ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.02.2014
Справа № 905/8712/13

Суддя господарського суду Донецької
області Філімонова О.Ю., розглянувши
матеріали

за позовом Державного підприємства
"Маріупольський морський торговельний
порт" м. Маріуполь, Донецька область

до Донецького регіонального центру з
гідрометеорології м. Донецьк

про стягнення суми основного боргу у
розмірі 318,29 грн., пені у розмірі 69,49 грн.,
3% річних у розмірі 15,08 грн.

Представники сторін:

від позивача: Волченко О.В. - за
довіреністю №01-10/620-1 від 27.11.2013р.

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Маріупольський
морський торговельний порт" м.
Маріуполь, Донецька область звернулось
до господарського суду Донецької
області з позовними вимогами до
Донецького регіонального центру з
гідрометеорології м. Донецьк про
стягнення суми основного боргу у
розмірі 318,29 грн., пені у розмірі 69,49 грн.,
3% річних у розмірі 15,08 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що відповідно до
умов укладеного договору на
відшкодування витрат ДП
«Маріупольський морський торговельний
порт» пов'язаних з утриманням
орендованого приміщення №35-16/03/13 від
28.01.2013р., позивач зобов'язався
забезпечувати обслуговування (вивіз
відходів, надання комунальних послуг),
експлуатацію будівель ЖКГ, що
знаходяться за адресою: пр. Адм. Луніна,
б. 5, м. Маріуполь, Донецька область, 87500,
загальною площею 1173,20 кв.м., а
відповідач бере на себе обов'язок
відшкодовувати витрати позивача, однак
свої зобов'язання відповідач не
виконав в повному обсязі, в результаті
чого за ним утворилась заборгованість
у розмірі 318,29 грн.

Нормативно свої вимоги Позивач
обґрунтовує ст.ст. 525, 526, 610, 611, 612, 625, 629
Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 54,
61 Господарського процесуального
кодексу України, ст.ст. 193, 197
Господарського кодексу України.

21.01.2014р. представник позивача через
канцелярію суду надав клопотання №18/564
від 09.01.2014р., в якому просить припинити
провадження по справі в частині
стягнення суми основного боргу у
розмірі 318,29 грн., стягнути з
відповідача пеню у розмірі 71,87 грн., 3%
річних у розмірі 15,63 грн. Також, у даному
клопотанні просить судові витрати
покласти на відповідача.

06.02.2014р. представник позивача через
канцелярію суду надав заяву про
збільшення розміру позовних вимог
№18/596 від 24.01.2014р., в якій просить
стягнути з відповідача на користь
позивача пеню у розмірі 71,08 грн., 3%
річних у розмірі 15,45 грн.

Суд, керуючись вимогами ст.22
Господарського процесуального кодексу
України, прийняв заяву про збільшення
розміру позовних вимог до розгляду.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги, з
урахуванням заяви про збільшення
розміру позовних вимог.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Представник позивача клопотання щодо
фіксації судового процесу не заявляв, у
зв'язку з чим, розгляд справи
здійснювався без застосування засобів
технічної фіксації судового процесу у
відповідності до статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані сторонами
документи, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

28.01.2013р. між Державним підприємством
"Маріупольський морський торговельний
порт" м. Маріуполь, Донецька область
(Балансоутримувач) та Донецьким
регіональним центром з
гідрометеорології м. Донецьк (Орендар),
укладено договір на відшкодування
витрат ДП «Маріупольський морський
торговельний порт» пов'язаних з
утриманням орендованого приміщення
№35-16/03/13.

Відповідно до п.1.1 Договору,
балансоутримувач забезпечує
обслуговування (вивіз відходів,
надання комунальних послуг),
експлуатацію будівель ЖКГ, що
знаходяться за адресою: пр. Адм. Луніна,
б. 5, м. Маріуполь, Донецька область, 87500,
загальною площею 1173,20 кв.м., а орендар
бере участь у витратах
балансоутримувача на виконання
вказаних робіт пропорційно до займаної
ним площі в цій будівлі, якщо інше не
впливає з характеру послуг, наданих
балансоутримувачем за цим договором.

Згідно з п. 1.4 Договору, орендар за
умовами цього договору бере на себе
обов'язок відшкодувати витрати
балансоутримувача пов'язані зі сплатою
податку на земельну ділянку, на якій
розташована будівля, вивозу відходів,
що утворюються в процесі діяльності
орендаря, - пропорційно до займаної
орендарем площі у будівлі, витрати
пов'язані з тепло, водо,
електрозабезпеченням орендованого
приміщення та прийманню стоків.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що
розрахунковий період є календарний
місяць.

Відповідно до п.2.2 Договору, оплата
наданих послуг здійснюється орендарем
на підставі рахунків, що виставляються
балансоутримувачем - не пізніше десяти
календарних днів з дня отримання
включно.

Згідно з п. 2.3 Договору, виставлення
рахунків здійснюється
балансоутримувачем на підставі актів
виконаних робіт, які складаються
сторонами щомісячно. Для складання
зазначеного акту орендар
зобов'язується забезпечити явку свого
представника до Відділу головного
енергетику порту, що знаходиться за
адресою: пр. Адм. Луніна, б. 75, м.
Маріуполь, Донецька область, до цеху
водопостачання та водовідведення, що
знаходиться за адресою пр. Адм. Луніна,
б. 99, м. Маріуполь, Донецька область, 87510
та до відділу майнових відносин, що
знаходиться в будівлі портоуправління
за адресою пр. Адм. Луніна, 99, м.
Маріуполь, Донецька область - у
останній робочий день поточного
місяця.

Пунктом 3.6 Договору передбачено, що
орендар зобов'язується вносити плату
за надані послуги у порядку,
передбаченому розділом 2 даного
договору.

Відповідно до п.6.1 Договору, цей договір
набирає чинності з моменту укладення і
діє до 31.12.2013р. включно. Відповідно до ч.3
статті 631 Цивільного кодексу України
сторона встановили, що умови договору
застосовуються до відносин між ними,
які виникли з 01.01.2013р.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного
кодексу України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є: договори та інші правочини.

Статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України,
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обгрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим ( ст.43 Господарського
процесуального кодексу України).

Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є: договори та інші правочини.

Договір №35-16/03/13 від 28.01.2013р., укладений
між сторонами за своєю правовою
природою є договором про надання
послуг, який підпадає під правове
регулювання статей 901-907 Цивільного
кодексу України.

Згідно з частиною 1 ст. 901 Цивільного
кодексу України, за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно ст. 903 Цивільного кодексу
України, якщо договором передбачено
надання послуг за плату, замовник
зобов'язаний оплатити надану йому
послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором. У
разі неможливості виконати договір про
надання послуг, що виникла не з вини
виконавця, замовник зобов'язаний
виплатити виконавцеві розумну плату.
Якщо неможливість виконати договір
виникла з вини замовника, він
зобов'язаний виплатити виконавцеві
плату в повному обсязі, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 905 Цивільного кодексу
України, строк договору про надання
послуг встановлюється за домовленістю
сторін, якщо інше не встановлено
законом або іншими
нормативно-правовими актами.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання -відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Згідно до ч. 1 статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов`язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

На виконання умов договору №35-16/03/13 від
28.01.2013р., на підставі актів: на
відшкодування витрат, пов'язаних з
електро та теплозабезпечення
орендованого приміщення з 01 по 31 травня
2013 року на суму 1325,76 грн.; на
відшкодування витрат по
водопостачанню та водовідведенню з 01
по 31 травня 2013 року на суму 542,70 грн.; на
відшкодування витрат на утримання
приміщень та з надання комунальних
послуг за травень 2013р. на суму 227,35 грн.;
на відшкодування витрат, пов'язаних з
електро та теплозабезпечення
орендованого приміщення з 01 по 12 червня
2013 року на суму 1101,87 грн.; на
відшкодування витрат по
водопостачанню та водовідведенню з 01
по 12 червня 2013 року на суму 663,30 грн.; на
відшкодування витрат на утримання
приміщень та з надання комунальних
послуг за період з 01.06.2013р. по 12.06.2013р. на
суму 90,94 грн. (а.с. 15, 16, 17, 19, 20, 21)

Дані акти підписані уповноваженими
представниками сторін та скріплені
печатками підприємств.

Позивач виставив відповідачу для
оплати рахунки: №4271 від 31.05.2013р. на суму
2360,96 грн.; №5088 від 12.06.2013р. на суму 2076,48
грн., всього на суму 4437,44 грн. (а.с. 14, 18)

Про факт отримання відповідачем
рахунку №4271 від 31.05.2013р. свідчить
підпис представника відповідача, яким
07.06.2013р. було отримано даний рахунок.
(а.с. 22)

Про факт отримання відповідачем
рахунку №5088 від 12.06.2013р. свідчить
підпис представника відповідача, яким
18.07.2013р. було отримано даний рахунок.
(а.с. 23)

Відповідачем було частково оплачено
заборгованість у розмірі 4119,15 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями: №U2237565 від 06.08.2013р. на суму
1322,24 грн.; №U2237577 від 06.08.2013р. на суму 1590,91
грн.; №U2237571 від 06.08.2013р. на суму 663,30 грн.;
№U2237587 від 06.08.2013р. на суму 542,70 грн. (а.с.
32, 33, 34, 35)

В процесі розгляду даної справи,
відповідач повністю оплатив суму
основного боргу у розмірі 318,29 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№1967365 від 13.12.2013р. (а.с. 45)

Пунктом 1-1 ч.1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
припиняє провадження у справі, якщо
відсутній предмет спору.

Оскільки відповідач повністю оплатив
основний борг у розмірі 318,29 грн., то в
цій частині провадження у справі
підлягає припиненню.

Також, позивач просить стягнути с
відповідача пеню у розмірі 71,08 грн., 3%
річних у розмірі 15,45 грн.

Відповідно до п. 5.1 Договору, орендар
несе відповідальність за несвоєчасне
внесення плати за цим договором - у
розмірі суми боргу скоригованого на
індекс інфляції за час прострочення
(враховуючи день погашення
зобов'язання), трьох відсотків річних
від простроченої суми, пені у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ ( що
діяла на момент виникнення
зобов'язання) - за кожен день
прострочення платежу.

Стаття 611 Цивільного кодексу України
передбачає, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, якими зокрема є сплата
неустойки, відшкодування збитків та
моральної шкоди.

Аналогічні положення закріплені і в
ст.ст. 216, 217 Господарського кодексу
України. При цьому, несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань є
належною підставою у розумінні ст. 218
Господарського кодексу України для
застосування заходів
господарсько-правової
відповідальності.

Як встановлено ст. 549 Цивільного
кодексу України пенею є вид неустойки,
що обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Частиною 1 статті 230 Господарського
кодексу України передбачено, що
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Перевіривши арифметичний розрахунок
пені, наданий позивачем, суд, позовні
вимоги в частині стягнення пені
задовольняє частково, у зв'язку з тим,
що позивачем були допущені арифметичні
помилки при розрахунку пені: за період
з 17.06.2013р. по 27.07.2013, на суму
заборгованості 2360,96 грн., пеня у розмірі
37,13 грн.; за період з 28.07.2013р. по 06.08.2013р.,
на суму заборгованості 4437,44 грн., пеня у
розмірі 17,02 грн.; за період з 07.08.2013р. по
12.12.2013р., на суму заборгованості 318,29
грн., пеня у розмірі 14,56 грн., всього у
розмірі 68,71 грн.

В частині позовних вимог щодо
стягнення пені у розмірі 2,37 грн., суд
відмовляє

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Також, суд, перевіривши арифметичний
розрахунок 3% річних, наданий позивачем,
позовні вимоги в частині стягнення 3%
річних задовольняє частково, у зв'язку
з тим, що позивачем були допущені
арифметичні помилки при розрахунку 3%
річних: за період з 17.06.2013р. по 27.07.2013р.,
на суму заборгованості 2360,96 грн., 3%
річних у розмірі 7,96 грн.; за період з
28.07.2013р. по 06.08.2013р., на суму
заборгованості 4437,44 грн., 3% річних у
розмірі 3,65 грн.; за період з 07.08.2013р. по
12.12.2013р., на суму заборгованості 318,29
грн., 3% річних у розмірі 3,35 грн., всього у
розмірі 14,96 грн.

В частині позовних вимог щодо
стягнення 3% річних у розмірі 0,49 грн.,
суд відмовляє

Згідно вимог ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати покладаються на відповідача
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 32-34, 36, 43, 49, п. 1-1 ч.1 ст. 80, 82-85, 115,
116, Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

Припинити провадження по справі №
905/8712/13 в частині стягнення суми
основного боргу у розмірі 318,29 грн.

Позовні вимоги задовольнити частково в
частині стягнення пені у розмірі 71,08
грн., 3% річних у розмірі 15,45 грн.

Стягнути з Донецького регіонального
центру з гідрометеорології (83001, м.
Донецьк, пр. Комсомольський, б. 6А,
) на користь Державного
підприємства "Маріупольський морський
торговельний порт" (87510, Донецька
область, м. Маріуполь, пр. Адмірала
Луніна, б. 99, ЄДПРОУ 01125755) пеню у розмірі
68 (шістдесят вісім) грн. 71 коп., 3% річних
у розмірі 14 (чотирнадцять) грн. 96 коп.,
судовий збір у розмірі 1708 (одна тисяча
сімсот вісім) грн. 34 коп.

Відмовити у задоволенні позовних вимог
в частині стягнення пені у розмірі 2,37
грн., 3% річних у розмірі 0,49 грн.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
складення повного рішення та може бути
оскаржене в порядку та у строки,
визначені Господарським процесуальним
кодексом України.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
О.Ю.
Філімонова

Дата складання та підписання повного
тексту рішення 03.03.2014р.

Надруковано 3 примірника:

1-до справи

1-позивачу

1-відповідачу