ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2014 року Справа №
904/4523/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючий суддя Герасименко І.М.
(доповідач)

судді: Кузнецова І.Л., Сизько І.А.

секретар судового засідання: Мацекос
І.М.

за участю представників сторін:

представник позивача: Баль О.А.

представник відповідача: Буря О.Є.

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Публічного акціонерного
товариства "ДніпроАзот", м.
Дніпродзержинськ, Дніпропетровська
область,

на рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 24.12.2013 р.
у справі № 904/4523/13

за позовом Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Дніпропетровськгаз", м.
Дніпропетровськ,

до Публічного акціонерного товариства
"ДніпроАзот", м. Дніпродзержинськ,
Дніпропетровська область,

про стягнення 12 745 769,20 грн.

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
"Дніпропетровськгаз" (далі - позивач)
звернулося до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом,
про стягнення з Публічного
акціонерного товариства "ДніпроАзот"
(далі - відповідач) 12 745 769,20 грн.
фактичних витрат на виконання
договорів про надання послуг з
транспортування природного газу
розподільними газопроводами.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 24.12.2013р.
по справі №904/4523/13 (суддя -Рудовська І.А.)
позов задоволено. Стягнуто з
Публічного акціонерного товариства
"Дніпроазот" на користь Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Дніпропетровьскгаз" 12 745 769, 20 грн. -
фактичних витрат на виконання про
надання послуг з транспортування
природного газу розподільчими
газопроводами в період березень -
травень 2008 р. 68820 грн. - судового збору.

Не погодившись з рішенням
господарського суду Дніпропетровської
області від 24.12.2013р. у справі № 904/4523/13
відповідач по справі звернувся з
апеляційною скаргою, в якій зазначає,
що рішення суду першої інстанції
винесено з порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права, також вказує, що
висновки суду не відповідають
обставинам справи та за думкою
апелянта суд послався на обставини, які
є недоведеними. В своїй апеляційній
скарзі відповідач просить скасувати
рішення господарського суду
Дніпропетровської області по справі
№904/4523/13 від 24.12.2013р., та прийняти нове
рішення, яким відмовити ПАТ по
газопостачанню та газифікації
«Дніпропетровськгаз» у задоволенні
позову про стягнення з ПАТ
«Дніпроазот» фактичних витрат на
виконання договорів про надання послуг
з транспортування природного газу
розподільними газопроводами в період
березень - травень 2008р. в сумі 12 745 769, 20
грн.

Розпорядженням голови суду Величко Н.Л.
від 14.01.2014р. у зв'язку з перебуванням
судді Кузнецової І.Л. - члена постійно
діючої колегії суддів у відпустці,
справу призначено до розгляду у складі
суддів: головуючий суддя - Герасименко
І.М. (доповідач), суддів: Сизько І.А.,
Прудніков В.В.

Зміна складу колегії суддів відбулась
на підставі розпорядження секретаря
судової палати Кузнецової І.Л. від
24.02.2014р., справу передано колегії суддів
у складі: головуючий суддя -
Герасименко І.М. (доповідач), суддів:
Кузнецова І.Л., Сизько І.А., у зв'язку з
виходом на роботу судді Кузнецової І.Л.
та перебуванням судді Пруднікова В.В. у
відпустці.

В судовому засіданні
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду 25.02.2014р.
представники відповідача підтримали
апеляційну скаргу; представник
позивача просить рішення суду залишити
без змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

В судовому засіданні
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду 04.03.2014р.
представник відповідача підтримав
апеляційну скаргу; представник
позивача просить рішення суду залишити
без змін.

Колегія суддів, дослідивши докази по
справі, в їх сукупності, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення - скасуванню, з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 30
січня 2007 року між ВАТ по газопостачанню
та газифікації "Дніпропетровськгаз"
(Виконавець) та ЗАТ "Укргаз-Енерго"
(Замовник) укладено договір N 12/66/Тр-07
про надання послуг із транспортування
природного газу (далі - Договір-1), за
умовами якого Виконавець зобов'язався
прийняти та протранспортувати
споживачам природний газ системою
розподільних газопроводів у межах
обсягів, визначених пунктами 2.1 і 2.1.1.
(а.с. 10-17 том 1)

Відповідно до Договору-1, Виконавець
приймає газ Замовника у пунктах
приймання-передачі газу через ДК
"Укртрансгаз" та здійснює
транспортування до пунктів
призначення, де проводить технічну
передачу газу Споживачам (п. 3.4), а
Замовник здійснює оплату послуг із
транспортування природного газу
системою розподільних газопроводів
Виконавцеві (п. 6.2).

Крім того, за договором від 28 листопада
2007 року N 110/77/Х-08-640/8-1 на постачання
природного газу (далі - Договір-2),
укладеним між ЗАТ "Укргаз-Енерго"
(Постачальник) і ВАТ "ДніпроАзот"
(Покупець), та додатковими угодами до
нього визначено, що вартість
транспортування природного газу
системою розподільних газопроводів є
складовою частиною вартості
природного газу, яку Споживач сплачує
Постачальнику (а.с. 83 том 1), про що також
вказано в постанові Верховного суду
України від 05.03.2013р. по справі
№20/5005/17342/2011 (копія додана до матеріалів
справи).

У разі неоплати або несвоєчасної
попередньої оплати споживачем
природного газу, Постачальник має
право, направивши повідомлення,
зменшити або припинити плановий обсяг
поставки газу (пункти 3.3.1, 3.5.4).

Отже, Договором-1 і Договором-2 сторони
визначили, що надані ПАТ
"Дніпропетровськгаз" послуги з
транспортування природного газу
оплачує ЗАТ "Укргаз-Енерго", а у
вартість природного газу, яку ВАТ
"ДніпроАзот" сплачує Постачальнику,
тобто ЗАТ «Укргаз - Енерго», входить і
вартість його транспортування.

Відповідно до матеріалів справи, за
період березень-травень 2008 року
позивач здійснив транспортування
природного газу для відповідача в
обсязі 175 852 224 кубічних метрів, а
саме:

- у березні 2008 року 57 030 715 кубічних
метри, що підтверджується актом від
31.03.2008 р.;

- у квітні 2008 року 58 023 137 кубічних
метрів, що підтверджується актом від
30.04.2008 р. підписаним позивачем та
відповідачем;

- у травні 2008 року 60 798 372 кубічних метри,
що підтверджується актом від 31.05.2008 р.,
підписаним Позивачем та Відповідачем.

Транспортований позивачем у березні -
травні 2008 року природний газ в обсязі
175 852 224 кубічних метрів був
отриманий та прийнятий відповідачем,
про що свідчить підписаний
уповноваженими особами та скріплення
печатками позивача та відповідача
акти: від 31.03.2008р., від 30.04.2008р. та від
31.05.2008р. (а.с. 20-22, Том №1). Акти від 31.03.2008
року, від 30.04.2008 року, від 31.05.2008 року
були складені сторонами в межах
Технічної угоди на здійснення контролю
за обліком газу №041420-07/ТЕР предметом
якої було здійснення контролю за
обліком природного газу.

Згідно вказаної технічної угоди, ПАТ по
газопостачанню та газифікації
«Дніпропетровськгаз» здійснювало
диспетчерські функції з контролю та
обліку про транспортованого та
реалізованого газу у відповідному
комерційному вузлі обліку газу
Споживача, тобто ПАТ «Дніпроазот».
Надання послуг з транспортування
природного газу та оплату за такі
послуги вказана технічна угода не
передбачає.

Слід зазначити, що підписання
зазначених вище актів передбачено
Правилами обліку природного газу під
час його транспортування
газорозподільними мережами,
постачання та споживання, які
затверджені Наказом Мінпаливенерго
України №618, і підписані сторонами акти
свідчать лише про виконання ПАТ по
газопостачанню та газифікації
«Дніпропетровськаз» диспетчерських
функцій з контролю за регулюванням
надходження і реалізації природного
газу та обліком газу, прийнятого
Споживачем, на підставі показників
комерційних приладів обліку витрат
природного газу. Іншого правового
навантаження щодо відносин позивача і
відповідача з приводу транспортування
природного газу Технічна угода не
передбачає.

Той факт, що підписані Акти від 31.03.2008
року, від 30.04.2008 року, від 31.05.2008 року не
можуть розглядатися як угода про
надання послуг із транспортування
природного газу був також встановлений
Постановою Верховного суду України у
справі між тими ж сторонами та про той
же предмет №20/5005/17342/2011.

Згідно з ч. 2 ст. 35 ГПК України, факти,
встановлені рішенням господарського
суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори), за винятком
встановлених рішенням третейського
суду, під час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших
спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

Слід зауважити, що виставлені ЗАТ
"Укргаз-Енерго", але не оплачені
покупцем, рахунки-фактури на оплату
природного газу за Договором-2 містять
відомості про постачання природного
газу в березні, квітні та травні 2008 року
і своїм правом обмежити або припинити
планові поставки газу в разі
невиконання Покупцем зобов'язань із
попередньої оплати природного газу,
шляхом направлення повідомлення,
Постачальник газу не скористався.

При цьому, відповідно до Постанови
Верховного суду України по справі
№20/5005/17342/2011, якою встановлені факти, що
не потребують доведення в даній справі,
відповідно до ст. 35 ГПК України,
Технічна угода, що укладена між ВАТ
"Дніпропетровськгаз" та ВАТ
"ДніпроАзот" на виконання вимог пункту
3.2 Договору-2, та вказані вище акти
свідчать про виконання ВАТ
"Дніпропетровськгаз" диспетчерських
функцій з контролю за регулюванням
надходження і реалізації природного
газу та здійснення контролю за обліком
газу прийнятого Споживачем, на
підставі показників комерційних
приладів обліку витрат природного газу
і не можуть розглядатися як договори
про надання безоплатних послуг із
транспортування газу. Пунктом 14
Порядку забезпечення споживачів
природним газом позадоговірне
транспортування природного газу
забороняється.

З матеріалів справи вбачається, що
позовні вимоги по даній справі
обґрунтовані посиланням на ст.ст. 2012,2013
ГПК України.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу
України особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно.

Особа зобов'язана повернути майно і
тоді, коли підстава, на якій воно було
набуте, згодом відпала. При цьому, в
силу ч. 2 вказаної норми, зазначені
положення застосовуються незалежно
від того, чи безпідставне набуття або
збереження майна було результатом
поведінки набувача майна, потерпілого,
інших осіб чи наслідком події.
Положення цієї глави застосовуються
також до вимог про: 1) повернення
виконаного за недійсним правочином; 2)
витребування майна власником із чужого
незаконного володіння; 3) повернення
виконаного однією із сторін у
зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди
особою, яка незаконно набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи.

Таким чином, застосовувати ці норми
можливо для захисту прав та інтересу у
разі набуття або збереження особою
майна, але без достатньої правової
підстави. Тобто, повинен мати місце
факт набуття або збереження майна
відповідачем та відсутність
достатньої правової підстави.

Відповідно до частини другої ст. 1213
Цивільного кодексу України, у разі
неможливості повернути в натурі
потерпілому безпідставно набуте майно
відшкодовується його вартість, яка
визначається момент розгляду судом
справи про повернення майна.

Згідно з положеннями статті 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу

Колегія суддів апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що позов не підлягає задоволенню так,
як з матеріалів даної справи
вбачається, що ПАТ «Дніпроазот»
отримало газ не від позивача, а від ЗАТ
«Укргаз - Енерго», з яким було підписано
договір №110/77/х-08-640/8-1 від 28.11.2007р., тобто
зобов'язання ПАТ «Дніпроазот» по
оплаті вартості газу, витікає зі змісту
вказаного договору і у справі відсутні
докази того, що відповідач має
зобов'язання по оплаті саме послуг на
транспортування газу перед позивачем.

Навпаки, зі змісту договору №12/66/Тр-07
від 30.01.2007р., що був укладений між ВАТ по
газопостачанню та газифікації
«Дніпропетровськгаз» та ЗАТ «Укргаз -
Енерго» вбачається, що правовідносини
з транспортування газу виникли між
цими сторонами, що спростовує
наявність зобов'язань відповідача по
оплаті послуг з транспортування газу.

Таким чином, позивачем не доведено ті
обставини, на які він послався при
поданні позову, тому у задоволенні
позову необхідно відмовити, скасувавши
рішення суду першої інстанції
відповідно до п. 2, п. 3, ч. 1 ст. 104 ГПК
України. Судові витрати по сплаті
відповідачем судового збору при
поданні апеляційної скарги підлягають
стягненню з позивача відповідно до
статті 49 Господарського кодексу
України.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст.99,101,103,104,105 ГПК України,
апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "ДніпроАзот",
м.Дніпродзержинськ, Дніпропетровська
область, - задовольнити.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 24.12.2013
року по справі №904/4523/13, - скасувати. В
задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства
«Дніпропетровськгаз» м.
Дніпропетровськ до Публічного
акціонерного товариства "ДніпроАзот",
м.Дніпродзержинськ про стягнення 12 745
769, 20 грн. - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Дніпропетровськгаз" (49044,
м. Дніпропетровськ, вул. Шевченка, 2 0) на користь Публічного
акціонерного товариства "ДніпроАзот"
(51909, м. Дніпродзержинськ,
Дніпропетровська область, вул. С.Х.
Горобця, 1 ) судовий збір
за подання апеляційної скарги у сумі 34
410,00 грн.

Доручити господарському суду
Дніпропетровської області видати
наказ по справі.

Постанова може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України на
протязі 20 днів.

Повний текст постанови підписано
11.03.2014р.

Головуючий
І.М. Герасименко

Судді
І.Л. Кузнецова

І.А. Сизько