ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"04" березня 2014 р.Справа № 6/17-4-2011

Розглядається скарга (вх. № 2-549 від
10.02.2014 року) Державного підприємства
„Миколаївський морський торговельний
порт" на дії Державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Іллічівського міського управління
юстиції Одеської області, в порядку ст.
121-2 ГПК України, по справі № 6/17-4-2011:

Позивач: Державне підприємство
„Миколаївський морський торговельний
порт" (Стягувач)

Відповідач: Товариство з обмеженою
відповідальністю „НПЛ-Техно" (Боржник)

про: зобов'язання виконати умови
договору

Суддя Демешин О. А.

За участю представників:

від позивача: не з'явився (надійшла
заява про розгляд без участі
представника)

від відповідача: не з'явився;

від ДВС: Чехоніна Т. І. - довіреність від
09.12.2013 року № 03-12962.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Одеської
області від 15.02.2011 року по справі №
6/17-4-2011 задоволено позов Державного
підприємства „Миколаївський морський
торговельний порт" до Товариства з
обмеженою відповідальністю
„НПЛ-Техно" про зобов'язання виконати
умови договору.

14.03.2011 року Рішення набрало
законної сили та суд видав відповідні
Накази.

10.02.2014 року суд отримав скаргу
Державного підприємства
„Миколаївський морський торговельний
порт", в порядку ст. 121-2 ГПК України.

Скаржник мотивує своє звернення до
суду наступними обставинами:

20.01.2014 року на адресу відділу державної
виконавчої служби Іллічівського
міського управління юстиції надійшли
матеріали, щодо виконання наказів
господарського суду Одеської області
по справі № 6/17-4-2011 про зобов'язання ТОВ
„НПЛ-Техно" виконати умови п 4.3
договору № 40-О від 24.03.2010 р в частині
поставки Державному підприємству
„Миколаївський морський торговельний
порт" товару, а саме: - рейку Р-65
(старопридатню) без бокового зносу,
вертикальний знос до 1 мм в кількості -133
тн., підкладку КБ-65 (старопридатню) в
кількості - 3000 шт. та про стягнення 7042,87
грн. держмита та 236 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

30.06.2011 р. виконавче провадження з
примусового виконання наказу
господарського суду Одеської області
від 14.03.2011 р. по справі № 6/17-4-2011 про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальність „НПЛ-Техно" на
користь Порту - 7042,87 грн. держмита та 236
грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу -
закінчено у зв'язку з повним фактичним
виконанням.

14.11.2011 року Державне підприємство
„Миколаївський морський торговельний
порт" отримало копію постанови Відділу
державної виконавчої служби
Іллічівського міського управління
юстиції Одеської області від 11.11.2011
року, якою закінчено виконавче
провадження за наказом від 14.03.2011 року
про зобов'язання боржника виконати
умови п. 4.3 договору від 24.03.2010 р. № 40-О на
підставі ч. 7 ст. 28, п. 11 ч. 1 ст. 49, ч. З ст. 75
Закону України „Про виконавче
провадження", у зв'язку з чим оригіналу
наказу повернуто до суду, який його
видав.

В цій же постанові повідомлено про
ухилення Боржника від виконання
рішення в частині виконання умов
договору поставки товару, через що до
нього неодноразово застосовувалися
штрафні санкції.

В подальшому зазначений Наказ було
пред'явлено стягувачем до виконання
повторно, а саме: 09.01.2014 року на адресу
відділу державної виконавчої
служби Іллічівського міського
управління юстиції Одеської області
було направлено оригінал наказу
господарського суду Одеської області
№ 6/17-4-2011 від 14.03.2011 року та заяву
про відкриття виконавчого
провадження з примусового виконання
зазначеного наказу.

28.01.2014 року на адресу Порту надійшла
постанова державного виконавця ВДВС
ІМУЮ Чехоніної Т.І. від 22.01.2014 року про
відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документа та відмову у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання наказу № 6/17-4-2011
від 14.03.2011 року. При цьому державний
виконавець посилається на ч. 1 ст. 50
Закону України „Про виконавче
провадження", за якою завершене
виконавче провадження не може бути
розпочате знову, крім випадків,
передбачених цим законом.

На думку скаржника, вказані дії
державного виконавця в частині відмови
у прийнятті до виконання судового
наказу та у відкритті за ним
виконавчого провадження є
неправомірними та такими, що порушують
гарантовані державою права стягувача
на обов'язковість виконання судового
рішення.

Тому, ДП „Миколаївський морський
торговельний порт" просить суд:

- визнати дії державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Іллічівського міського управління
юстиції Одеської області Чехоніної
Т.І. - в частині винесення постанови
від 22.01.2014 року про відмову в прийнятті
наказу Господарського суду Одеської
області від 14.03.2011 року у справі №
6/17-4-2011 до провадження та у
відкритті виконавчого провадження з
його примусового виконання -
неправомірними.

- скасувати постанову державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Іллічівського
міського управління юстиції Одеської
області Чехоніної Т.І. від 22.01.2014
року про відмову в прийнятті
наказу Господарського суду Одеської
області від 14.03.2011 року у справі №
6/17-4-2011 до провадження та у відкритті
виконавчого провадження з його
примусового виконання.

- зобов'язати державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Іллічівського міського управління
юстиції Одеської області Чехоніної
Т.І. усунути порушення прав ДП
„Миколаївський морський торговельний
порт" шляхом відкриття виконавчого
провадження з примусового виконання
наказу ГСОО від 14.03.2011 року по справі №
6/17-4-2011.

Заперечуючи проти скарги Відділ
державної виконавчої служби
Іллічівського міського управління
юстиції Одеської області посилається
на те, що при винесенні постанови про
відмову у повторному відкритті
виконавчого провадження не було
допущено порушень чинного
законодавства, оскільки після
закінчення виконавчого провадження
повторне прийняття виконавчого
документа - не допускається.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що у задоволенні скарги слід
відмовити, виходячи з наступного:

Виконавче провадження з виконання
наказу господарського суду завершено
11.11.2011 року на підставі п 11 ч 1 ст. 49
Закону України „Про виконавче
провадження" (далі - Закон).

У пункті 11 ч 1 ст. 49 Закону зазначено, що
виконавчий документ повертається до
суду чи іншого органу, який його видав,
у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 75 цього
Закону.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 75 Закону, у
разі якщо виконати рішення без участі
боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Відповідно до ч 1 ст. 50 Закону завершене
виконавче провадження не може бути
розпочате знову, крім випадків,
передбачених цим Законом.

Чинна редакція Закону містить
вичерпний перелік повторного
пред'явлення виконавчого документа до
виконання, а саме Законом України „Про
виконавче провадження" встановлено
обставини, за яких можливо повторно
пред'явити виконавчий документ до
виконання протягом строків,
встановлених статтею 22 цього Закону:
повернення виконавчого документа
стягувачу з підстав передбачених
статтею 47 цього Закону, крім виконавчих
документів про стягнення аліментів та
інших періодичних платежів.

Відповідно до ст. 51 Закону виконавче
провадження підлягає відновленню у
разі якщо постанова державного
виконавця про закінчення виконавчого
провадження або повернення
виконавчого документа стягувачу
визнана судом незаконною чи скасована
начальником відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або керівником
відповідного органу державної
виконавчої служби.

З наведеного суд робить висновок, що
державний виконавець при винесенні
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження діяв виключно
в межах, встановлених Законом України
„Про виконавче провадження".

Враховуючи вищевикладене, наказ
господарського суду Одеської області
по справі № 6/17-4-2011 - не підлягав
повторному пред'явленню.

Крім того постанову про закінчення
виконавчого провадження від 11.11.2011 року
стягувачем Державним підприємством
„Миколаївський морський торговельний
порт" у встановленому законом порядку
оскаржено не було.

При цьому суд зазначає, що стягувач не
позбавлений права звернутись до суду
із заявою про зміну способу та порядку
виконання Рішення суду, в порядку ст. 121
ГПК України.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 121-2 ГПК України
скарги на дії чи бездіяльність органів
Державної виконавчої служби щодо
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.
Скарги на дії органів Державної
виконавчої служби розглядаються
господарським судом, про час і місце
якого повідомляються ухвалою стягувач,
боржник чи прокурор та орган виконання
судових рішень. Неявка боржника,
стягувача, прокурора чи представника
органу Державної виконавчої служби в
судове засідання не є перешкодою для
розгляду скарги.

За таких обставин, в задоволені скарги
Державного підприємства
„Миколаївський морський торговельний
порт" на дії Державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Іллічівського міського управління
юстиції Одеської області, в порядку ст.
121-2 ГПК України, по справі № 6/17-4-2011 -
слід відмовити.

Керуючись ст. 86, 121-2 Господарського
процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволені скарги Державного
підприємства „Миколаївський морський
торговельний порт" на дії Державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Іллічівського
міського управління юстиції Одеської
області, в порядку ст. 121-2 ГПК України,
по справі № 6/17-4-2011 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена
в порску ст..106 ГПК України

Суддя
Демешин О.А.