м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/1837/14 03.03.14За позовом
Державного підприємства "Український
науково-дослідний інститут
до Центру механізації колійних робіт
Державного територіально-галузевого
об'єднання "Південно-Західна залізниця"
про стягнення 73 151,35 грн.
Суддя Грєхова О. А.
Представники сторін:
від позивача: Бокач М. В. - представник
від відповідача: Остапенко Р. Ю. -
представник за довіреністю
Заявлено позов про стягнення з Центру
механізації колійних робіт Державне
територіально-галузевого об'єднання
"Південно-Західна залізниця
заборгованості за Договором № 84 від
07.03.2012 на обстеження технічного стану
рухомого складу в розмірі 73 151,35 грн., в
тому числі 69 000,00 грн. основного боргу,
Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач в порушення вимог чинного
законодавства України та умов Договору
не виконав свої зобов'язання перед
позивачем по оплаті наданих позивачем
послуг, внаслідок чого у відповідача
виникла заборгованість.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 07.02.2014 порушено провадження
по справі № 910/1837/14, розгляд справи
призначено на 03.03.3014.
В судове засідання 03.03.3014 представник
позивача з'явився та підтримав
заявлені позовні вимоги в повному
Представник відповідача в судове
засідання 03.03.3014 з'явився та надав
відзив на позовну заяву в якому заявив
про застосування строків позовної
На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України
складено протокол судового засідання,
який долучено до матеріалів справи.
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами та
витребуваних судом.

У судовому засіданні 03.03.2014 відповідно
до ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України судом проголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників позивача та
відповідача, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

07.03.2012 року між ДП "Український
науково-дослідний інститут
вагонобудування" (далі - виконавець) та
ДТГО "Південно-Західна залізниця" в
особі Центру механізації колійних
робіт (далі - замовник) укладено договір
№ 84 на обстеження технічного стану
рухомого складу (далі - договір).

За своєю правовою природою укладений
між сторонами договір № 84 від 07.03.2012 є
договором про надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Частиною 3 статті 180 Господарського
кодексу України передбачено, що при
укладенні господарського договору
сторони зобов'язані у будь-якому разі
погодити предмет, ціну та строк дії
договору.

Пунктом 1.1 договору сторони погодили,
що замовник доручає, а виконавець
приймає на себе зобов'язання на
виконання послуг за темою: «Обстеження
технічного стану турних вагонів та
вагонів-платформ Південно-Західної
залізниці, з метою визначення
можливості їх подальшої експлуатації».

Вартість послуг з обстеження
технічного стану одного турного
пасажирського вагона складає 600,00 грн.,
в тому числі ПДВ 20% - 100,00 грн. (п. 2.1
договору).

Вартість послуг з обстеження
технічного стану одного турного вагона
на базі рефрижераторного вагона
складає 360,00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 60,00
грн. (п. 2.2 договору).

Вартість послуг з обстеження
технічного стану одного
вагона-платформи складає 360,00 грн., в
тому числі ПДВ 20% - 60,00 грн.

Загальна вартість послуг за договором
згідно з протоколом узгодження
договірної ціни (Додаток № 1 складає:
69000,00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 11 500,00
грн.

Розрахунок за виконані послуги
проводиться шляхом перерахування
замовником на поточний рахунок
виконавця грошових коштів за фактичну
кількість вагонів, на які оформлені
мотивовані висновки та надані
виконавцем акти здачі-приймання послуг
на відповідну суму, протягом 20
банківських днів із дня підписання
акту замовником. Виконані та вказані в
акті послуги вважається окремим етапом
послуг за договором. Кількість
оглянутих вагонів з оформленням
мотивованих висновків, на які
складається акт здачі-прийняття
послуг, визначених за домовленістю
сторін (п. 2.5 договору).

Строк дії договору: початок - з моменту
підписання договору; закінчення - 30
серпня 2012 року, а в частині розрахунку
до повного виконання сторін своїх
зобов'язань (п 9.1 договору).

Судом встановлено, що на виконання
взятих на себе зобов'язань за договором
позивач надав відповідачу обумовлені
договором послуги на суму 69 000,00 грн.,
що підтверджується двосторонньо
підписаним актом здачі-приймання
науково-технічної продукції № 448-12 від
02.08.2012.

З урахуванням приписів статті 530 ЦК
України та п. 2.5 договору на момент
розгляду справи судом строк виконання
відповідного грошового зобов'язання по
оплаті наданих послуг настав.

Однак, відповідач свого обов'язку щодо
сплати наданих послуг не виконав.

Позивач звертався до відповідача з
претензією № 05-0914.2/55 від 21.10.2013 про
оплату заборгованості. На доказ
отримання претензії відповідачем
позивач надав суду повідомлення про
вручення потового відправлення.

Проте відповідач відповіді на
претензію не надав, кошти в повному
обсязі не сплатив.

Матеріалами справи підтверджено, що
внаслідок неналежного виконання
зобов'язань по оплаті наданих послуг за
ДТГО "Південно-Західна залізниця" в
особі Центру механізації колійних
робіт перед ДП "Український
науково-дослідний інститут
вагонобудування" утворилась
заборгованість в розмірі 69 000,00 грн.

Згідно зі ст. 14 Цивільного кодексу
України цивільні обов'язки виконуються
в межах, встановлених договором або
актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Положеннями статті 526 Цивільного
кодексу України передбачено, що
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України).

Боржник, який прострочив виконання
зобов'язання, відповідає перед
кредитором за завдані простроченням
збитки і за неможливість виконання, що
випадково настала після прострочення
(ч. 2 ст. 612 ЦК України).

В ч. 1 ст. 614 ЦК України визначено, що
особа, яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.
При цьому відсутність своєї вини
відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України
доводить особа, яка порушила
зобов'язання.

Відповідачем не надано до суду жодних
доказів на спростування своєї вини в
невиконанні зобов'язання з оплати
наданих позивачем послуг згідно з
договором.

Факт наявності заборгованості у
відповідача перед позивачем належним
чином доведений, документально
підтверджений, у зв'язку з чим, суд
вважає заявлені вимоги про стягнення з
відповідача 69 000,00 грн.
обґрунтованими, а отже такими, що
підлягають задоволенню.

Позивач також заявив про стягнення з
відповідача пені в розмірі 4151,35 грн.
нарахованої за період з 31.08.2012 по 10.12.2013.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу
України, у разі порушення зобов'язання,
настають наслідки, передбачені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Згідно зі ст. 546 Цивільного кодексу
України виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, при триманням,
завдатком.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Статтею 230 Господарського кодексу
України визначено, що штрафними
санкціями визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми, які
учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі
неналежного виконання господарського
зобов'язання. Цією ж статтею визначено
види штрафних санкцій - неустойка,
штраф, пеня. При цьому порядок
нарахування та розмір санкцій, які
можуть бути встановлені договором,
встановлені частиною 4 ст. 231 ГК України:
у відсотковому відношенні до суми
невиконаної частини зобов'язання, в
певній визначеній грошовій сумі, у
відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів. Відповідно до
частини 6 ст. 232 ГК України, нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язань припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 4.4 договору, встановлено, що за
несвоєчасну оплату виконаних послуг
замовник сплачує виконавцю пеню в
розмірі облікової ставки НБУ від суми
заборгованості за кожний день
прострочення.

Статтею 232 Господарського кодексу
України, встановлено, що нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

У зв'язку з простроченням оплати
виконаних робіт позивач нарахував
відповідачу на підставі п. 4.3 договору
та ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу
України пеню в розмірі облікової
ставки НБУ за 467 днів прострочення за
період з 31.08.2012 по 10.12.2013 в сумі 4151,35 грн.
виходячи з суми заборгованості.

Відповідно до ст. 258 Цивільного кодексу
України для окремих видів вимог
законом може встановлюватися
спеціальна позовна давність: скорочена
або більш тривала порівняно із
загальною позовною давністю.

Позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Статтею 267 Цивільного кодексу України
передбачено, що позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи, що відповідачем до
винесення рішення у справі подано
заяву про застосування передбаченого
ст. 258 Цивільного кодексу України
скороченого строку позовної давності
до вимоги про стягнення пені, і позивач
не обґрунтував поважність причин
пропуску строку давності для
відповідних вимог, позов в частині
стягнення 4151,35 грн. пені задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
із сторін повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Таким чином, суд задовольняє вимогу
позивача про стягнення з відповідача 69
000,00 грн. основного боргу. В решті позов
задоволенню не підлягає у зв'язку з
пропуском позовної давності для вимог
про стягнення пені, про що заявлено
відповідачем.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, судові витрати покладаються
на сторони пропорційно задоволеним
позовним вимогам.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 32,
33, 49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, Господарський суд
міста Києва,

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного
територіально-галузевого об'єднання
"Південно-Західна залізниця" (01034, м.
Київ, вулиця Лисенка, 6, ,
з будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
судового рішення) на користь
Державного підприємства "Український
науково-дослідний інститут
вагонобудування" (39621, м. Кременчук, вул.
І. Приходько, 33, ) 69 000,00
грн. (шістдесят дев'ять тисяч гривень 00
коп.) основного боргу та 1723,32 грн. (одну
тисячу сімсот двадцять три гривні 32
коп.) судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

4. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 06.03.2014

Суддя
О.А. Грєхова