ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2014 р.
Справа № 923/196/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Чернявського В.В. при
секретарі Борхаленко О.А., за участю
представників учасників процесу:

від позивача: Буриченко Н.В.

від відповідача: Манікіна Д.С.

розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Цюрупинському
районі, м. Цюрупинськ

до Товариство з обмеженою
відповідальністю "Арсенал-С", м.Херсон

про стягнення 600грн.

Описова частина ухвали.

Провадження у справі порушено за
позовом про стягнення коштів на
повернення безпідставно сплачених
позивачем відповідачу у липні-грудні
2012р.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив наступне.

В липні 2012р. між сторонами було
укладено договір на технічне
обслуговування засобів пожежної
сигналізації у приміщенні позивача по
вул. Крилова, буд.58-А у м.Цюрупинську.
Проте з липня по грудень 2012р. щодо
засобів системи пожежної сигналізації
діяла гарантія виробника за договором
з ПП "Центр технічного потенціалу
"Херсон" від 13.06.2012р., згідно з якою це
підприємство зобов'язалось
забезпечити гарантійний ремонт
засобів системи пожежної сигналізації
протягом 6-ти місяців. Позивач зазначив,
що про безпідставність перерахування
коштів, заявлених тепер до повернення,
зазначено в довідці від 05.11.2013р.
головного контролера-ревізора
Управління контрольно-ревізійної
роботи виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України.

Відповідач позов не визнав, навів
письмові заперечення проти позовних
вимог, стверджуючи, що заявлені до
повернення кошти сплачувались з
належних підстав на виконання
цивільного зобов'язання.

С у д в с т а н о в и в:

За шістьма платіжними дорученнями у
період з липня 2012р. по грудень 2012р.
позивач сплатив на користь відповідача
600грн., а саме, по 100грн. за такими
платіжними дорученнями: № 548 від
26.07.2012р., № 604 від 08.08.2012р., № 689 від
11.09.2012р., № 762 від 12.10.2012р., № 865 від
13.11.2012р., № 894 від 21.11.2012р. (копії
платіжних доручень на а.с.11-16).

Позов про стягнення 600грн. на
повернення безпідставно набутого
майна задоволенню не підлягає,
оскільки кошти перераховувались
позивачем та, відповідно, набувались
відповідачем не безпідставно, а з
належних підстав, у зв'язку з наступним.

Набуття майна без достатньої правової
підстави врегульовано главою 83 ЦК
України, за ст.1212 якої особа, яка набула
майно за рахунок іншої сторони без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язанна повернути потерпілому це
майно.

Посилання позивача при обґрунтуванні
вимог на ст.7, 21 Закону України "Про
захист прав споживачів" не мають
значення для справи, оскільки
відносини набуття майна без достатньої
правової підстави врегульовано, як
зазначено, іншими статтями іншого
нормативного акта, а згідно з п.22 ст.1
Закону України "Про захист прав
споживачів" для значення цього Закону
споживачем є фізична особа, що
придбаває, замовляє, використовує або
має намір придбати чи замовити
продукцію для особистих потреб,
безпосередньо не пов'язаних з
підприємницькою діяльністю або
виконанням обов'язків найманого
працівника. Позивач у цій справі за
статусом є юридичною особою та не є,
відповідно, фізичною-особою -
споживачем у значенні законодавства
про захист прав споживачів.

За переліченими шістьма платіжними
дорученнями в якості призначення
платежу позивачем вчинено посилання на
рахунки № 3638 за липень 2012р., № 3765 за
серпень 2012р., № 4294 за вересень 2012р., № 4807
за жовтень 2012р., № 5331 за листопад 2012р., №
5901 за грудень 2012р. та на акти виконаних
робіт за ці ж періоди № 1520П/1, № 1520П/2, №
1520П/3, № 1520П/4, № 1520П/5, № 1520П/6 у
відносинах за договором № 1520/П від
02.07.2012р. (копії договору рахунків та
актів виконаних робіт залучені до
справи). У перелічених актах виконаних
робіт, підписаних позивачем та
відповідачем, з посиланням на договір
№ 1520/П зазначено про вчинене
відповідачем для позивача
обслуговування пожежної сигналізації
за липень, серпень, вересень, жовтень,
листопад, грудень 2012р. вартістю 100грн.
кожного місяця, а в рахунках виписаних
відповідачем, запропоновано
позивачеві сплатити ці кошти.

У відповідності з укладеним 01.07.2012р. ТОВ
"Арсенал-С" з відділенням виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Цюрупинському
районі договором № 1520/П на технічне
обслуговування засобів пожежної
сигналізації (копія на а.с.6-8)
відповідач зобов'язався за щомісячну
плату позивача в 100грн. здійснювати
щомісячне технічне обслуговування
системи пожежної сигналізації на
об'єкті позивача по вул. Крилова, буд.58-А
у м.Цюрупинську.

Цивільне зобов'язання позивача
оплачувати відповідачу технічне
обслуговування системи пожежної
сигналізації виникло у відповідності
зі ст.11, 509 ЦК України. До підстав
виникнення цивільних зобов'язань за
цими статтями ЦК України віднесено
договори та інші правочини.

Відтак, позивач сплатив загалом 600грн.
відповідачу не безпідставно, а з
належних підстав, передбачених
цивільним законодавством, тому ці
кошти не можуть бути повернуті як
безпідставно набуте майно.

Більш того, фактичне вчинення
відповідачем технічного
обслуговування засобів пожежної
сигналізації для позивача не
оспорюється позивачем за викладенням
підстав вимог у позовній заяві.

Твердження позивача про те, що оскільки
ПП "Центр технічного потенціалу
"Херсон" відповідно до договору з
позивачем № 43 від 13.06.2012р. (копія на а.с.5)
зобов'язався забезпечити гарантійний
ремонт установлених засобів пожежної
сигналізації на протязі 6 місяців від
приймання їх в експлуатацію, кошти,
сплачені в цей період відповідачу є
безпідставно сплаченими, отриманими,
насправді не спростовує наведених
підстав для сплати коштів.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий
збір у справі мав би покластися на
позивача, у позові якому відмовляється,
проте, враховуючи, що за Законом
України "Про судовий збір" позивач
звільнений від сплати судового збору, у
справі судовий збір не стягується.

Керуючись ст. 82-85 ГПК України,
господарський суд

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Повне рішення складено

12.03.2014р.

Суддя
В.В. Чернявський