СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року Справа № 5002-7/2861-2011

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді
Воронцової Н.В.,

суддів
Дмитрієва В.Є.,

Гонтаря В.І.,

за участю представників сторін:

прокурор: Алісов Олег Володимирович,
посвідчення № 005827 від 25.09.12р.;

представник позивача: не з'явився -
Кримська республіканська
рятувально-водолазна служба;

представник позивача: Панна Олександр
Олександрович, довіреність №533 від
23.12.13р. - Фонд державного майна України;

представник відповідача: не з'явився -
Ялтинський клуб юних моряків;

представник відповідача: Подружко
Володимир Миколайович, довіреність
№02-11/63 від 29.01.14р. - Фонд комунального
майна Ялтинської міської ради;

представник відповідача: Чирков
Володимир Володимирович, довіреність
№ 02-Д від 25.01.12р. - ТОВ "Центр відпочинку
на воді";

представник відповідача: Подружко
Володимир Миколайович, довіреність №
02.11-07/333 від 03.03.14р. - Ялтинська міська
рада;

розглянувши заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю "Центр
відпочинку на воді" про перегляд за
нововиявленими обставинами постанови
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 14 листопада 2011
року у справі №5002-7/2861-2011

за позовом Заступника прокурора
Автономної Республіки Крим в особі:
Фонду державного майна України;

Кримської республіканської
рятувально-водолазної служби

до Ялтинської міської ради

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Центр відпочинку на
воді"

Фонду комунального майна Ялтинської
міської ради

Ялтинського клубу юних моряків

про визнання недійсними результатів
конкурсу, договору оренди нерухомого
майна, рішення і договору
купівлі-продажу, спонукання до
повернення майна

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Автономної
Республіки Крим звернувся до
господарського суду Автономної
Республіки Крим в інтересах держави в
особі Фонду державного майна України
та Кримської республіканської
рятувально-водолазної служби з позовом
до Ялтинської міської ради, товариства
з обмеженою відповідальністю "Центр
відпочинку на воді" (далі по тексту - ТОВ
"Центр відпочинку на воді"), Фонду
комунального майна Ялтинської міської
ради та Ялтинського клубу юних моряків,
в якому просить суд визнати недійсними
результати конкурсу, оформлені
протоколом засідання конкурсної
комісії від 31.03.2009 № 4, щодо оренди
нежитлових будівель та споруд
рятувальної станції, що знаходяться за
адресою: АР Крим, м. Ялта, вул.
Дражинського, буд. 33-а; визнати
недійсними договір оренди нерухомого
майна від 28.05.2009р. № 1, укладений на
підставі конкурсу між Ялтинським
клубом юних моряків та ТОВ "Центр
відпочинку на воді", щодо оренди
нежитлових будівель та споруд
рятувальної станції, що знаходяться за
адресою: АР Крим, м. Ялта, вул.
Дражинського, буд. 33-а, та додаткову
угоду до нього від 02.11.2009; визнати
недійсним рішення Ялтинської міської
ради від 17.11.2009р. № 30 про затвердження
переліку об'єктів комунальної
власності, що підлягають приватизації
шляхом викупу, в частині внесення до
переліку окремого індивідуально
визначеного майна - нежитлових
будівель та споруд рятувальної
станції, що знаходяться за адресою: АР
Крим, м. Ялта, вул. Дражинського, буд. 33-а,
орендовані ТОВ "Центр відпочинку на
воді", та процес приватизації щодо
передачі у власність ТОВ "Центр
відпочинку на воді" нежитлових
будівель та споруд рятувальної
станції, що знаходяться за адресою: АР
Крим, м. Ялта, вул. Дражинського, буд. 33-а;
визнати недійсним договір
купівлі-продажу нежитлових будівель та
споруд рятувальної станції, що
знаходяться за адресою: АР Крим, м. Ялта,
вул. Дражинського, буд. 33-а, укладений
між Фондом комунального майна
Ялтинської міської ради і ТОВ "Центр
відпочинку на воді" 19.05.2010р. № 658 за
результатами приватизації способом
"викуп", засвідчений приватним
нотаріусом Ялтинського міського
нотаріального округу ОСОБА_8 19.05.2010р. №
1461 в реєстрі нотаріальних дій;
зобов'язати ТОВ "Центр відпочинку на
воді" повернути нерухоме майно
(нежитлові будівлі та споруди
рятувальної станції), що знаходиться за
адресою: АР Крим, м. Ялта, вул.
Дражинського, буд. 33-а, з незаконного
володіння та передати його державі в
особі Кримської Республіканської
рятувально-водолазної служби як
балансоутримувачу.

Обґрунтовуючи свої вимоги, прокурор
посилається на те, що спірні нежитлові
будівлі та споруди рятувальної
станції, які спочатку були передані в
оренду, а в подальшому відчужені ТОВ
"Центр відпочинку на воді", є
загальнодержавною власністю, належать
на праві господарського відання
Кримській Республіканській
рятувально-водолазній службі, у зв'язку
з чим ані Ялтинська міська рада, ані
Фонд комунального майна Ялтинської
міської ради, ані Ялтинський клуб юних
моряків не могли приймати будь-які
рішення з розпорядження цим майном.
Крім того, позивач вказує на те, що
відповідно до статті 777 Цивільного
кодексу України орендарю належить
переважне право на придбання об'єкта
оренди виключно у разі належного
виконання своїх обов'язків за
договором найму, у той час як ТОВ "Центр
відпочинку на воді" не були виконані
обов'язки, передбачені пунктом 3.4.13
договору оренди.

Рішенням господарського суду
Автономної Республіки Крим від 20
вересня 2011 року у справі № 5002-7/2861-2011 у
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від 14
листопада 2011 року у справі № 5002-7/2861-2011
апеляційні скарги прокурора
Автономної Республіки Крим та Фонду
державного майна України задоволено,
рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим від 20
сентября 2011 року скасовано, прийнято
нове рішення у справі, яким позов
задоволено.

Вказана постанова апеляційної
інстанції грунтується на належності
спірного майна до державної власності
та його приналежності на праві повного
господарського відання позивачу, тобто
Кримській республіканській
рятувально-водолазній службі на
підставі того , що воно було в 1998 р.
передано за актом приймання-передачі
від ВГО «Товрятвод України» до
Кримської Республіканської
рятувально-водолазної служби, та на
підставі свідоцтва від 05.10.1998 № 96 "Про
постановлення на облік майна", виданого
Фондом майна Автономної Республіки
Крим.

Постановою Вищого господарського суду
України від 02.02.2012р. постанову
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 14.11.2011р. у
справі № 5002-7/2861-2011 залишено без змін.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного господарського суду від
24.04.2012р. у справі № 5002-7/2861-2011 заяву ТОВ
"Центр відпочинку на воді" про перегляд
за нововиявленими обставинами
постанови Севастопольського
апеляційного господарського суду від
14.11.2011 р. у справі № 5002-7/2861-2011 залишено
без задоволення, а постанову
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 14.11.2011р. у
справі № 5002-7/2861-2011 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 14.08.2012р. ухвалу
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 24.04.2012р. у
справі № 5002-7/2861-2011 залишено без змін.

Постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від
03.10.2012 р. у справі № 5002-7/2861-2011 задоволено
заяву ТОВ "Центр відпочинку на воді" про
перегляд за нововиявленими
обставинами постанови
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 14.11.2011р. у
справі №5002-7/2861-2011, постанову
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 14.11.2011 р. у
справі № 5002-7/2861-2011 скасовано, а рішення
господарського суду Автономної
Республіки Крим від 20.09.2011 р. у справі №
5002-7/2861-2011 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 11.12.2012р. постанову
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 03.10.2012р. у
справі №5002-7/2861-2011 скасовано, у
задоволенні заяви ТОВ "Центр
відпочинку на воді" про перегляд
постанови Севастопольського
апеляційного господарського суду від
14.11.2011 р. у справі № 5002-7/2861-2011 за
нововиявленими обставинами
відмовлено.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного господарського суду від
05.02.2013 р. у справі № 5002-7/2861-2011 відмовлено
у задоволенні заяви ТОВ "Центр
відпочинку на воді" про перегляд за
нововиявленими обставинами постанови
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 14.11.2011р. у
справі №5002-7/2861-2011, а постанову
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 14.11.2011р. у
справі № 5002-7/2861-2011
залишено без змін.

26.02.2013р. до Севастопольського
апеляційного господарського суду
надійшла заява ТОВ "Центр відпочинку на
воді" про перегляд за нововиявленими
обставинами постанови
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 14.11.2011 р. у
справі № 5002-7/2861-2011.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного господарського суду від
28.03.2013р. у справі № 5002-7/2861-2011 у
задоволенні заяви ТОВ "Центр
відпочинку на воді" про перегляд за
нововиявленими обставинами постанови
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 14.11.2011р. у
справі №5002-7/2861-2011 відмовлено, а
постанову Севастопольського
апеляційного господарського суду від
14.11.2011р. у справі № 5002-7/2861-2011 залишено
без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 11 червня 2013 року ухвалу
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 28.03.2013р. у
справі № 5002-7/2861-2011 залишено без змін.

04 грудня 2013 року на адресу суду
надійшла заява Товариства з обмеженою
відповідальністю "Центр відпочинку на
воді" про перегляд за нововиявленими
обставинами постанови
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 14 листопада 2011
року у справі №5002-7/2861-2011.

В зв'язку з чим, 09 грудня 2013 року на
адресу господарського суду Автономної
Республіки Крим був направлений запит
щодо витребування матеріалів справи
№5002-7/2861-2011 для розгляду вищевказаної
заяви.

17 грудня 2013 року на адресу суду
надійшов лист господарського суду
Автономної Республіки Крим від 12
грудня 2013 року за вих. №02-3/901/2643/13, яким
повідомлено, що матеріали справи
№5002-7/2861-2011 згідно запиту №977-45067 від
30.10.2013р. направлені до
Севастопольського апеляційного
господарського суду, в зв'язку з
надходженням касаційної скарги.

Так, на підставі супровідного листа
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 12.11.2013р. за вих.
№5002-7/2861-2011 матеріали справи №5002-7/2861-2011
були направлені до Вищого
господарського суду України.

18 лютого 2014 року матеріали справи
№5002-7/2861-2011 надійшли на адресу
Севастопольського апеляційного
господарського суду, що
підтверджується штампом вхідної
кореспонденції суду за вх. №2712.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного господарського суду від 20
лютого 2014 року заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю "Центр
відпочинку на воді" про перегляд
постанови Севастопольського
апеляційного господарського суду від 14
листопада 2011 року у справі №5002-7/2861-2011
за нововиявленими обставинами
прийнято до провадження та призначити
до розгляду на 13 березня 2014 року о 10 год.
30 хв.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Севастопольського апеляційного
господарського суду від 13 березня 2014
року, в зв'язку з відпусткою, суддю
Плута В. М. замінено у складі колегії
суддів із розгляду заяви у справі на
суддю Гонтаря В. І.

За розпорядженням Секретаря судової
палати Севастопольського апеляційного
господарського суду від 13 березня 2014
року, в зв'язку з зайнятістю в іншому
судовому процесі, суддю Черткову І. В.
замінено у складі колегії суддів на
суддю Дмитрієва В. Є.

В судовому засіданні, 13 березня 2014 року,
прокурор та позивач посилалися на
відсутність нововиявлених обставин в
заяві Товариства з обмеженою
відповідальністю "Центр відпочинку на
воді", а тому просили залишити її без
задоволення, а постанову
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 14 листопада 2011
року у справі №5002-7/2861-2011 без змін.

Представники відповідачів - Фонду
комунального майна Ялтинської міської
ради , ТОВ "Центр відпочинку на воді" та
Ялтинської міської ради наполягали на
задоволенні заяви та скасуванні
постанови Севастопольського
апеляційного господарського суду від 14
листопада 2011 року у справі №5002-7/2861-2011.

Також, представник Фонду комунального
майна Ялтинської міської ради надав
суду рішення Ялтинської міської ради
від 25.09.2013р. за №15, яким Фонд
комунального майна Ялтинської міської
ради перейменовано в Управління з
питань майна комунальної власності
Ялтинської міської ради з 02.01.2014р. та
затверджено положення Управління.

Проте, судова колегія зауважує, що
відповідного Витягу з Єдиного
державного реєструю юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців про державну
реєстрацію Управління з питань майна
комунальної власності Ялтинської
міської ради, як юридичної особи,
Фондом суду представлено не було, що як
наслідок не дозволяє суду застосувати
положення ст. 25 ГПК України.

Позивач - Кримська республіканська
рятувально - водолазна служба та
відповідач Ялтинський клуб юних
моряків явку повноважних
представників в засідання суду не
забезпечили, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлялися
належним чином, ухвалою суду від
20.02.2014р.

Стаття 22 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує сторони добросовісно
користуватись належними їм
процесуальними правами, а явка в судове
засідання представників сторін -це
право, а не обов'язок.

Таким чином, колегія суддів вважає
можливим розглянути заяву про перегляд
постанови за нововиявленими
обставинами за відсутності
представників сторін, враховуючи що їх
відсутність ніяким чином не
перешкоджає її розгляду та нормою
статті 112 ГПК України передбачено, що
неявка заявника та інших осіб, які
беруть участь у справі, не є перешкодою
для розгляду заяви.

Колегія суддів, обговоривши доводи
викладені в заяві про перегляд
постанови Севастопольського
апеляційного господарського суду від 14
листопада 2011 року у справі №5002-7/2861-2011
за нововиявленими обставинами, дійшла
наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів справи,
28.09.2004р. Виконавчим комітетом
Ялтинської міської ради було прийнято
рішення № 1400 "Про оформлення права
власності на будівлю рятувальної
станції по Парковому проїзду 15 в м.
Ялта, на будівлю рятувальної станції по
вул. Дражинського, 33а в м. Ялта та видачу
свідоцтва про право власності",
відповідно до якого було вирішено
оформити право власності за Ялтинською
міською радою на будівлі рятувальної
станції по Парковому проїзду 15 в м.
Ялта: літер А, рятувальна станція 1960
року побудови площею 282,8 кв. м.; літер Б
компресорна площею 59,1 кв. м., літер В
еллінг площею 143,8 кв. м., літер Г площею
47,1 кв. м., літер Д склад
паливно-мастильних матеріалів площею
14,5 кв. м., літер Е, М, сараї - літери Ж, Н, Л,
уборна - літер К. Крім того, було
вирішено оформити право власності за
Ялтинською міською радою на будівлю
рятувальної станції по вул.
Дражинського, 33а в м. Ялта : літер А
рятувальна станція, 1980 року побудови
площе. 162,8 кв. м., літер Б майстерня 1980
року побудови площею 6,4 кв. м., навіси на
ділянці літер В, З, Д, склад
паливно-мастильних матеріалів літер Г,
уборна літер Е, літній душ літер Ж.

На підставі цього рішення Виконавчим
комітетом Ялтинської міської ради було
видане свідоцтво про право власності
на нерухоме майно від 22.10.2004р., а
Комунальним підприємством "Ялтинське
бюро технічної інвентаризації" до
Державного реєстру прав власності на
нерухоме майно був внесений
відповідний запис.

12.07.2007р. Виконавчим комітетом
Ялтинської міської ради було прийнято
рішення № 1382, яким були внесені зміни
до рішення Ялтинського міськвиконкому
від 28.09.2004 № 1400 та, зокрема, пункт 1.2
був викладений в наступній редакції:
"Оформити право власності на нежилі
будівлі та споруди рятувальної станції
по вул. Дражинського, 33а в м. Ялта, у тому
числі: літ. А рятувальна станція,
загальною площею 162,8 кв. м.; літ. Б
майстерня, загальною площею 6,4 кв. м., на
ділянці навіси літ. З, Д, склад ПММ літ.
Г, вбиральня літ. Е, літній душ літ. Ж,
споруди за Ялтинською міською радою та
видати свідоцтво про право власності".

20.07.2007р. Виконавчим комітетом
Ялтинської міської ради було видане
нове свідоцтво про право власності, а
Комунальним підприємством "Ялтинське
бюро технічної інвентаризації" був
внесений відповідний запис до реєстру
прав власності на нерухоме майно.

Рішенням господарського суду
Автономної Республіки Крим від 26.07.2005р.
у справі № 2-20/8716-2005, яке набрало
законної сили, було відмовлено у позові
Кримської республіканської
рятувально-водолазної служби до
Виконавчого комітету Ялтинської
міської ради та Комунального
підприємства "Ялтинське бюро технічної
інвентаризації" про визнання недійсним
вищевказаного рішення Виконавчого
комітету Ялтинської міської ради від
28.09.2004 № 1400 та свідоцтва про право
власності.

Крім того, постановою господарського
суду Автономної Республіки Крим від
25.02.2008р. у справі № 2-1/17883.1-2007А також було
відмовлено у позові Товариству
рятування на водах України до
Виконавчого комітету Ялтинської
міської ради, за участю третіх осіб:
Ялтинської міської ради, Фонду майна
Автономної Республіки Крим,
Комунального підприємства "Ялтинське
бюро технічної інвентаризації",
Кримської республіканської
рятувально-водолазної служби про
визнання нечинним рішення Виконавчого
комітету Ялтинської міської ради від
28.09.2004 № 1400.

06.03.2009р. відбулося засідання конкурсної
комісії для проведення конкурсу на
право оренди нежилих приміщень та
споруд рятувальної станції,
розташованих за адресою: м.
Ялта, вул. Дражинського, 33-а, на якому
було прийнято рішення щодо проведення
некомерційного конкурсу на право
укладення договору оренди вказаних
приміщень та будівель. Рішення було
оформлено протоколом від 06.03.2009р. № 1,
затвердженим директором Ялтинського
клубу юних моряків (т. 1, а. с. 15).

За результатом проведеного конкурсу
переможцем було визначено ТОВ "Центр
відпочинку на воді", як особа, яка
запропонувала найкращі умови
реконструкції об'єкту оренди (протокол
від 31.03.2009р. № 4, затверджений
директором Ялтинського клубу юних
моряків (т. 1 ,а. с. 20).

На підставі цього, 28.05.2009р. між
Ялтинським клубом юних моряків
(Орендодавець) та ТОВ "Центр відпочинку
на воді" (Орендар) був укладений договір
оренди нерухомого майна, предметом
якого згідно з пунктом 2.1 Договору є
майнові відносини сторін щодо
господарського користування майном,
розташованим по вул. Дражинського, 33-а в
м. Ялта, з метою використання в якості
складських приміщень.

Згідно з пунктом 1.2 Договору майно є
комунальною власністю Ялтинської
міської ради.

У розділі V Договору сторони
передбачили, що договір укладений
строком на 2 роки 11 місяців та припиняє
свою дію 28.04.2012р.

02.11.2009р. між сторонами була укладена
додаткова угода № 1, відповідно до якої
пункт 3.3 розділу ІІІ Договору оренди
був доповнений підпунктом 3.3.4, згідно з
яким орендар має право на приватизацію
об'єкта оренди шляхом викупу.

В подальшому, 17.11.2009р. Ялтинською
міською радою було прийнято рішення №
30 "Про затвердження переліку об'єктів
комунальної власності, що підлягають
приватизації", за яким до відповідного
переліку було включено окреме
індивідуально визначене майно -
будівлі та споруди рятувальної
станції, орендовані ТОВ "Центр
відпочинку на воді", що розташовані за
адресою: м. Ялта, вул. Дражинського, 33а.

19.05.2010р. між Фондом комунального майна
Ялтинської міської ради (Продавець) та
ТОВ "Центр відпочинку на воді"
(Покупець) був укладений договір
купівлі-продажу, пунктом 1.1 якого
передбачено, що Продавець
зобов'язується передати у власність
Покупцю комунальне майно - окреме
індивідуально визначене майно -
нежитлові будівлі та споруди, які
орендується ТОВ "Центр відпочинку на
воді", що розташовані за адресою:
Україна, АР Крим, м. Ялта, вул.
Дражинського, 33-а, надалі "Об'єкт
приватизації", а Покупець
зобов'язується прийняти Об'єкт
приватизації, сплатити ціну відповідно
до умов, що визначені в цьому договорі,
та пройти реєстрацію об'єкта
приватизації в Бюро технічної
інвентаризації.

Об'єкт приватизації є комунальною
власністю Ялтинської міської ради на
підставі Свідоцтва про право власності
на нерухоме майно, виданого Виконавчим
комітетом Ялтинської міської ради
20.07.2007р. на підставі рішення
Виконавчого комітету Ялтинської
міської ради від 28.09.2004р. та
зареєстрованого Комунальним
підприємством Ялтинське бюро
технічної інвентаризації в реєстрі
прав власності на нерухоме майно
20.07.2007р., номер запису 961 в книзі 20ж,
реєстраційний номер в Реєстрі прав
власності на нерухоме майно 8043264.

Згідно вказаного правовстановчого
документу та Витягу з реєстру прав
власності на нерухоме майно, виданого
Комунальним підприємством Ялтинської
міської ради "Бюро технічної
інвентаризації" 19.05.2010р., номер витягу
26160987 Об'єкт приватизації складається з:
нежитлові будівлі та споруди
рятувальної станції: літ. А рятувальна
станція загальною площею 162,8 кв. м., літ.
Б майстерня загальною площею 6,4 кв. м.,
на ділянці навіси літ. З, Д, склад ПММ
літ. Г, вбиральня літ. Е, літній душ літ.
Ж, споруди, які розташовані за адресою:
Україна, АР Крим, м. Ялта, вул.
Дражинського, будинок № 33а (пункт 1.2
Договору).

Вказаний договір купівлі-продажу був
посвідчений приватним нотаріусом
Ялтинського міського нотаріального
округу ОСОБА_8 та зареєстрований в
Державному реєстрі правочинів.

17.06.2010р. між сторонами був підписаний
акт приймання-передачі, згідно до якого
Продавець передав, а Покупець прийняв
наступні об'єкти нерухомості, зокрема,
нежитлові будівлі та споруди
рятувальної станції: літ. А рятувальна
станція загальною площею 162,8 кв. м., літ.
Б майстерня загальною площею 6,4 кв. м.,
на ділянці навіси літ. З, Д, склад ПММ
літ. Г, вбиральня літ. Е, літній душ літ.
Ж, споруди, які розташовані за адресою:
Україна, АР Крим, м. Ялта, вул.
Дражинського, будинок № 33а (т. І, а.с. 77).

Відповідно до витягу Кримського
підприємства Ялтинської міської ради
"Бюро технічної інвентаризації" від
24.06.2010р. № 26525176 право власності на
спірні приміщення зареєстровано за ТОВ
"Центр відпочинку на воді" (т. І, а.с. 78).

Вважаючи результати конкурсу,
оформлені протоколом засідання
конкурсної комісії від 31.03.2009р. № 4, щодо
оренди спірного нерухомого майна,
договір оренди нерухомого майна від
28.05.2009 № 1, рішення Ялтинської міської
ради від 17.11.2009 № 30 та договір
купівлі-продажу від 19.05.2010р. № 658 такими,
що порушують права держави в особі
Фонду державного майна України та
Кримської республіканської
рятувально-водолазної служби на
належне їй майно, прокурор звернувся до
господарського суду Автономної
Республіки Крим з позовом про визнання
їх недійсними.

Як вбачається із постанови
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 14 листопада 2011
року у справі №5002-7/2861-2011, задовольняючи
позовні вимоги суд апеляційної
інстанції виходив із того, що майно
Кримської республіканської рятувально
- водолазної служби є
загальнодержавним майном та належить
їй на праві повного господарського
відання, що підтверджується свідоцтвом
від 05.10.1998р. №96 «Про постановлення на
облік майна» виданим Фондом майна АР
Крим та актом приймання - передачі
майна у користування від 18.02.1998р. з
відповідним переліком майна, в якому
значиться рятувальна станція у м. Ялта,
смт. Масандра, вул. Дражинського. Також,
посилаючись на відсутність будь - яких
рішень уповноважених органів про
передачу рятувальних станцій до
комунальної власності, суд дійшов
висновку про те, що майно
Масандрійвської рятувальної станції
за адресою: м. Ялта, вул..
Дражинського,33-а, на момент виникнення
спору і до тепер знаходиться у
державній власності.

З огляду на ці обставини, суд
апеляційної інстанції визнав
недійсним укладений договір оренди та
купівлі - продажу спірного майна, з тих
підстав, що органи місцевого
самоврядування не наділені
законодавством повноваженнями
орендодавця державного майна, а
Ялтинський клуб юних моряків не
отримував відповідного погодження
Фондом державного майна України на
укладення договору оренди. Що
стосується договору купівлі - продажу
від 19.05.2010р. №658 то суд дійшов висновку,
що Фондом комунального майна
Ялтинської міської ради при його
укладенні були перевищені
повноваження, зокрема привласнені
повноваження органу приватизації
державного майна - Фонду державного
майна України.

Заява Товариства з обмеженою
відповідальністю "Центр відпочинку на
воді" про перегляд постанови
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 14 листопада 2011
року у справі №5002-7/2861-2011 за
нововиявленими обставинами,
мотивована тим, що 27 жовтня 2013 р.
Всеукраїнська громадська організація
«Товариство рятування на водах
України» звернулась до ТОВ «Центр
відпочинку на воді» з листом № 42-21.10/13, в
якому наполягала, що майно не може
належати КРРВС, оскільки це твердження
спростовується численними
документами, які є у розпорядженні
«Товариства рятування на водах
України». Вказані документи були
додані до листа, а саме: постанова
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 16 січня 2006 р. по
справі № 2-20/8716-2005; ухвала Вищого
Адміністративного суду України у цієї
ж справі від 14.12.2006 р.; постанова Вищого
господарського суду від 20.10.2010 р. по
справі №2-19/9257-2009; постанови Вищого
господарського суду від 31.05.2011 р. по
справі №2-19/9257-2008; акт
приймання-передачі майна від КРРВС
до ВГО Товариство рятування на водах
України від 07 серпня 2008 р. з переліком
майна, що передається.

Так, заявник посилаючи на вищевказані
судові акти стверджує про те, що ними
встановлена відсутність будь-яких прав
Кримської республіканської
рятувально-водолазної служби на спірне
майно, а також відсутність права
державної власності на це майно, що в
свою чергу є істотними обставинами для
справи, які існували на момент
винесення постанови та не могли бути
відомі ТОВ «Центр відпочинку на воді»
на час розгляду справ, оскільки воно не
була учасником розгляду цих справ.
Відтак, ТОВ «Центр відпочинку на воді»
вважає, що за усіма своїми ознаками
обставини встановлені в постанові
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 16 січня 2006 р. по
справі № 2-20/8716-2005; ухвалі Вищого
Адміністративного суду України у цієї
ж справі від 14.12.2006 р.; постанові Вищого
господарського суду від 20.10.2010 р. по
справі №2-19/9257-2009; постанові Вищого
господарського суду від 31.05.2011 р. по
справі №2-19/9257-2008 є нововияленими.

Розглянувши доводи заяви про перегляд
постанови за нововиявленими
обставинами, судова колегія вважає, що
заява підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 112 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд може переглянути
прийняте ним судове рішення, яке
набрало законної сили, за
нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових
рішень господарського суду за
нововиявленими обставинами є: 1)
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи; 2) встановлені вироком суду, що
набрав законної сили, завідомо
неправильний висновок експерта,
завідомо неправильний переклад,
фальшивість документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення; 3) встановлення вироком суду,
що набрав законної сили, вини судді у
вчиненні злочину, внаслідок якого було
ухвалено незаконне або необґрунтоване
рішення; 4) скасування судового рішення,
яке стало підставою для ухвалення
рішення чи постановлення ухвали, що
підлягають перегляду; 5) встановлена
Конституційним Судом України
неконституційність закону, іншого
правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконане.

Слід зазначити, що перегляд судового
рішення за нововиявленими обставинами
є окремою процесуальною формою
судового процесу, яка визначається
юридичною природою цих обставин.

До нововиявлених обставин відносяться
матеріально-правові факти, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші факти, які мають
значення для правильного вирішення
спору. Необхідними ознаками існування
нововиявлених обставин є одночасна
наявність таких трьох умов: по-перше, їх
існування на час розгляду справи,
по-друге, те, що ці обставини не могли
бути відомі заявникові на час розгляду
справи, по-третє, істотність даних
обставин для розгляду справи (тобто
коли врахування їх судом мало б
наслідком прийняття іншого судового
рішення, ніж те, яке було прийняте).

Таким чином, судове рішення може бути
переглянуто за умови істотності
нововиявлених обставин для вирішення
спору і виявлення їх після прийняття
судового рішення зі справи.

Нововиявлені обставини за своєю
юридичною суттю є фактичними даними, що
в установленому порядку спростовують
факти, які було покладено в основу
судового рішення. Ці обставини мають
бути належним чином засвідчені.
Господарський суд вправі змінити або
скасувати судове рішення за
нововиявленими обставинами лише за
умови, що ці обставини впливають на
юридичну оцінку обставин, здійснену
судом у судовому рішенні, що
переглядається.

Водночас, нововиявленими можуть бути
визнані лише істотно значимі, суттєві
обставини, тобто такі обставини,
обізнаність суду відносно яких при
розгляді справи забезпечила би
прийняття цим судом іншого рішення.

Днем виникнення названих обставин слід
вважати день, коли вони стали або
повинні були стати відомі заявникові.

Так, слід зазначити, що про наявність
обставин встановлених у вищевказаних
судових актах на які посилається ТОВ
"Центр відпочинку на воді" у своїй
заяві, стали йому відомі з листа ВГО
"Товариство рятування на водах України"
за № 442-21.10/13 від 27.10.2013р., в якому
міститься інформація про те, що КРРВС
не заснована державою, не є державним
підприємством або організацією, та не
має державного майна у складі свого
майна.

Згідно штампу відділення пошти на
конверті в якому заява ТОВ "Центр
відпочинку на воді" про перегляд
постанови Севастопольського
апеляційного господарського суду від 14
листопада 2011 року у справі №5002-7/2861-2011
за нововиявленими обставинами,
товариство подало вказану заяву до
суду 27.11.2013р., тобто в місячний термін
встановлений частиною 1 ст. 113 ГПК
України.

Як вбачається зі змісту постанови
Вищого господарського суду від 20
жовтня 2010 року по справі № 2-19/9257-2009, в
ході розгляду зазначеної справи були
встановлені наступні обставини:

"Пунктом 5 Постанови Ради Міністрів
Української РСР № 199 від 25.07.1988р.
організації рятувальної служби на воді
було передано від Міністерства
житлово-комунального господарства
УРСР Республіканському товариству
рятування на воді, яке відповідно до
Статуту "Товариства рятування на водах
України", затвердженого III з'їздом
Товариства 06.05.1980, з послідуючими
змінами та перереєстраціями, зокрема
змінами, затвердженими конференцією
Товариства від 24.11.2008р. та
зареєстрованими Міністерством юстиції
України 24.12.2009р. № 2559/5 є всеукраїнською
громадською організацією, яка набуває
право власності на кошти та інше майно,
передане його засновниками, членами
або державою, набуте від вступних та
членських внесків, пожертвуване
громадянами, підприємствами,
установами та організаціями, а також на
майно, придбане за рахунок власних
коштів (пункт 8.2), а відповідно до статті
23 Закону України "Про об "єднання
громадян" право власності об`єднань
громадян реалізують їх вищі статутні
органи управління (загальні збори,
конференції, з`їзди).

Також, встановлено, що відповідно до
акту приймання-передачі від 18.02.1998р.,
постанови Кабінету Міністрів України
№ 3 від 05.01.1996р. та затвердженого
Положення про рятувально-водолазну
службу України, комісія Центральної
Ради Товариства рятування на водах
України передала у безоплатне
користування строком на десять років
організацію рятувально-водолазної
служби, а Кримська Республіканська
рятувально-водолазна служба прийняла
її з штатною чисельністю, фондами
заробітної плати.

Отже, правовий статус переданого майна
не змінився, майно залишилось
власністю громадської організації
"Товариства рятування на водах
України".

Так, відповідно до Статуту (нова
редакція боржника, затвердженого
Головою Центральної Ради Товариства
рятування на водах України -
начальником відділу
рятувально-водолазної служби України
16.09.1998р. і зареєстрованого
розпорядженням Сімферопольського
міського голови від 28.09.1998р. №755-р),
зазначено, що Кримська республіканська
рятувально-водолазна служба є
бюджетною організацією, яка заснована
на державній власності, що не
узгоджується з фактичним заснуванням
та підпорядкуванням боржника
Товариству рятування на водах України
відповідно до Статуту Товариства
рятування на водах України, наданим для
огляду в засідання касаційного суду.

Майно Кримської республіканської
рятувально-водолазної служби належить
їй на основі права повного
господарського відання.

Отже, положення статуту боржника про
те, що він є "бюджетною організацією" та
володіє майном "на праві
господарського відання" не
узгоджуються з фактичним існуванням
боржника, як організації, утвореної та
підпорядкованої громадській
організації Товариству рятування на
водах України, не узгоджуються з
фактичною передачею боржнику майна в
оперативне управління, а не в
господарське відання, суперечать
статті 20 Закону України "Про громадські
об`єднання, статті 2 Бюджетного кодексу
України, статті 135 Господарського
кодексу України."

Крім того, в постанові Вищого
господарського суду від 31 травня 2011
року по справі № 2-19/9257-2008, зокрема,
встановлено наступне:

"Досліджуючи правовий статус боржника
апеляційний суд встановив, що він є
організацією, заснованою громадською
організацією Товариством рятування на
водах України, якому для виконання
статутних завдань відповідно до
Постанови Кабінету міністрів України
№ 3 від 05.01.1996, Акту приймання передачі
від 18.02.1998 було передано "у безоплатне
користування строком на десять років
організацію рятувально-водолазної
служби, а Кримська
Республікансько-водолазна служба
(боржник) прийняла її з штатною
чисельністю, фондами заробітної плати.

Отже, правовий статус переданого
державою майна громадській
організації "Товариства рятування на
водах України" слід визначати як
колективну власність громадської
організації, про що прямо зазначено в
статуті цього товариства.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами,
рятувально-водолазні служби
відповідно до Положення про рятувальну
службу на воді, прийнятого VIII Пленумом
Центральної ради Товариства рятування
на водах України, погодженим
Міністерствами фінансів, внутрішніх
справ, юстиції, охорони здоров`я, праці,
діють як підрозділи (установи)
Товариства рятування на водах України
(пункт 3 Положення), що не суперечить
статті 20 Закону України "Про об`єднання
громадян", яка надає громадським
організаціям право створювати
установи та організації для виконання
статутних завдань.

Отже, з урахуванням встановленого суди
першої та апеляційної інстанцій дійшли
висновку про те, що на боржника, як на
організацію, утворену громадською
організацією, в якої відсутній
статутний фонд, до якого б могла
входити частка держави, що перевищує 25%,
не може поширюватися мораторій,
введений згідно з статтею 1 Закону
України "Про введення мораторію на
примусову реалізацію майна".

Таким чином, зазначеними постановами
Вищого господарського суду України
встановлено, що спірне майно до набуття
на нього права власності Ялтинською
міською радою не було державним.

Крім вказаних постанов Вищого
господарського суду та акту
приймання-передачі майна від 2008 р.,
заявник також посилається на постанову
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 16 січня 2006 р. у
справі № 2-20/8716-2005 та постанова Вищого
Адміністративного суду України у цієї
ж справі від 14.12.2006 р.

Зі змісту цих постанов вбачається, що
Кримська Республіканська
рятувально-водолазна служба (далі
КРРВС) зверталась до суду з позовом, в
якому оспорювала право власності
Ялтинської міської ради на спірне
майно, посилаючись на те, що майно
знаходилось у державній власності та
належало КРРВС на праві повного
господарського відання з
обгрунтуванням позовних вимог тими ж
самими доказами, тобто актом
приймання-передачі від ВГО «Товрятвод
України» до Кримської
Республіканської
рятувально-водолазної служби, та
свідоцтвом від 05.10.1998р. № 96 "Про
постановлення на облік майна", виданим
Фондом майна Автономної Республіки
Крим. Однак у позові КРРВС було
відмовлено з обгрунтуванням відмови
тим, що ці документи не можуть бути
доказами наявності права власності на
спірне майно.

З огляду на зазначені судові рішення та
акт приймання-передачі майна
встановлені наступні факти, що
Кримська Республіканська
рятувально-водолазна служба не є
державною установою, підприємством,
або організацією, не має і не може мати
у складі свого майна будь-якого
державного майна, у неї відсутнє права
власності або господарського відання
щодо спірного майна, тобто не є його
власником або добросовісним
володільцем.

Слід зазначити, що ці факти та
обставини існували під час розгляду
справи апеляційним судом, оскільки
судові рішення прийняті після
прийняття постанови Севастопольським
апеляційним господарським судом
14.11.2011р. та є істотними для справи,
оскільки впливають на оцінку обставин
справи та наявних у справі доказів,
більш того, впливають на застосування
норм матеріального права з урахуванням
цих судових рішень.

Відтак, результат перегляду судового
рішення за нововиявленими обставинами
спростовує обставини, факти, які було
покладено в основу судового рішення,
адже ухвалюючи постанову у справі,
апеляційний суд помилково виходив з
того, що спірне майно є державною
власністю.

Встановивши вказані обставини справи,
суд апеляційної інстанції, з
урахуванням положень ст.ст. 112, 113, 114 ГПК
України та обставин справи,
посилаючись на те, що судовими
рішеннями у справах №2-19/9257-2009 та
№2-20/8716-2005 спростовано факт щодо
належності до державної власності
майна Масандрівської рятувальної
станції, яка знаходиться за адресою:
вул. Дражинського 33-а у м. Ялта, який
було покладено в основу постанови суду
апеляційної інстанції від 14.11.2011р. у
справі №5002-7/2861-2011, що, у свою чергу,
істотно впливало на правильність її
прийняття, дійшов висновку про те, що
обставини, які були встановлені у
вищевказаних судових рішеннях є
нововиявленими, у розумінні ст.112 ГПК
України, тобто - такими, що є підставою
для перегляду прийнятого раніше
судового рішення у справі.

Так, умови задоволення віндикаційного
позову передбачені статтями 387 і 388
Цивільного Кодексу України.

Згідно даним статтям власник має право
витребувати своє майно від особи, яка
незаконно, без відповідної правової
підстави заволоділа ним, а якщо майно
за відплатним договором придбане у
особи, яка не мала права його
відчужувати, про що набувач не знав і не
міг знати (добросовісний набувач),
власник має право витребувати це майно
від набувача лише у разі, якщо майно: 1)
було загублене власником або
особою, якій він передав майно у
володіння; 2) було викрадене у власника
або особи, якій він передав майно у
володіння; 3) вибуло з володіння
власника або особи, якій він передав
майно у володіння, не з їхньої волі
іншим шляхом.

Позов у даній справі подано прокурором
АР Крим в інтересах держави, при цьому у
позові, а також у тексті апеляційної
скарги прокурор стверджує, що Кримська
республіканська рятувально-водолазна
служба (КРРВС) заснована на державній
власності, є державною організацією, а
її органом управління є державний
заклад, з чим погодився суд апеляційної
інстанції у постанові від 14.11.2011р.

Однак, 28.09.2004р. виконавчим комітетом
Ялтинської міської ради було прийнято
рішення № 1400 про оформлення за
Ялтинською міською радою права
власності на будівлі Масандрівської
рятувальної станції за адресою : місто
Ялта, вул. Дражинського, 33-а. Це рішення
було прийнято виконавчим комітетом
Ялтинської міської ради в межах
повноважень, наданих йому ст. 30 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні». На підставі даного рішення
виконавчим комітетом Ялтинської
міської ради видано свідоцтво про
право власності на вказане нерухоме
майно від 20.07.2007 р. Право власності
Ялтинської міської ради на ці будівлі
належним чином зареєстровано в БТІ
міста Ялта.

Відповідно до ст. 327 ЦК України
управління майном, що є у комунальній
власності, здійснюють безпосередньо
територіальна громада та утворені нею
органи місцевого самоврядування.
Згідно п. 30 ст. 26 Закону України «Про
місцеве самоврядування» до виключної
компетенції місцевих рад віднесено
прийняття рішень щодо відчуження
відповідно до закону комунального
майна.

Таким чином, спірне майно не
знаходилось в державній власності та
на балансі державного підприємства або
організації. Навпаки, воно знаходилось
в комунальній власності Ялтинської
міської ради, а ії право власності було
зареєстровано належним чином.

Як встановлено Вищим господарським
судом України в постанові від 20.10.2010р. у
справі №2-19/9257-2009, Кримська
республіканська рятувально-водолазна
служба не є власником спірного майна, а
отже прокурор не мав повноважень
подавати позов у даній справі в
інтересах Фонду державного майна
України та Кримської республіканської
рятувально-водолазної служби з позовом
до Ялтинської міської ради.

Таким чином, рішення Ялтинської
міської ради № 30 від 17 листопада 2009р.
про затвердження переліку об'єктів
комунальної власності, що підлягають
приватизації шляхом викупу, в частині
внесення до переліку окремого
індивідуально визначеного майна -
нежитлових будівель та споруд
рятувальної станції, що знаходяться за
адресою: АР Крим, м. Ялта, вул.
Дражинського, буд. 33-а, орендованих
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Центр відпочинку на
воді», прийнято належним власником у
межах його повноважень, відповідає
чинному законодавству, не порушує прав
позивачів на майно, а відтак відсутні
підстави для його скасування.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» (у редакції, що діяла під час
укладення договору оренди)
встановлено, що орендодавцями
комунального майна є органи,
уповноважені органами місцевого
самоврядування управляти майном,
підприємства щодо нерухомого майна
площею до 200 кв.м., а з дозволу цих
органів також підприємства щодо
нерухомого майна, що перевищує площу 200
кв. м.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
оренду державного і комунального
майна» умови договору оренди
погоджуються з органом уповноваженим
управляти відповідним майном, яким
відповідно до «Положення про Фонд
комунального майна Ялтинської міської
ради» є саме Фонд комунального майна,
який водночас є виконавчим органом
міської ради.

Відповідно до «Положення про порядок
укладення договорів оренди майна, що
знаходиться в комунальній власності
Ялтинської міської ради», затвердженим
рішенням 37-ой сесії Ялтинської міської
ради 4-го скликання від 30.11.2005 року № 19,
узгодження укладення договорів оренди
комунального майна здійснюється на
засіданнях постійної комісії з
розгляду умов оренди нерухомості
комунальної власності Ялтинської
міської поради, оформляється
протоколами комісії, і затверджується
розпорядженнями міського голови. При
цьому представники Фонду комунального
майна і голова Фонду входять до складу
вказаної комісії і підписують ії
протоколи, а розпорядження міського
голови візується головою Фонду.

Таким чином, узгодження умов договору
оренди здійснюється Фондом
комунального майна за участю постійної
комісії Ялтинської міської ради з
питань оренди (яка складається з
працівників Фонду (включаючи голову
Фонду), працівників виконкому та
депутатів міської ради. Комісія
складає протокол з виводами та
рекомендаціями щодо укладення
договору, який підписується членами
комісії (в тому числі головою Фонду),
після чого приймається розпорядження
міського голови про узгодження
договору оренди. Підписанню цього
розпорядження передує віза на проекті
розпорядження голови Фонду. Таким
чином Фонд двічі узгоджує умови
будь-якого договору оренди
комунального майна Ялтинської міської
ради.

Слід зазначити, що укладенню договору
оренди передували протокол комісії
Ялтинської міської ради з питань
оренди та розпорядження міського
голови, в яких Фонд комунального майна
надав згоду на укладення договору
оренди нежитлових приміщень площею 193,6
кв.м. та об'єктів зовнішнього
благоустрію (підпірні стіни №№ 2,4,5,6,8
площею 19,1 кв.м., ступені № 3, огорожа №
3,, бордюри № 9, асфальтобетонні мощення
I-IV площею 237,9 кв.м., декоративний сад
площею 144,2 кв.м.) загальною площею 431,5
кв.м. Тобто, всього Фонд комунального
майна надав згоду на оренду нерухомого
майна площею 431,5 + 193,6 = 625,1 кв.м.

Згідно діючого законодавства, зокрема
згідно нормам Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна», надання згоди Фондом
державного майна або його органами на
місцях на передачу в оренду
комунального майна, що належить
територіальним громадам, не
передбачено, тому відсутність такої
згоди ніяк не впливає на правомірність
укладеного договору оренди.

Відтак, судова колегія вважає вірним
висновок господарського суду АР Крим в
рішенні від 20.09.2011р. у даній справі про
відсутність підстав для визнання
недійсним договору оренди нерухомого
майна від 28.05.2009р. №1.

Також, колегія суддів погоджується із
висновком місцевого господарського
суду щодо відсутності підстав для
визнання недійсним договору №658 від
19.05.10 р. купівлі-продажу нежитлових
будівель та споруд рятувальної
станції, що знаходяться за адресою: АР
Крим, м. Ялта, вул.Дражинського, буд. 33-а,
укладеного між Фондом комунального
майна Ялтинської міської ради і
товариством з обмеженою
відповідальністю «Центр відпочинку на
воді».

Адже, згідно зі статтею 4 Закону України
"Про приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)"
продавцями об'єктів малої
приватизації, що перебувають у
комунальній власності, є органи
приватизації, створені місцевими
Радами.

Згідно статті 7 Закону України "Про
приватизацію державного майна
України» продаж майна, що є у
комунальній власності, здійснюють
органи, створювані відповідними
місцевими радами. Таким органом, що
уповноважений здійснювати продаж
комунального майна Ялтинської міської
ради є відповідно до свого Положення
Фонд комунального майна Ялтинської
міської ради.

Отже, з огляду на викладене,
безпідставними є посилання на
повноваження Фонду державного майна
щодо приватизації державного майна та
на привласнення його повноважень
Фондом комунального майна Ялтинської
міської ради, оскільки, як зазначено
вище, спірне майно не знаходилось у
державній власності.

Перевіряючи обґрунтованість заяви ТОВ
«Центр відпочинку на воді», колегія
суддів визнала наявність
нововиявлених обставин, які було
наведено у цій заяві, що виключають
можливість повернення спірного
нерухомого майна (нежитлові будівлі та
споруди рятувальної станції), що
знаходиться по вул. Дражинського, буд.
33-а в м. Ялті, державі в особі Кримської
Республіканської рятувально -
водолазної служби, вказане є підставою
для скасування постанови
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 14.11.2011 р. у
даній справі та залишенню без змін
рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим від 20.09.2011 у
справі № 5002-7/2861-2011.

Керуючись статтями 99, 101, 112 (пунктом 1),
113, 114 (пунктом 2 частини 6), 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Центр відпочинку на
воді" про перегляд за нововиявленими
обставинами постанови
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 14 листопада 2011
року у справі №5002-7/2861-2011 - задовольнити.

2. Постанову Севастопольського
апеляційного господарського суду від 14
листопада 2011 року у справі №5002-7/2861-2011
скасувати.

3. Прийняти у справі нову постанову:

"Рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим від 20.09.2011р.
у справі № 5002-7/2861-2011 залишити без
змін".

Головуючий суддя
Н.В. Воронцова

Судді
В.Є. Дмитрієв

В.І. Гонтар