ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2014 р.
справа № 911/617/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Яреми В.А., розглянувши
матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Едем-авто», м. Київ

до Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Провіта», Київська обл., м.
Вишгород

про стягнення 29 415,19 гривень

за участю представників:

від позивача: Мамченко Р.А. (довіреність
№9 від 07.03.2014р.)

від відповідача: Боронило І.М.
(довіреність №10-11/10 від 11.03.2014р.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

25.02.2014р. Товариство з обмеженою
відповідальністю «Едем-авто» (далі-ТОВ
«Едем-авто»/позивач) звернулось до
господарського суду Київської області
з позовом до Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Провіта» (далі-ТДВ «Страхова компанія
«Провіта»/відповідач) про стягнення 31
797,26 грн., з яких: 29 413,19 грн.
заборгованості за договором №01-11-01 від
01.11.2001р., 1 937,96 грн. пені та 446,11 грн. 3%
річних.

У відповідності до наданих суду
пояснень, відповідач позов в частині 29
413,19 грн. заборгованості визнав, а у
задоволенні решти позовних вимог
просив суд відмовити з підстав їх
необґрунтованості.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 25.02.2014р. порушено
провадження у справі №911/617/14 та
призначено справу до розгляду на
11.03.2014р.

11.03.2014р. через канцелярію
господарського суду Київської області
від відповідача надійшло клопотання
про відкладення розгляду даної справи.
Зазначене клопотання судом задоволено.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 11.03.2014р. розгляд даної
справи було відкладено на 18.03.2014р.

В процесі розгляду даної справи
позивачем не одноразово подавались
заяви про уточнення позовних вимог,
відповідно до останньої з яких, поданої
18.03.2014р. через канцелярію
господарського суду Київської області,
позивач зменшив розмір заявлених до
стягнення пені та 3% річних до 1,00 грн.
щодо кожної вказаної вимоги. Решта
позовних вимог залишилась без змін.
Зазначена заява судом прийнята.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні у ній докази,
оцінивши їх в сукупності та заслухавши
пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

01.11.2011р. між ТОВ «Едем-авто»
(далі-підрядник) та ТДВ «Страхова
компанія «Провіта» (далі-платник) було
укладено договір про співробітництво
№01-11-01 (далі-договір), відповідно до
якого підрядник зобов'язався виконати
роботи за завданням замовника,
узгодженим з платником, замовник
зобов'язався прийняти роботи, а платник
вчасно оплати вказані роботи, у строк і
на умовах, визначених цим договором.

Судом встановлено, що з метою
дотримання своїх договірних
зобов'язань у червні, серпні 2013р.
позивачем були виконані роботи з
відновлювального ремонту автомобілів
замовника(ів) загальною вартістю 30 033,58
грн., що підтверджується підписами
виконавця (позивача) та власників
автомобілів на актах виконаних робіт:

- №ВН3В004196 від 14.06.2013р. на суму 3 602,00 грн.,

- №ВН3В004522 від 21.06.2013р. на суму 1 742,00 грн.,

- №ВН3В004354 від 27.06.2013р. на суму 9 023,58 грн.,

- №ВН3В004329 від 17.06.2013р. на суму 1 672,00 грн.,

- №ВН3В003478 від 20.08.2013р. на суму 12 584,00 грн.,

- №ВН3В003542 від 20.08.2013р. на суму 1 410,00 грн.

З метою оплати відповідачем вартості
виконаних за договором робіт,
позивачем були виставлені наступні
рахунки:

- №ВСВ0005251 від 18.06.2013р. на суму 1 742,00 грн.,

- №ВСВ0001754 від 11.03.2013р. на суму 9 023,58 грн.,

- №ВСВ0003188 від 22.04.2013р. на суму 1 672,00 грн.,

- №ВСВ0002601 від 09.04.2013р. на суму 3 602,00 грн.,

- №ВСВ0003342 від 25.04.2013р. на суму 12 584,00 грн.,

- №ВСВ0003341 від 25.04.2013р. на суму 1 410,00 грн.

Листами №1-1/15504 від 07.04.2013р., №1-1/15244 від
22.05.2013р., №1-1/15419 від 13.06.2013р., №1-1/15368 від
07.06.2013р., №1-1/15545 від 27.06.2013р., №1-1/15546 від
27.06.2013р. відповідачем було гарантовано
оплату виставлених позивачем рахунків.
Копії зазначених документів містяться
в матеріалах справи.

Про належне виконання позивачем своїх
зобов'язань за договором свідчить
також відсутність з боку відповідача
претензій та повідомлень про порушення
першим умов договору.

Втім, відповідач свої обов'язки за
договором в частині своєчасної оплати
вартості виконаних позивачем робіт
належним чином не виконав, сплативши
лише 620,39 грн., внаслідок чого, за
останнім утворилось 29 413,19 грн.
заборгованості.

Наявність 29 413,19 грн. заборгованості
відповідача за договором
підтверджується наявною в матеріалах
справи довідкою позивача №49 від
11.03.2014р.

З метою досудового врегулювання даного
спору, 19.09.2013р. позивачем було надіслано
відповідачу лист №125, відповідно до
якого позивач інформував останнього
про наявність заборгованості за
договором та вимагав її погашення.

Посилаючись на те, що відповідач на
вказаний лист не відповів, остаточні
розрахунки за договором не провів,
позивач просить суд стягнути з
відповідача, зокрема, 29 413,19 грн.
заборгованості по оплаті вартості
виконаних робіт за актами №ВН3В004196 від
14.06.2013р., №ВН3В004522 від 21.06.2013р., №ВН3В004354
від 27.06.2013р., №ВН3В004329 від 17.06.2013р.,
№ВН3В003478 від 20.08.2013р., №ВН3В003542 від
20.08.2013р. згідно договору.

Дослідивши матеріали справи та подані
докази, заслухавши пояснення
представників сторін, суд встановив, що
заявлена позовна вимога підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Приписами статей 175, 173, 317
Господарського кодексу України
встановлено, що майнові зобов'язання,
які виникають між учасниками
господарських відносин, регулюються
Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Загальні умови договорів підряду
визначаються відповідно до положень
Цивільного кодексу України про договір
підряду, якщо інше не передбачено цим
Кодексом.

Відповідно до статей 837, 854 Цивільного
кодексу України за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Якщо договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи або
окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної здачі
роботи за умови, що роботу виконано
належним чином і в погоджений строк
або, за згодою замовника, - достроково.

Пунктами 2.3.2, 5.4 договору передбачено,
що платник зобов'язаний сплатити
вартість робіт по ремонту автомобіля
(ів) замовника в порядку, розмірах та
строки, що передбачені положеннями ст. 4
цього договору.

Платник сплачує вартість виконаних
робіт на підставі рахунку-фактури
та/або рахунку та/або нараду-замовлення
в розмірі зазначеному в гарантійному
листі з урахуванням положень п. 2.1.7
цього договору протягом 10 робочих днів
з дня одержання від виконавця
рахунку-фактури та/або акту виконаних
робіт.

З огляду наведеного, виставлення
позивачем рахунків-фактур для оплати
виконаних робіт, які в подальшому були
визнані відповідачем у гарантійних
листах, свідчить про належне виконання
позивачем своїх договірних зобов'язань
та, відповідно, породжує для
відповідача обов'язок по оплаті
виконаних робіт у повному обсязі.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Не допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором не
було виконано належним чином. Дана
норма кореспондує з приписами статей
525, 526 ЦК України.

Відтак, беручи до уваги наведені
нормативні приписи, а також враховуючи
те, що станом на день прийняття рішення
відповідач виконані позивачем роботи
оплатив частково, суд дійшов висновку,
що вимога позивача про стягнення з
відповідача 29 413,19 грн. заборгованості
по оплаті вартості виконаних робіт за
актами №ВН3В004196 від 14.06.2013р., №ВН3В004522
від 21.06.2013р., №ВН3В004354 від 27.06.2013р.,
№ВН3В004329 від 17.06.2013р., №ВН3В003478 від
20.08.2013р., №ВН3В003542 від 20.08.2013р. згідно
договору підлягає задоволенню як така,
що доведена позивачем належними та
допустимими доказами та не спростована
у встановленому порядку відповідачем.

Крім того, у зв'язку з неналежним
виконанням відповідачем своїх
грошових зобов'язань за договором,
позивач просить суд стягнути з
відповідача 1,00 грн. пені та 1,00 грн. 3%
річних, нарахованих за періоди:

з 01.07.2013р. по 05.02.2014р. на 3 363,19 грн.
заборгованості за актом №ВН3В004196 від
14.06.2013р.,

з 02.07.2013р. по 05.02.2014р. на 1 672,00 грн.
заборгованості за актом №ВН3В004329 від
17.06.2013р.,

з 12.07.2013р. по 05.02.2014р. на 8 642,00 грн.
заборгованості за актом №ВН3В004354 від
27.06.2013р.,

з 04.09.2013р. по 05.02.2014р. на 1 410,00 грн.
заборгованості за актом №ВН3В003542 від
20.08.2013р.,

з 04.09.2013р. по 05.02.2014р. на 12 584,00 грн.
заборгованості за актом №ВН3В003478 від
20.08.2013р.,

з 08.07.2013р. по 05.02.2014р. на 1 742,00 грн.
заборгованості за актом №ВН3В004522 від
21.06.2013р.

Відповідно ст. 230 ГК України штрафними
санкціями у цьому Кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Приписами статей 611, 625 ЦК України
встановлено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

В силу положень п. 5.4 договору, платних
зобов'язаний здійснити оплату вартості
виконаних робіт протягом 10 робочих
днів з дня одержання від виконавця
рахунку-фактури та/або акту виконаних
робіт.

У відповідності до статей 33, 34 ГПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Натомість, в порушення вимог
вищезазначених норм Закону, позивачем
не надано суду доказів, що
підтверджують день (дату) отримання
відповідачем спірних рахунків-фактур
та/або актів виконаних робіт, що
унеможливлює встановлення судом
моменту (дати, місяця, року) виникнення
у відповідача обов'язку по оплаті
вартості виконаних робіт за спірними
актами у розумінні п. 5.4 договору.

З огляду наведеного, а також враховуючи
ненадання позивачем суду доказів, зі
змісту яких можливо встановити період,
з якого відповідач вважається таким, що
прострочив у розумінні ст. 612 ЦК
України, суд дійшов висновку, що вимога
позивача про стягнення з відповідача
1,00 грн. пені та 1,00 грн. 3% річних,
нарахованих на суму заборгованості за
договором не відповідає вимогам статей
611, 612, 625 ЦК України, 230 ГК України, а тому
задоволенню не підлягає.

Витрати по сплаті судового збору, у
відповідності до статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладаються судом на
відповідача пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Водночас, п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України
«Про судовий збір» унормовано, що
сплачена сума судового збору
повертається за ухвалою суду в разі
зменшення розміру позовних вимог або
внесення судового збору в більшому
розмірі, ніж встановлено законом.

З огляду наведеного, а також враховуючи
заяву позивача про зменшення позовних
вимог від 18.03.2014р. суд дійшов висновку
про повернення позивачу 136,65 грн.
сплаченого судового збору в порядку п. 1
ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий
збір».

При винесенні даного рішення судом
також враховані положення п. 5.2
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від
21.02.2013р. №7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»,
відповідно до якого питання про
повернення сплаченої суми судового
збору вирішується господарським судом
за результатами розгляду відповідних
матеріалів, у тому числі й за
відсутності заяви (клопотання) сторони
чи іншого учасника судового процесу
про повернення суми судового збору. Про
таке повернення зазначається, зокрема,
в резолютивній частині судового
рішення, яким закінчується розгляд
справи по суті (при цьому в його
мотивувальній частині наводяться
підстави повернення сум судового збору
згідно із Законом).

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124
Конституції України, ст. ст. 32-34, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, ст. ст. 525, 526, 611, 612, 625, 837, 854
Цивільного кодексу України, ст. ст. 173,
193, 230, 317 Господарського кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Провіта» (07300, Київська обл.,
Вишгородський р-н, м. Вишгород, вул.
Набережна, 7, ідентифікаційний код 31704186)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Едем-авто» (08131,
Київська обл., Києво-Святошинський р-н,
с. Софіївська Борщагівка, вул. Леніна, 1,
ідентифікаційний код 35772789) 29 413
(двадцять дев'ять тисяч чотириста
тринадцять) грн. 19 коп. заборгованості
та 1 690 (одну тисячу шістсот дев'яносто)
грн. 16 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

5. Повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю «Едем-авто» (08131,
Київська обл., Києво-Святошинський р-н,
с. Софіївська Борщагівка, вул. Леніна, 1,
ідентифікаційний код 35772789) з
Державного бюджету України 136 (сто
тридцять шість) грн. 65 коп. судового
збору, сплаченого згідно платіжного
доручення №172 від 25.02.2014р.

Дане рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
належного оформлення та підписання, і
може бути оскаржено в апеляційному
порядку.

Повне рішення складено 19.03.2014р.

Суддя

В.А. Ярема