ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2014 р.
Справа № 911/4820/13

Господарський суд Київської області у
складі судді Бабкіної В.М., розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Дочірнього підприємства
«Інтергал-Буд» Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма «Інтергал»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Броварське
будівельно-монтажне управління - 35»

про стягнення 84478,74 грн.

секретар судового засідання (пом.
судді): Новікова І.С.

за участю представників:

від позивача: Оплачко В.О. (довіреність
№ 1 від 27.08.2013 р.)

від відповідача: Кохан Є.М. (довіреність
б/н від 01.02.2014 р.)

Обставини справи:

Дочірнє підприємство «Інтергал-Буд»
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма «Інтергал»
(далі - ДП «Інтергал-Буд» ТОВ «Фірма
«Інтергал», позивач) звернулось до
господарського суду з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Броварське
будівельно-монтажне управління - 35»
(далі - ТОВ «Броварське
будівельно-монтажне управління - 35»,
відповідач) про стягнення 84478,74 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на укладення 17.08.2012 р.
договору підряду № МБ170812, згідно з яким
ТОВ «Броварське будівельно-монтажне
управління - 35» зобов'язувалось
виконати роботи, а позивач
зобов'язувався їх оплатити згідно умов
договору. За умовами договору
позивачем було здійснено передоплату
на загальну суму 675669,72 грн.

Відповідно до додаткового договору від
11.12.2012 р. про дострокове розірвання
договору підряду № МБ170812 від 17.08.2012 р.
було визначено, що заборгованість
відповідача перед ДП «Інтергал-Буд»
ТОВ «Фірма «Інтергал» складає 394208,54
грн., яку ТОВ «Броварське
будівельно-монтажне управління - 35»
зобов'язувалось повернути позивачу
протягом трьох днів.

У свою чергу, 12.12.2012 р. між позивачем та
відповідачем було підписано акт про
зарахування однорідних зустрічних
вимог, у відповідності до якого сторони
зарахували зустрічні однорідні вимоги
в розмірі 320281,60 грн., у зв'язку з чим
позивач просить суд стягнути з
відповідача залишок заборгованості в
сумі 73926,94 грн., а також 10551,80 грн. пені та
1720,50 грн. судового збору.

Розгляд справи відкладався.

25.02.2014 р. до господарського суду
Київської області ТОВ «Броварське
будівельно-монтажне управління - 35»
було подано клопотання про продовження
строку вирішення спору у даній справі
на 15 днів понад строк, встановлений ч. 1
ст. 69 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 28.02.2014 р. було продовжено
строк розгляду справи на 15 днів до
17.03.2014 р.

05.03.2014 р. до господарського суду
Київської області ТОВ «Броварське
будівельно-монтажне управління - 35»
було подано клопотання б/н від 05.03.2014 р.,
відповідно до якого відповідач просив
суд витребувати у позивача оригінали
актів виконаних робіт та довідок про
вартість робіт, які були виконані в 2012
р. ТОВ «Броварське будівельно-монтажне
управління - 35», а саме - винесення і
перепідключення ділянки
тепломагістралі, винесення і
перепідключення ділянки розподільчого
газопровіду, винесення і
перепідключення ділянки каналізації,
винесення і перепідключення ділянки
кабельної мережі електропостачання, а
також витребувати у ДП «Інтергал-Буд»
ТОВ «Фірма «Інтергал» оригінал
договору поставки товару № МБ031212 від
10.12.2012 р., на який посилається позивач у
своїх позовних вимогах щодо
зарахування зустрічних вимог.

Клопотання позивача про витребування
доказів задоволенню не підлягає з
огляду на таке.

Згідно з вимогами статті 38
Господарського процесуального кодексу
України сторона або прокурор у разі
неможливості самостійно надати докази
вправі подати клопотання про
витребування господарським судом
доказів. У клопотанні повинно бути
зазначено обставини, що перешкоджають
їх наданню.

Водночас, згідно з ч. 2 ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України та ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Якщо подані
сторонами та іншими учасниками
судового процесу докази є
недостатніми, господарський суд може
за їх клопотанням чи за власною
ініціативою витребувати в порядку
підготовки справи до розгляду
необхідні для цього письмові і речові
докази, інші матеріали (пункти 3, 4, 6, 8 і 11
статті 65 ГПК). У разі неможливості
самостійно подати необхідні для
розгляду справи докази сторона,
прокурор, третя особа вправі
звернутися до господарського суду з
клопотанням про витребування доказів;
при цьому обґрунтування такої
неможливості покладається на особу, що
заявляє відповідне клопотання (п. 2.1
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції»).

Виходячи з наведеного, зверненню до
суду із заявою про витребування
доказів передує звернення особи, яка
заявила відповідне клопотання, до
особи (підприємства, організації), у
якої такий доказ знаходиться.
Неможливість самостійно надати такі
докази (відмова в їх наданні особою, в
якої докази знаходяться або будь-яка
інша причина неможливості отримання
доказів) є підставою для звернення до
суду з відповідним клопотанням в
порядку статті 38 Господарського
процесуального кодексу України. Проте,
відповідачем наведених доказів
самостійного звернення за отриманням
доказів у справі суду не надано.

Крім того, 05.03.2014 р. ТОВ «Броварське
будівельно-монтажне управління - 35»
було подано до господарського суду
Київської області клопотання б/н від
05.03.2014 р., відповідно до якого
відповідач просив суд призначити
судову експертизу перевірки виконання
робіт по об'єкту адмінбудівлі
Резиденції Посла, Торгово-економічної
місії Республіки Казахстан по вул.
Мельникова 51, м. Київ, яке було залишено
судом без задоволення у зв'язку з тим,
що перевірка виконання робіт не є
предметом дослідження у даній справі з
огляду на предмет та підстави позовних
вимог у останній.

Також 05.03.2014 р. до господарського суду
Київської області ТОВ «Броварське
будівельно-монтажне управління - 35»
було подано відзив б/н від 05.03.2014 р.,
відповідно до якого відповідач просив
суд відмовити у задоволенні позовних
вимог у повному обсязі.

Так, відповідач зазначив, що договір
підряду № МБ17082012 від 17.08.2012 р. було
розірвано. Отже, оскільки сторони 11.12.2012
р. розірвали договір підряду № МБ17082012
від 17.08.2012 р., то претензії позивача за
цим договором є безпідставними. Крім
того, ТОВ «Броварське
будівельно-монтажне управління - 35»
вказувало, що відповідачем роботи за
договором були виконані.

Стосовно нарахування пені відповідач
зазначив, що договір підряду № МБ17082012
від 17.08.2012 р. є розірваним і
господарське зобов'язання за цим
договором відсутнє, що унеможливлює
застосування санкцій за його
невиконання.

Крім того, відповідач наголошував, що
відповідно до п. 2 ст. 258 ЦК України, до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені) застосовується позовна давність
в один рік.

07.03.2014 р. до господарського суду
Київської області ДП «Інтергал-Буд»
ТОВ «Фірма «Інтергал» було подано
додаткові пояснення б/н від 07.03.2014 р.,
відповідно до яких позивач зазначив
наступне.

У відповідності до п. 14.5 договору
підряду № МБ170812 визначено, що у разі
розірвання договору в односторонньому
порядку за ініціативи позивача
відповідач зобов'язаний повернути
позивачу суму отриманих авансових
платежів протягом трьох днів з дати
розірвання договору, а у разі порушення
повернення відповідачем авансових
платежів в строк, позивач має право
вимагати від відповідача пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від вартості неповернутого авансового
платежу за кожен день такого
прострочення.

Додатковим договором від 11.12.2012 р. було
достроково розірвано договір підряду
№ МБ170812 було від 17.08.2012 р. за рішенням
замовника (позивача) через порушення
виконавцем (відповідачем) строків
виконання робіт. Пунктом 3 додаткового
договору було визначено, що ТОВ
«Броварське будівельно-монтажне
управління - 35» має повернути ДП
«Інтергал-Буд» ТОВ «Фірма «Інтергал»
грошові кошти протягом трьох днів.

На думку позивача, п.п. 1, 3 додаткового
договору про дострокове розірвання
договору підряду повністю
кореспондуються та співпадають з п. 14.5
договору підряду № МБ170812 від 17.08.2012 р., у
зв'язку з чим нарахування штрафних
санкцій позивачем відповідачу у
вигляді пені в розмірі 10551,80 грн. є
правомірним та не суперечить чинному
законодавству України й договірним
відносинам сторін.

Представник позивача у судовому
засіданні 11.03.2014 р. позовні вимоги
підтримав, представник відповідача
проти позову заперечував.

У судовому засіданні 11.03.2014 р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази та оцінивши
їх в сукупності, суд

встановив:

17 серпня 2012 року між Дочірнім
підприємством «Інтергал-Буд»
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма «Інтергал»
(замовник) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Броварське
будівельно-монтажне управління - 35»
(виконавець) було укладено договір
підряду № МБ170812, відповідно до п. 2.1
якого виконавець зобов'язувався
виконати роботи з виносу інженерних
мереж з-під плями забудови по
будівництву адміністративної будівлі
з приміщеннями Резиденції Посла,
Торгово-економічної місії Республіки
Казахстан в Україні та підземним
паркінгом на вул. Мельникова, 51 у
Шевченківському районі м. Києва.

Згідно з п. 4.1 договору, тверда
договірна ціна робіт з винесення всіх
інженерних мереж з-під плями забудови,
що виконуються за даним договором,
складає 1033779,92 грн.

Пунктом 11.7 договору передбачено, що
відповідно до ст. 259 ЦК України сторони
погодили, що строк позовної давності,
який застосовується до стягнення
штрафних санкцій за цим договором
складає три роки.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України
сторони погодили, що штрафні санкції за
прострочку виконання зобов'язань за
договором нараховуються за весь час
прострочення (п. 11.8 договору).

Відповідно до п. 14.1 договору, договір
може бути розірваний за погодженням
сторін, про що складається додатковий
договір у простій письмовій формі.

У відповідності з п. 14.5 договору, у разі
розірвання договору в односторонньому
порядку з ініціативи замовника
виконавець зобовязаний повернути
замовнику суму отриманих авансових
платежів протягом 3 днів з дати
розірвання договору. У разі порушення
повернення виконавцем авансових
платежів в строк, визначений в цьому
пункті договору, замовник має право
вимагати від виконавця пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
вартості неповернутого авансового
платежу за кожен день такого
прострочення.

На виконання умов договору підряду №
МБ170812 від 17.08.2012 р., позивачем було
перераховано відповідачу грошові
кошти в розмірі 675669,72 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями, у тому числі - № 6425 від
28.08.2012 р. на суму 51500,00 грн., № 6516 від
05.09.2012 р. на суму 133096,00 грн., № 6538 від
06.09.2012 р. на суму 138856,00 грн., № 6617 від
13.09.2012 р. на суму 94561,20 грн., № 6639 від
17.09.2012 р. на суму 92624,40 грн., № 6687 від
18.09.2012 р. на суму 28000,02 грн., № 6968 від
17.10.2012 р. на суму 23500,06 грн., № 7085 від
01.11.2012 р. на суму 113532,04 грн.

11.12.2012 р. між ДП «Інтергал-Буд» ТОВ
«Фірма «Інтергал» та ТОВ «Броварське
будівельно-монтажне управління - 35»
було укладено додатковий договір про
дострокове розірвання договору
підряду № МБ170812 від 17.08.2012 р.,
відповідно до п. 1 якого сторони
погодили, що договір підряду № МБ170812
від 17.08.2012 р. є розірваним з 11.12.2012 р. за
рішенням замовника через порушення
виконавцем строків виконання робіт.

Пунктом 3 додаткового договору
визначено, що грошова заборгованість
виконавця перед замовником складає
394208,54 грн., і підлягає поверненню
замовнику протягом 3 днів.

12.12.2012 р. між ДП «Інтергал-Буд» ТОВ
«Фірма «Інтергал» та ТОВ «Броварське
будівельно-монтажне управління - 35»
було підписано акт про зарахування
однорідних зустрічних вимог, у
відповідності до якого сторони
зарахували зустрічні однорідні вимоги
в розмірі 320281,60 грн., у зв'язку з чим сума
заборгованості відповідача перед
позивачем щодо повернення авансу за
договором підряду № 170812 від 17.08.2012 р.
становить 73926,94 грн.

Наведені вище договір підряду № 170812
від 17.08.2012 р., додатковий договір від
11.12.2012 р. про дострокове розірвання
договору підряду № МБ170812 від 17.08.2012 р.,
акт від 12.12.2012 р. про зарахування
однорідних зустрічних вимог, оригінали
яких були оглянуті судом, належним
чином підписані представниками та
скріплені печатками сторін.

Отже, відповідачем залишився не
повернутим позивачеві аванс в сумі
73926,94 грн., у зв'язку з чим останній і
звернувся з даним позовом до суду.

Згідно приписів статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є таке
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Зазначена норма
кореспондується з приписами статті 193
Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 7 статті 193 Господарського
кодексу України не допускається
одностороння відмова від виконання
зобов'язання, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

У відповідності з ч. 1 ст. 837 Цивільного
кодексу України за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Поряд з цим, приписами ч. 1 ст. 651 ЦК
України встановлено, що зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 654 ЦК України, зміна
або розірвання договору вчиняється в
такій самій формі, що й договір, що
змінюється або розривається, якщо інше
не встановлено договором або законом
чи не випливає із звичаїв ділового
обороту.

Як зазначалось вище, сторонами було
встановлено, що договір підряду може
бути розірваний за погодженням сторін,
про що складається додатковий договір
у простій письмовій формі (п. 14.1
договору), і 11.12.2012 р. сторонами було
укладено додатковий договір про
дострокове розірвання договору
підряду № МБ170812 від 17.08.2012 р.

Відповідно до ст. 202 ГК України,
господарське зобов'язання
припиняється: виконанням, проведеним
належним чином; зарахуванням
зустрічної однорідної вимоги або
страхового зобов'язання; у разі
поєднання управненої та зобов'язаної
сторін в одній особі; за згодою сторін;
через неможливість виконання та в
інших випадках, передбачених цим
Кодексом або іншими законами.

До відносин щодо припинення
господарських зобов'язань
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України,
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.

Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 653 ЦК України
у разі розірвання договору
зобов'язання сторін припиняються з
моменту досягнення домовленості про
зміну або розірвання договору.

Поряд з цим, відповідно до ст. 1212 ЦК
України, особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала.

Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Судом встановлено, що у зв'язку з
розірванням договору № МБ170812 від 17.08.2012
р. у ТОВ «Броварське
будівельно-монтажне управління - 35»
відпала підстава для утримання у себе
перерахованого замовником на користь
підрядника авансу.

Як слідує з матеріалів справи, розмір
коштів, що підлягають поверненню ТОВ
«Броварське будівельно-монтажне
управління - 35» ДП «Інтергал-Буд» ТОВ
«Фірма «Інтергал», був визначений п. 3
додаткового договору, згідно якого
заборгованість виконавця перед
замовником складає 394208,54 грн., і
підлягає поверненню замовнику
протягом 3 днів.

З долученого до матеріалів справи акту
про зарахування однорідних зустрічних
вимог від 12.12.2012 р. вбачається, що
сторони (ТОВ «Броварське
будівельно-монтажне управління - 35» ДП
«Інтергал-Буд» ТОВ «Фірма «Інтергал»)
зарахували зустрічні однорідні вимоги
в розмірі 320281,60 грн., у зв'язку з чим сума
заборгованості відповідача перед
позивачем щодо повернення авансу за
договором підряду № 170812 від 17.08.2012 р.
становить 73926,94 грн. (пп. 1.5 п. 1 акту).

Приписами статей 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідачем не доведено суду
належними та допустимими доказами в
розумінні приписів ст.ст. 32-34 ГПК
України повернення позивачеві авансу в
сумі 73926,84 грн.

З урахуванням викладеного та
встановлення факту неповернення
відповідачем позивачеві авансу в сумі
73926,84 грн., суд дійшов висновку, що
вимога позивача про повернення
сплаченого ДП «Інтергал-Буд» ТОВ
«Фірма «Інтергал» відповідачеві
авансу в сумі 73926,84 грн. підлягає
задоволенню.

Поряд з цим, щодо позовних вимог в
частині стягнення з відповідача пені,
нарахованої на суму заявленого до
стягнення з відповідача неповернутого
авансу, суд дійшов висновку, що вони не
підлягають задоволенню з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є: договори та
інші правочини; завдання майнової
(матеріальної) та моральної шкоди іншій
особі; інші юридичні факти.

Частиною 1 ст. 549 Цивільного кодексу
України передбачено, що неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Згідно з ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу
України, якщо предметом неустойки є
грошова сума, її розмір встановлюється
договором або актом цивільного
законодавства.

У даному випадку первісною підставою
виникнення цивільних прав і обов'язків,
які мали виконуватися сторонами
належним чином і в установлений строк,
є договір підряду № МБ170812 від 17.08.2012 р.,
за яким відповідачем приймалося на
себе зобов'язання з виконання робіт.

Як зазначалось вище, сторонами було
укладено додатковий договір від 11.12.2012
р. про дострокове розірвання договору
підряду № МБ170812 від 17.08.2012 р., що
свідчить про припинення зобов'язань
сторін за договором підряду, у тому
числі - в частині встановлення штрафних
санкцій наведеним вище п. 14.5 договору.

Відтак, нарахування пені за умовами,
передбаченими розірваним договором, є
необґрунтованим.

Водночас, за додатковим договором від
11.12.2012 р. про дострокове розірвання
договору підряду № МБ170812 від 17.08.2012 р.,
пунктом 2 якого встановлений обов'язок
виконавця повернути аванс замовникові,
сторонами не був передбачений
обов'язок відповідача сплатити пеню за
несвоєчасне повернення авансу за
договором підряду, тобто не було
встановлено відповідне грошове
зобов'язання із сплати штрафної
санкції.

При цьому слід зазначити, що згідно з ч.
3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Проте, як зазначено у Постанові
Верховного Суду України від 15.10.2013 р. у
господарській справі № 5011-42/13539-2012,
стягнення суми попередньої оплати не
вважається грошовим зобов'язанням.

Окрім того, у п. 5.2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.12.2013 р. № 14 «Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань» також вказується
на те, що дії щодо повернення коштів
особі, яка відмовилася від прийняття
зобов'язання за договором (ст. 612 ЦК
України), повернення сум авансу та
завдатку, повернення коштів у разі
припинення зобов'язання (в тому числі -
шляхом розірвання договору) за згодою
сторін або визнання його недійсним,
відшкодування збитків та шкоди,
повернення безпідставно отриманих
коштів (ст. 1212 ЦК України) вчиняються
сторонами не на виконання грошових
зобов'язань.

За таких обставин вимога позивача про
стягнення пені в сумі 10551,80 грн. є
необґрунтованою та підлягає залишенню
без задоволення.

Поряд з цим, слід зазначити, що оскільки
суд дійшов висновку щодо відсутності
підстав для задоволення позовних вимог
в частині стягнення пені, то заява
відповідача про застосування позовної
давності стосовно вимоги про стягнення
пені залишається без задоволення.

За таких обставин позовні вимоги
Дочірнього підприємства
«Інтергал-Буд» Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма «Інтергал»
підлягають частковому задоволенню.

Витрати зі сплати судового збору
відповідно до статті 49 ГПК України
покладаються судом на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 32-34, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Броварське будівельно-монтажне
управління - 35» (07400, Київська обл., м.
Бровари, вул. Металургів, 33, код 01268124) на
користь Дочірнього підприємства
«Інтергал-Буд» Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма «Інтергал»
(79017, Львівська обл., м. Львів, вул.
Водогінна, 2, код 32568603) - 73926 (сімдесят три
тисячі дев'ятсот двадцять шість) грн. 84
коп. основного боргу, 1505 (одну тисячу
п'ятсот п'ять) грн. 59 коп. судового збору.

3. У решті позовних вимог
відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення підписане 17.03.2014 р.

Суддя
Бабкіна В.М.