ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року
Справа № 925/125/14

Господарський суд Черкаської області в
складі: головуючого судді Чевгуза О.В.,
при секретарі судового засідання
Олійник І.С., за участю представників:

від позивача: Геращенко М.В. -
представник за довіреністю,

від відповідача: Будак О.А. -
представник за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні господарського
суду Черкаської області у м. Черкаси
справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Альтера
Ацтека Мілінг Україна», м. Черкаси

до товариства з обмеженою
відповідальністю «Агро - Старт», с.
Леськи, Черкаський район, Черкаська
область

про стягнення 2978295 грн. 08 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Альтера Ацтека
Мілінг Україна» звернулось до суду з
позовною заявою, у якій просить суд
стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Агро - Старт» 2978295
грн. 08 коп., з яких 2899996,00 грн. сума
попередньої оплати товару (кукурудзи),
78299,89 грн. пені.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав повністю та
просив його задовольнити з підстав,
зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому
засіданні та письмовому відзиві позов
в частині стягнення суми попередньої
оплати товару визнав, пояснив, що
заборгованість виникла через
несприятливі погодні умови, в наслідок
чого пропала значна частина зерна
кукурудзи. Через складне фінансове
становище можливості погасити
заборгованість немає. Просив відмовити
у стягненні пені.

Заслухавши доводи та пояснення
представників сторін, дослідивши
наявні у справі докази, суд вважає, що
позов підлягає до задоволення,
виходячи з наступного.

У судовому засіданні згідно з ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) було
оголошено вступну та резолютивну
частини судового рішення.

Між товариством з обмеженою
відповідальністю «Альтера Ацтека
Мілінг Україна» (покупець за
договорами, позивач у справі) та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Агро - Старт»
(продавець за договорами, відповідач у
справі) були укладені наступні
договори купівлі-продажу аналогічні за
предметом та змістом:

від 17.09.2013 №8 на загальну суму 407000,00 грн.,

від 25.09.2013 №12 на загальну суму 330000,00
грн.,

від 16.10.2013 №17 на загальну суму 1100000,00
грн.,

від 23.10.2013 №18 на загальну суму 440000,00
грн.,

від 29.10.2013 №19 на загальну суму 275000,00
грн.,

від 05.11.2013 №26 на загальну суму 330000,00
грн.,

від 12.11.2013 №29 на загальну суму 165000,00 грн.

Відповідно до п. 1.1. договорів продавець
зобов'язався продати партію
сільськогосподарської продукції -
кукурудзу кременистих сортів урожаю2013
року (далі - товар) по якості, кількості
та на умовах, погоджених з покупцем, а
покупець - купити і здійснити оплату
товару.

Кількість товару обумовлена п. 1.2.
договорів та склала 2770 т.

Ціна товару становить 916,67 грн., крім
того ПДВ 20% - 183,33 грн., разом 1100,00 грн.

Загальна сума договорів обумовлена
пунктами 2.2.

Відповідно до розділу четвертого
договорів покупець сплачує 100%
передоплату за товар шляхом
перерахування грошових коштів на
розрахунковий рахунок продавця.

Датою оплати є дата надходження
грошових коштів на розрахунковий
рахунок продавця.

На виконання договорів позивач
перерахував відповідачу 3047000,00 грн.
попередньої оплати товару за
платіжними дорученнями:

від 19.09.2013 №280- 407000,00 грн.,

від 26.09.2013 №342 - 330000,00 грн.,

від 17.10.2013 №509 - 1100000,00 грн.,

від 24.10.2013 №8804 - 440000,00 грн.,

від 30.10.2013 №581 - 275000,00 грн.,

від 07.11.2013 №642 - 330000,00 грн.,

від 12.11.2013 №8905 - 165000,00 грн.

Відповідач частково виконав взяті на
себе зобов'язання. Поставив позивачу
31.10.2013 відповідно до умов договору від
17.09.2013 №8 133,640 т. кукурудзи на суму 147004,00
грн.

Лист позивача з вимогою повернути
попередню оплату відповідачем
залишився без відповіді.

Відтак, позивач просить суд стягнути з
товариства з обмеженою
відповідальністю «Агро - Старт» 2899996,00
грн. суми попередньої оплати товару в
примусовому порядку, оскільки через
порушення відповідачем умов договорів
втратив інтерес до їх виконання.

Договірні відносини, що виникли між
сторонами, по своїй суті мають ознаки
договору купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 656 ЦК України
предметом договору купівлі-продажу
може бути товар, який є у продавця на
момент укладення договору або буде
створений (придбаний, набутий)
продавцем у майбутньому.

Відповідно до частин 1, 2 статті 692 ЦК
України покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару. Договором купівлі-продажу може
бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 693 ЦК
України якщо договором встановлений
обов'язок покупця частково або
повністю оплатити товар до його
передання продавцем (попередня оплата),
покупець повинен здійснити оплату в
строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо такий строк не
встановлений договором, - у строк,
визначений відповідно до статті 530
цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов'язку
щодо попередньої оплати товару
застосовуються положення статті 538
цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено,
що зобов'язання має виконуватись
належним чином, відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
та інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Із зазначеною нормою кореспондується
частина 1 статті 193 ГК України,
відповідно до якої суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Частиною 7 статті 193 ГК України, статті
525 ЦК України встановлено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Зазначені норми узгоджуються з
вимогами статті 629 ЦК України щодо
обов'язковості договору для виконання
сторонами.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом

Відповідно до статті 611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 32-34 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Ці дані встановлюються такими
засобами: письмовими і речовими
доказами, висновками судових
експертів; поясненнями представників
сторін та інших осіб, які беруть участь
в судовому процесі. В необхідних
випадках на вимогу судді пояснення
представників сторін та інших осіб, які
беруть участь в судовому процесі, мають
бути викладені письмово.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Господарський суд відповідно до ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Позовні вимоги повністю
підтверджуються наявними у справі
копіями зазначених вище договорів
купівлі-продажу, платіжних доручень та
не заперечується відповідачем.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Після одержання суми попередньої
оплати, відповідач не передав товар у
встановлений строк та кількості,
передбачені договорами, тобто порушив
свої зобов'язання.

Позивач скористався правом вимагати
повернення суми попередньої оплати
(тобто відмовитися від прийняття
виконання).

На підставі вищевказаного, суд вважає
вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача 2899996,00 грн. суми
попередньої оплати товару
обґрунтованими, доведеними наявними в
матеріалах справи доказами, а
відповідно таким, що підлягають до
задоволення.

Частиною 1 статті 230 ГК України
передбачено, що штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що
пенею є вид неустойки, що обчислюється
у відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6.1. договорів у випадку
не передачі товару продавець оплачує
покупцю пеню у розмірі 0,1% від суми
непоставленого товару.

Позивачем за порушення строків
виконання зобов'язання заявлено до
стягнення з відповідача 78299,89 грн. пені.

Розрахунки пені позивачем вчиненні
вірно, відповідають вимогам чинного
законодавства та фактичним обставинам
справи та підлягає стягненню з
відповідача у заявленому розмірі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати,
понесені останнім при поданні позову, а
саме: 59565,92 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Агро - Старт», вул.
Жовтнева, 52, с. Леськи, Черкаський район,
Черкаська область код ЄДР 31161133 на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Альтера Ацтека
Мілінг Україна», провулок Комунальний,
29, м. Черкаси, код ЄДР 31333288: 2899996 грн.
заборгованості з повернення суми
попередньої оплати, 78299 грн. 89 коп. пені
та 59565 грн. 92 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 18 березня 2014
року

Суддя
О.В. Чевгуз