно з п. 2.4 договору оплата
проектно-вишукувальних робіт
проводиться замовником у строки
відповідно до календарного плану
робіт, який є невід'ємною частиною
даного договору, з авансовим платежем у
розмірі 50% вартості договору в сумі
88362,00 грн. Аванс перераховується
виконавцю не до початку виконання
робіт за який виконавець повинен
відзвітуватися актом здачі-приймання
виконаних робіт не пізніше 30 днів.

Після завершення виконання робіт
(етапу) та передачі готової
документації замовнику в повному
обсязі останній не пізніше 5-ти днів з
дня підписання акту здачі-приймання
робіт сторонами виконує остаточний
розрахунок з виконавцем по договору
(етапу) (п. 2.5 договору).

Договір вступає в силу з моменту
підписання сторонами та діє до
виконання прийнятих на себе договірних
зобов'язань впродовж 12 місяців (п. 9.8
договору).

Зобов'язання сторін, які не виконані в
строк дії договору належать до
обов'язкового виконання після
закінчення строку дії договору (п. 8.1
договору).

Крім того в п. 3.2 договору зазначено, що
датою завершення робіт виконавцем
вважається дати передачі замовнику
готової проектно-вишукувальної
документації згідно акту виконаних
робіт та накладної.

Зобов'язання, що залишилися
невиконаними після закінчення строку
дії договору, мають бути виконані
сторонами після їх закінчення (п. 3.6
договору).

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем згідно договору були
виконані, а відповідачем прийняті
роботи на суму в розмірі 141 379,20 грн., що
підтверджується актами приймання
виконаних будівельних робіт: № 13/05-П
від 30.06.2010 та № 2/13/05-П від 30.03.2012, які
підписані представниками сторін без
зауважень та скріплені їх печатками
(копії в матеріалах справи).

Відповідно до наявної в матеріалах
справи виписки з банківського рахунку
позивача відповідачем на виконання
умов договору перераховано позивачу
лише 88360,00 грн.

Таким чином заборгованість
відповідача перед позивачем складає
53017,20 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звертався до відповідача з
претензією № 621 від 03.10.2013 про сплату
заборгованості. На доказ отримання
претензії відповідачем позивач надав
суду повідомлення про вручення
поштового відправлення.

Однак, відповідач відповіді на
претензію не надав, за виконані
позивачем роботи в повному обсязі не
розрахувався, в результаті чого за
останнім утворилась заборгованість в
розмірі 53017,20 грн., що і стало підставою
для звернення позивача з позовом до
суду.

Приписами статей 33, 34 ГПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу, господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи, обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно із ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Проаналізувавши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги є обґрунтованими
підлягають задоволенню з огляду на
наступне.

Частиною 2 ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК
України визначено, що однією з підстав
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договір.

Дослідивши укладений сторонами
Договір на виконання робіт № 13/05-П на
виконання проектно-вишукувальної
документації від 24.05.2010, суд дійшов
висновку про те, що за своєю правовою
природою даний договір є договором
підряду.

Частиною 1 ст. 837 ЦК України встановлено,
що за договором підряду одна сторона
(підрядник) зобовЧязується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник прийняти та оплатити виконану
роботу. Договір підряду може
укладатися на виготовлення, обробку,
переробку, ремонт речі або на виконання
іншої роботи з переданням її
результату замовнику (ч. 2 ст. 837 ЦК
України).

Згідно із п. 1 частини 1 ст. 889 Цивільного
кодексу України замовник зобов'язаний,
якщо інше не встановлено договором
підряду на проведення проектних та
пошукових робіт, сплатити підрядникові
встановлену ціну після завершення усіх
робіт чи сплатити її частинами після
завершення окремих етапів робіт або в
іншому порядку, встановленому
договором або законом.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного
кодексу України передбачено, що
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України).

Судом встановлено, що позивач виконав
свої зобов'язання за договором
належним чином, виконав передбачені
договором № 13/05-П від 24.05.2010 роботи на
суму 141379,20 грн., про що сторонами було
погоджено та підписано акти приймання
виконаних будівельних робіт: № 13/05-П
від 30.06.2010 та № 2/13/05-П від 30.03.2012.
Матеріали справи свідчать, що за
виконані позивачем роботи відповідач
розрахувався частково на суму у
розмірі 88362,00 грн., що підтверджується
виписками з банківського рахунку
позивача.

Як встановлено ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Враховуючи строки оплати встановлені в
договорі, з огляду на те, що об'єми робіт
по договору фактично виконані
позивачем та прийняті відповідачем на
підставі підписаних обома сторонами
актів здачі-приймання
проектно-вишукувальних робіт, строк
оплатити виконаних позивачем робіт
настав.

Таким чином судом встановлено, що
зобов'язання по оплаті виконаних
позивачем робіт у строк встановлений
договором, відповідачем в повному
обсязі не виконано.

За таких обставин, судом встановлено
факт порушення відповідачем
зобов'язання за договором № 13/05-П від
24.05.2010, яке полягає у несплаті вартості
виконаних позивачем робіт, а тому
вимога позивача про стягнення з
відповідача заборгованості в сумі 53017,20
грн. матеріалами справи
підтверджується, є обґрунтованою,
законною та підлягає задоволенню.

Позивач також заявив до стягнення з
відповідача 2893,43 грн. 3% річних
нарахованих у період з 05.04.2012 по 28.01.2014.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Перевіривши розрахунки позовних вимог
про стягнення 3 % річних суд встановив,
що вимоги є обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню у заявленому
розмірі 2893,43 грн.

Суми, які підлягають сплаті за витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються відповідно до статті 49
ГПК України на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України,
господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Житло-Буд" (01012, м.
Київ, Майдан Незалежності, 2, ), з будь-якого іншого рахунку,
виявленого державним виконавцем під
час виконання судового рішення, на
користь Публічного акціонерного
товариства "Трест Київспецбуд" (04070, м.
Київ, вулиця Спаська, 31-Б, ) 53017 (п'ятдесят три тисячі
сімнадцять) грн. 20 коп. основного боргу,
2893 (дві тисячі вісімсот дев'яносто три)
грн. 43 коп. 3% річних та 1827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 05.03.2014

Суддя
Грєхова О.А.