ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.02.14р. Справа № 904/9773/13За позовом
Товариства з додатковою
відповідальністю
„Електропівденмонтаж-3",
м. Дніпропетровськ

до Дніпропетровської міської ради, м.
Дніпропетровськ

про визнання пунктів 1.1. та 3.1 Договору
від 19.08.2003р. оренди земельної ділянки
такими, що втратили чинність з 21.08.2010р.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: Гейко В.І. - керівник,
виписка з Єдиного державного реєстру
юридичних та фізичних
осіб-підприємців, серія ААВ №196068;

Сивун Т.С. - представник,
дов. від 04.10.2013р. б/н;

від відповідача: Герасимчук С.С.-
представник, дов. від 16.12.2013р. №4/10-624 (був
присутній у судовому засіданні
28.01.2014р.).

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить визнати пункти 1.1. та 3.1
Договору від 19.08.2003р. оренди земельної
ділянки такими, що втратили чинність з
21.08.2010р.

Відповідач у відзиві (вх.№13667/14 від
27.02.2014р.) на позов просить відмовити в
задоволенні позову повністю, оскільки:
- позивач обрав для себе неналежний
спосіб захисту прав, законодавством
визначена можливість визнати договір
недійсним в судовому порядку, а не
таким, що втратив чинність з конкретної
дати; - позивач намагається порушити
виключне право відповідача на
розпорядження землями територіальної
громади; - позивачем пропущений строк
позовної давності.

Оригінали документів, оглянуті у
судових засіданнях, відповідають
копіям, залученим до матеріалів справи.

Клопотання про технічну фіксацію
судового процесу за допомогою
технічних засобів представниками
сторін заявлено не було.

У судовому засіданні було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
сторін господарський суд, -

встановив:

19.08.2003р. між Дніпропетровською міською
радою, як орендодавцем, та Відкритим
акціонерним товариством
„Електропівденмонтаж-3", як орендарем,
було укладено договір оренди земельної
ділянки (надалі - Договір оренди
земельної ділянки), відповідно до
пункту 1.1. якого орендодавець передає, а
орендар приймає в оренду на умовах
цього договору земельну ділянку площею
2,2533 га, що знаходиться за адресою: м.
Дніпропетровськ, Самарський район, вул.
20-річчя Перемоги, 77, для фактичного
розміщення виробничої бази, яка
зареєстрована в Державному земельному
кадастрі м. Дніпропетровська за кодом
:09:089:0009 згідно з планом земельної
ділянки, що додається.

Відповідно до пункту 1.2 Статуту
позивача - Товариства з додатковою
відповідальністю
„Електропівденмонтаж-3" Товариство є
правонаступником Відкритого
акціонерного товариства
„Електропівденмонтаж-3".

Як вбачається вказаний Договір оренди
земельної ділянки був посвідчений
19.08.2003р. приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу Сусловою Н.Б. за
№6449.

Відповідно до пункту 3.1 Договору оренди
земельної ділянки сума орендної плати
за користування земельною ділянкою на
термін дії договору складає 558 555 грн. 55
коп.

Цільове призначення земельної ділянки:
фактичне розміщення виробничої бази
(пункт 4.1 Договору оренди земельної
ділянки).

25.02.2008р. між Відкритим акціонерним
товариством „Електропівденмонтаж-3",
як продавцем, та Овчаренко Андрієм
Миколайовичем, як покупцем, було
укладено Договір купівлі-продажу
(надалі - Договір купівлі-продажу №1),
відповідно до пункту 1 якого продавець,
Відкрите акціонерне товариство
„Електропівденмонтаж-3", продало, а
покупець, Овчаренко Андрій
Миколайович, купив, не житлові будівлі,
що складаються: адміністративний
корпус літ. Б-2, загальною площею - 370,4
кв.м., ганок літ. Б, приямки літ. б1, б2, б3,
сходи б4; склад-ангар літ. В-1, загальною
площею 351,9 кв.м., яка знаходиться за
адресою: місто Дніпропетровськ, вулиця
20-річчя Перемоги, будинок №77.

Як вбачається вказаний Договір
купівлі-продажу №1 25.02.2008р. був
посвідчений нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу Хомич О.М. за №538.

18.06.2010р. між Відкритим акціонерним
товариством „Електропівденмонтаж-3",
як продавцем, та Дойною Наталією
Валеріївною, Веремеєнко Василем
Олександровичем, як покупцем, було
укладено Договір купівлі-продажу
(надалі - Договір купівлі-продажу №2),
відповідно до пункту 1.1. якого за цим
договором продавець передає
нижчевказане нерухоме майно у
власність покупцям, а покупці
приймають нерухоме майно по Ѕ кожній і
зобов'язується сплатити за нього
обговорену грошову суму.

Вбачається, що вказаний Договір
купівлі-продажу 18.06.2010р. посвідчений
приватним нотаріусом
Дніпропетровської міського
нотаріального округу Бондаренко В.Г. за
№915.

Відповідно до абзацу 3 пункту 1.2
Договору купівлі-продажу №2 об'єкт
розташований на земельній ділянці, яка
надана в оренду продавцю згідно
Договору оренди земельної ділянки,
посвідченого приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу Сусловою Н.Б.
19.08.2003р. за №6449, яка має кадастровий
№:09:089:0009.

06.07.2012р. між Веремеєнко Василем
Олександровичем, як продавцем-1, Ревою
Наталією Валеріївною (дошлюбне
прізвище Дойна), як продавцем-2 (надалі -
продавці), та Єгоровою Надією
Леонідівною, як покупцем, було укладено
договір купівлі-продажу будівель та
споруд (надалі - Договір
купівлі-продажу №3), згідно з абзацом 1
пункту 1 якого за цим договором
продавці продали, а покупець купив
будівлі та споруди, що знаходяться за
адресою: вулиця 20-річчя Перемоги,
будинок №77 в місті Дніпропетровську.

Як вбачається вказаний Договір
купівлі-продажу №3 посвідчено
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу Гупало К.В.
06.07.2012р. за №183.

Згідно пункту 2 Договору
купівлі-продажу №3 об'єкти нерухомості
знаходиться на земельній ділянці
площею 2,2533 га, кадастровий номер
земельної ділянки :09:089:0009, та
належать продавцю на праві приватної
власності на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом
Дніпропетровської міського
нотаріального округу Бондаренко В.Г.,
за реєстром від 18.06.2010р. №915,
зареєстрованого Комунальним
підприємством „Дніпропетровське
міжміське бюро технічної
інвентаризації" Дніпропетровської
обласної ради 27.07.2010р., витяг про
державну реєстрацію прав №26830092, №34335572,
реєстраційний №310677958.

В подальшому 21.08.2010р. між Відкритим
акціонерним товариством
„Електропівденмонтаж-3", як продавцем,
та Гончаровим Дмитром Володимировичем,
як покупцем, було укладено Договір
купівлі-продажу об'єкту незавершеного
будівництва (надалі - Договір
купівлі-продажу №4), відповідно до
пункту 1 якого продавець, Відкрите
акціонерне товариство
„Електропівденмонтаж-3", продало, а
покупець, Гончаров Дмитро
Володимирович, купив незавершену
будівництвом літ. Н 68% готовності;
кадастровий номер земельної ділянки
:09:089:0009, яка знаходиться за
адресою: Дніпропетровська область, м.
Дніпропетровськ, вул. 20річчя Перемоги,
буд. №77.

Вбачається, що вказаний Договір
купівлі-продажу 21.08.2010р. посвідчений
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу Хомич
О.М.

Відповідно до технічного висновку від
21.12.2012р. №17/219-Н згідно технічних
вимірювань та геодезичних робіт, які
були виконані 20.12.2012р. на території
Товариства з додатковою
відповідальністю
„Електропівденмонтаж - 3", яка
знаходиться за адресою, м.
Дніпропетровськ, вул. 20 річчя Перемоги,
буд. 77 було встановлено наступне:

1. Земельна ділянка, яка знаходиться, у
користуванні Товариства з додатковою
відповідальністю
„Електропівденмонтаж - 3" має загальну
площу 8 568 кв.м., що складає 39,26%, від
загальної земельної ділянки
Товариства з додатковою
відповідальністю
„Електропівденмонтаж - 3",

2. Земельна ділянка, яка знаходиться у
користуванні фізичної особи Гончарова
Д.В. має загальну площу 4 999 кв.м., що
складає 22,6% від загальної земельної
ділянки Товариства з
додатковою відповідальністю
„Електропівденмонтаж - 3";

3. Земельна ділянка, яка знаходиться у
користуванні фізичної особи - Егоровой
Н. має загальну площу 5 467 кв.м., що
складає 24,75% від загальної земельної
ділянки Товариства з
додатковою відповідальністю
„Електропівденмонтаж - 3";

4. Земельна ділянка, яка знаходиться у
користуванні фізичної особи Овчаренко
А.М. має загальну площу 2 071 кв.м., що
складає 9,32 % від загальної земельної
ділянки Товариства з
додатковою відповідальністю
„Електропівденмонтаж - 3";

5. Земельна ділянка, яка знаходиться у
користуванні фізичних осіб - Рижохіна
А.О., Черниш О.Ю., Кресін Д.Ю., Кудренко
Д.В., має статус земельної ділянки, що
знаходиться у сумісному користуванні з
Товариством з додатковою
відповідальністю
„Електропівденмонтаж - 3", оскільки на
ній знаходиться будівля, що є спільною
власністю фізичних осіб Рижохіна А.О.,
Черниш О.Ю., Кресіна Д.Ю., Кудренко Д.В. та
Товариства з додатковою
відповідальністю
„Електропівденмонтаж - 3" і складає 895
кв. м., тобто 2,035 % належить Товариству з
додатковою відповідальністю
„Електропівденмонтаж - 3" та 2.035 %
належить фізичним особам Рижохін А.О.,
Черниш О.Ю., Кресін Д.Ю., Кудренко Д.В.
всього складає 4,07% від загальної
земельної ділянки Товариства з
додатковою відповідальністю
„Електропівденмонтаж - 3".

Відповідно до частини 2 статті 35
Господарського процесуального кодексу
України факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори), за
винятком встановлених рішенням
третейського суду, під час розгляду
однієї справи, не доводяться знову при
вирішенні інших спорів, в яких беруть
участь ті самі сторони.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 24.11.2011р.
у справі №18/5005/12936/2011 розірвано договір
оренди земельної ділянки (кадастровий
номер :09:089:0009) від 19.08.2003р.,
укладений між Дніпропетровською
міською радою та Відкритим
акціонерним товариством
"Електропівденмоннтаж-3"; зобов'язано
Дніпропетровську міську раду у
місячний термін після набрання судовим
рішенням законної сили прийняти
орендовану земельну ділянку
кадастровий номер :09:089:0009, що
знаходиться за адресою: м.
Дніпропетровськ, Самарський район, вул.
20-річчя Перемоги,77.

Вказане рішення мотивоване тим, що:

- згідно договорів купівлі -продажу,
укладених з різними фізичними особами
позивачем було продано частину
приміщень, що входили до складу
виробничої бази та розташовані на
земельній ділянці, переданої позивачу
за договором оренди від 19.08.2003р.;

- предметом спору у даній справі є
вимога ВАТ "Електропівденмоннтаж-3" про
розірвання договору оренди земельної
ділянки від 19.08.2003 р., з огляду на продаж
частини об'єктів нерухомого майна, що
розташовані на земельній ділянці,
посилаючись, зокрема, на приписи статті
377 Цивільного кодексу України, статті 188
Господарського кодексу України та
пункт 7.4.5 договору оренди землі;

- відповідно до статті 15 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання, а також свого інтересу,
який не суперечить загальним засадам
цивільного законодавства;

- за приписами пункту 2 статті 20
Господарського суду України кожний
суб'єкт господарювання та споживач
має право на захист своїх прав і
законних інтересів;

- порядок захисту прав суб'єктів
господарювання та споживачів
визначається Цивільним кодексом
України, Господарським кодексом
України, іншими законами;

- за приписами статей 1 та 2
Господарського процесуального кодексу
України звертаючись з позовами до
господарських судів, підприємства,
установи, організації реалізують
надане їм право захищати в судовому
порядку свої порушені або оспорюванні
права та охоронювані законом інтереси
у спосіб, передбачений, зокрема,
статтею 16 Цивільного кодексу України;

- відповідно до частини першої статті 93
Земельного кодексу України та статті 1
Закону України "Про оренду землі" право
оренди земельної ділянки - це засноване
на договорі строкове платне володіння
і користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності;

- статтею 651 Цивільного кодексу України
передбачено, що договір може бути
змінено або розірвано за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом;

- за частиною 1 статті 652 Цивільного
кодексу України у разі істотної зміни
обставин, якими сторони керувалися при
укладенні договору, договір може бути
змінений або розірваний за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або не випливає із суті
зобов'язання;

- пунктами "а", "е" частини 1 статті 141
Земельного кодексу України визначено,
що підставами припинення права
користування земельною ділянкою є, між
іншим, добровільна відмова від права
користування земельною ділянкою та
набуття іншою особою права власності
на жилий будинок, будівлю або споруду,
які розташовані на земельній ділянці;

- договір оренди землі припиняється в
разі, між іншим, набуття права
власності на житловий будинок, будівлю
або споруду, що розташовані на
орендованій іншою особою земельній
ділянці. На вимогу однієї із сторін
договір оренди може бути достроково
розірваний за рішенням суду в порядку,
встановленому законом (частини 1, 3
статті 31 Закону України "Про оренду
землі");

- разом із тим, статтею 32 Закону України
"Про оренду землі" передбачає такий
спосіб припинення договору оренди
землі як його дострокове розірвання за
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін договору;

- крім того, згідно частини другої
статті 120 Земельного кодексу України
якщо жилий будинок, будівля або споруда
розміщені на земельній ділянці, що
перебуває у користуванні, то в разі
набуття права власності на ці об'єкти
до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача;

- частиною першої статті 377 Цивільного
кодексу України також передбачено, що
до особи, яка набула право власності на
житловий будинок (крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача);

- отже, виходячи із вищенаведених норм
законодавства, у разі переходу права
власності на об'єкт нерухомого майна до
набувача цього майна відбувається
перехід тих прав на відповідну
земельну ділянку, на яких вона належала
відчужувачу - права власності або права
користування;

- позивач зазначив, що на підставі ст.188
ГК України неодноразово звертався до
відповідача з вимогою припинити
договір оренди землі від 19.08.2003 року,
оскільки більша частина орендованої
земельної ділянки перейшла в
користування інших осіб у зв'язку із
зміною власника об'єктів нерухомості,
проте рішення щодо визначення
земельної ділянки фактичним
користувачем земельної ділянки,
відповідач до цього часу не вирішує, на
звернення позивача не реагує;

- враховуючи, що фактичне користування
земельною ділянкою на зведеній на ній
будівлями здійснюють нові власники,
позивач добровільно відмовляється від
права користування земельною ділянкою,
наданою йому за договором від 19.08.2003
року, плату за землю, якою він фактично
користується, зобов'язується
сплачувати відповідно до чинного
законодавства;

- враховуючи, що чинним законодавством
передбачена можливість дострокового
розірвання договору оренди за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін
договору, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню,
оскільки обставини, якими сторони
керувалися при укладанні договору
оренди земельної ділянки від 19.08.2003
року, значно змінилися.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
12.04.2012р. рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 24.11.2011р.
у справі №18/5005/12936/2011 було скасовано та
відмовлено у задоволенні позову.

В подальшому постановою Вищого
господарського суду України від
25.12.2012р. постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
12.04.2012р. у справі №18/5005/12936/2011
господарського суду Дніпропетровської
області скасовано, а рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 24.11.2011р. залишено без змін.

Таким чином, рішення господарського
суду Дніпропетровської області від
24.11.2011р. у справі №18/5005/12936/2011 вважається
таким, що набрало законної сили 25.12.2012р.

Позивач вважає, що хоча Договір від
19.08.2003р. оренди земельної ділянки
вважається розірваним з 24.11.2011р., але
фактично позивач не користується
земельною ділянкою в повному обсязі з
21.08.2010р., у зв'язку з чим пункти 1.1. та 3.1
Договору від 19.08.2003р. оренди земельної
ділянки підлягають визнанню такими, що
втратили чинність; відповідач проти
цього заперечує, що і є причиною
виникнення спору.

Враховуючи викладене, оцінивши докази
в їх сукупності, суд доходить висновку
про необґрунтованість вимог позивача,
виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 16 Цивільного кодексу
України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу; способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути: 1) визнання права; 2) визнання
правочину недійсним; 3) припинення дії,
яка порушує право; 4) відновлення
становища, яке існувало до порушення; 5)
примусове виконання обов'язку в натурі;
6) зміна правовідношення;
7) припинення правовідношення; 8)
відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди; 9)
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди; 10) визнання незаконними рішення,
дій чи бездіяльності органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Також відповідно до статті 20
Господарського кодексу України права
та законні інтереси суб'єктів
господарювання захищаються шляхом: -
визнання наявності або відсутності
прав; - визнання повністю або частково
недійсними актів органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування, актів інших суб'єктів,
що суперечать законодавству, ущемляють
права та законні інтереси суб'єкта
господарювання або споживачів; -
визнання недійсними господарських
угод з підстав, передбачених законом;
- відновлення становища, яке
існувало до порушення прав та законних
інтересів суб'єктів господарювання; -
припинення дій, що порушують право або
створюють загрозу його порушення; -
присудження до виконання обов'язку в
натурі; - відшкодування збитків;
- застосування штрафних санкцій; -
застосування оперативно-господарських
санкцій; - застосування
адміністративно-господарських
санкцій; - установлення, зміни і
припинення господарських відносин; -
іншими способами, передбаченими
законом.

Для правильного вирішення спору
необхідно встановити, яке право особи
порушено, яким чином здійснено таке
порушення, та на підставі цього
визначити спосіб захисту певного
порушеного права та правові норми, що
регулюють відповідні правовідносини.

Під захистом права розуміється
державно-примусова діяльність,
спрямована на відновлення порушеного
права суб'єкта правовідносин та
забезпечення виконання юридичного
обов'язку зобов'язаною стороною; спосіб
захисту може бути визначений як
концентрований вираз змісту (суті) міри
державного примусу, за допомогою якого
відбувається досягнення бажаного для
особи, право чи інтерес якої порушені,
правового результату; спосіб захисту
втілює безпосередню мету, якої прагне
досягнути суб'єкт захисту (позивач),
вважаючи, що таким чином буде припинене
порушення (чи оспорювання) його прав,
він компенсує витрати, що виникли у
зв'язку з порушенням його прав, або в
інший спосіб нівелює негативні
наслідки порушення його прав.

Примусове виконання обов'язку, як
спосіб захисту цивільного права,
передбачене лише в натурі; виконання
цивільних обов'язків забезпечується
засобами заохочення та
відповідальністю, які встановлені
договором або актом цивільного
законодавства (стаття 14 Цивільного
кодексу України).

Обраний позивачем спосіб захисту
цивільного права не передбачений
законом.

Відсутність права на позов у
матеріальному розумінні тягне за собою
ухвалення рішення про відмову у
задоволенні позову, незалежно від
інших встановлених судом обставин.

При цьому суд вважає за необхідне
зазначити, що:

- відповідно до пункту 3 статті 653
Цивільного кодексу України у разі
зміни або розірвання договору
зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту досягнення
домовленості про зміну або розірвання
договору, якщо інше не встановлено
договором чи не обумовлено характером
його зміни; якщо договір змінюється або
розривається у судовому порядку,
зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту набрання
рішенням суду про зміну або розірвання
договору законної сили;

- отже, виходячи з вказаної правової
норми, зобов'язання по Договору оренди
земельної ділянки від 19.08.2003р.
припинилися з моменту набрання
законної сили рішенням у справі
№904/9773/13, тобто з 25.12.2012р.

З урахуванням викладеного позовні
вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати у справі слід віднести за
рахунок позивача.

Керуючись статтями 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок
позивача.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
підписання.

СУДДЯ
Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК
України,

„04" березня 2014р.