КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"11" березня 2014 р. Справа №912/1205/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сухового В.Г.

суддів: Рудченка
С.Г.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання
Петренку В.А.,

розглянувши апеляційну скаргу
Приватного підприємства ,,Еллада"

на рішення господарського суду м. Києва
від 11.11.2013р.

у справі № 912/1205/13 (суддя Головіна К.І.)

за позовом Приватного підприємства
,,Еллада"

до Приватного акціонерного товариства
,,Страхова компанія ,,Брокбізнес"

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача: Публічне акціонерне
товариство ,,Державний ощадний банк
України" в особі філії
Кіровоградського обласного управління
ПАТ ,,Державний ощадний банк України"

про визнання незаконними дій та
стягнення страхового відшкодування в

сумі 4 346 435,85 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство ,,Еллада" (далі -
позивач) звернулося в господарський
суд Кіровоградської області з позовом
до Приватного акціонерного товариства
,,Страхова компанія ,,Брокбізнес" (далі -
відповідач), третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Публічне акціонерне
товариство ,,Державний ощадний банк
України" в особі філії
Кіровоградського обласного управління
ПАТ ,,Державний ощадний банк України"
(далі - третя особа) про визнання
незаконними дій та стягнення
страхового відшкодування в сумі 4 346
435,85 грн.

Ухвалою господарського суду
Кіровоградської області від 20.09.2013р.
матеріали справи № 912/1205/13 надіслані до
господарського суду м. Києва за
територіальною підсудністю.

Рішенням господарського суду м. Києва
від 11.11.2013р. у справі

№ 912/1205/13 в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач
подав апеляційну скаргу, у якій просить
скасувати рішення господарського суду
м. Києва від 11.11.2013р. у справі № 912/1205/13. В
обґрунтування доводів апеляційної
скарги скаржник зазначає, що він не
погоджується з прийнятим рішенням,
вважає його необґрунтованим, оскільки
судом першої інстанції допущено
порушення норм матеріального та
процесуального права, неповно
досліджено матеріали справи та
висновки суду не відповідають реальним
обставинам справи. Зокрема, скаржник
вказує на те, що причинами настання
страхового випадку (пожежі) стала
аварійна робота електрообладнання, а
не порушення правил пожежної безпеки
персоналом позивача, тому у
відповідача згідно з умовами договору
страхування виник обов'язок щодо
сплати страхового відшкодування, при
цьому суд припустився невірної оцінки
доказів, посилаючись на висновок
експертизи, що не є судовою, де
встановлено інші причини виникнення
пожежі. Вищевказане, на думку позивача,
є підставою для скасування рішення на
підставі ст. 104 ГПК України.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 11.12.2013р. у
справі № 912/1205/13 апеляційну скаргу
Приватного підприємства ,,Еллада" на
рішення господарського суду м. Києва
від 11.11.2013р. прийнято до провадження та
призначено розгляд скарги на 14.01.2014р.

У відзиві відповідач зазначає про
необґрунтованість доводів апеляційної
скарги, рішення суду вважає законним та
просить залишити його без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

В судових засіданнях 14.01.2014р., 28.01.2014р.,
11.02.2014р. та 25.02.2014р. оголошувались
перерви.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 25.02.2014р. справу
прийнято до свого провадження колегією
суддів у складі: головуючий - Суховий
В.Г., судді Агрикова О.В., Жук Г.А. згідно
з розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 25.02.2014р. про
зміну складу колегії суддів.

25.02.2014р. надійшло клопотання позивача
про призначення у справі пожежно -
технічної експертизи з питань,
зазначених у ньому. Дане клопотання
обґрунтоване наявністю в матеріалах
справи різних, протилежних за своїм
змістом висновків фахівців, що містять
інформацію щодо причин настання
пожежі, що мала місце 13.10.2012р. та стала
підставою для звернення позивача до
відповідача для виплати страхового
відшкодування.

07.03.2014р. представник відповідача подав
письмові пояснення щодо клопотання про
призначення судової експертизи, в яких
заперечував проти призначення
експертизи.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 11.03.2014р. справу
прийнято до свого провадження колегією
суддів у складі: головуючий - Суховий
В.Г., судді Рудченко С.Г., Чорногуз М.Г.
згідно з розпорядженням секретаря
судової палати Київського
апеляційного господарського суду від
11.03.2014р. про зміну складу колегії
суддів.

У судовому засіданні 11.03.2014р. колегія
суддів поставила на обговорення
питання про необхідність призначення
судової пожежно - технічної експертизи
у даній справі.

Представник позивача підтримав
клопотання про призначення експертизи.
Представник відповідача заперечив
проти призначення експертизи, а у разі
призначення зазначив, що на вирішення
експертизи слід поставити питання про
встановлення місця виникнення
початкового загоряння. Представник
третьої особи у вирішенні даного
клопотання поклалась на розсуд суду.

Заслухавши пояснення представників
сторін, суд дійшов висновку про
необхідність призначення у справі
судової пожежно - технічної експертизи,
виходячи з такого.

Відповідно ч. 1 ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
23.03.2013р. №6 ,,Про судове рішення" рішення
з господарського спору повинно
прийматись у цілковитій відповідності
з нормами матеріального і
процесуального права та фактичними
обставинами справи, з достовірно
встановленими господарським судом,
тобто з'ясованими шляхом дослідження
та оцінки судом належних і допустимих
доказів у конкретній справі. При цьому
рішення господарського суду має
ґрунтуватись на повному з'ясуванні
такого: - чи мали місце обставини, на які
посилаються особи, що беруть участь у
процесі розгляду справи інших
фактичних обставин, що мають суттєве
значення для правильного вирішення
спору, і доказів на підтвердження цих
обставин; яка правова кваліфікація
відносин сторін, виходячи з фактів,
установлених у процесі розгляду
справи, та яка правова норма підлягає
з'ясуванню для вирішення спору.

У даній справі спір виник у зв'язку з
відмовою страховика у виплаті
страхового відшкодування. Заперечуючи
проти позовних вимог, страховик
(відповідач) зазначає, зокрема, про
настання страхової події (пожежі) з
причин недотримання позивачем правил
пожежної безпеки, що є однією з підстав
відмови у виплаті згідно з договором,
та посилається при цьому на висновок
спеціаліста. Цим висновком спеціаліста
відповідач ставить під сумнів
Технічний висновок додаткового
розслідування причин виникнення
пожежі від 20.11.2012р. та вказує на
підтвердження ним іншої причини
пожежі, зазначеної у первісному
Технічному висновку від 22.10.2012р.

Крім висновку спеціаліста, наданого
відповідачем, в самих Технічних
висновках від 22.10.2012р. (т. 2, а.с. 173 - 176) та
від 20.11.2012р. (т. 1, а.с. 183 - 185) зазначено
різні причини виникнення пожежі.

За таких обставин питання щодо
з'ясування причин виникнення пожежі
потребує спеціальних знань.

Відповідно до ст. 41 ГПК України для
роз'яснення питань, що виникають при
вирішенні господарського спору і
потребують спеціальних знань,
господарський суд призначає судову
експертизу.

Згідно із положеннями статті 1 Закону
України ,,Про судову експертизу" судова
експертиза - це дослідження експертом
на основі спеціальних знань
матеріальних об'єктів, явищ і процесів,
які містять інформацію про обставини
справи.

Як зазначено в листі № 01-8/2651 від 27.11.2006
Вищого господарського суду України
,,Про деякі питання призначення судових
експертиз", судова експертиза повинна
призначатися лише у разі дійсної
потреби у спеціальних знаннях для
встановлення даних, що входять до
предмету доказування, тобто у разі,
коли висновок експерта не можуть
змінити інші засоби доказування.
Аналогічні за змістом положення
містить частина 2 пункту 2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України ,,Про деякі питання практики
призначення судової експертизи" № 4 від
23.03.2012р.

Відповідно до частини 2 статті 41 ГПК
України сторонам було надано право
пропонувати господарському суду
питання, які мають бути роз'яснені
судовим експертом. Остаточне коло цих
питань встановлюється господарським
судом.

Відповідно до частини 3 статті 41 ГПК
України проведення судової експертизи
має бути доручено державним
спеціалізованим установам чи
безпосередньо особам, які відповідають
вимогам, встановленим Законом України
,,Про судову експертизу".

Відповідно до пункту 1.8. Інструкції про
призначення та проведення судових
експертиз та експертних досліджень
(затверджена наказом Міністерства
юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (у
редакції наказу Міністерства юстиції
України від 30.12.2004 № 144/5) експертизи та
дослідження проводяться фахівцями, які
мають відповідну вищу освіту, освітньо
- кваліфікаційний рівень не нижче
спеціаліста, пройшли відповідну
підготовку в державних
спеціалізованих установах, атестовані
та отримали кваліфікацію судового
експерта з певної спеціальності і
внесені до Державного реєстру
атестованих судових експертів.

Згідно ч. 1 ст. 42 ГПК України висновок
судового експерта повинен містити
докладний опис проведених досліджень,
зроблені у результаті їх висновки і
обґрунтовані відповіді на поставлені
господарським судом питання. Висновок
подається господарському суду у
письмовій формі, і копія його
надсилається сторонам.

Колегія суддів, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, виходячи з
необхідності встановлення причин
виникнення пожежі на елеваторному
комплексі ПП ,,Еллада" за адресою: м.
Кіровоград, просп. Промисловий, 14-а, з
огляду на те, що для встановлення таких
причин необхідні спеціальні знання,
вважає за необхідне призначити у
справі судову пожежно - технічну
експертизу, проведення якої доручити
Київському науково - дослідному
інституту судових експертиз
Міністерства юстиції України.

Керуючись ст.ст. 41, 42, 86, 99 ГПК
України, суд

УХВАЛИВ:

1. Призначити у справі № 912/1205/13 судову
пожежно - технічну експертизу.

2. Проведення судової пожежно -
технічної експертизи доручити
Київському науково - дослідному
інституту судових експертиз
Міністерства юстиції України (03680, м.
Київ, вул. Смоленська, 6).

3. На вирішення судової пожежно -
технічної експертизи поставити
наступні питання:

1) Яка причина виникнення пожежі, що
сталася 13.10.2012р. о 6-й год. ранку на
елеваторному комплексі Приватного
підприємства ,,Еллада" за адресою: м.
Кіровоград, просп. Промисловий, 14-а?

2) Де знаходився осередок пожежі (місце
виникнення пожежі)?

3) Чи є причиною виникнення пожежі
порушення Приватним підприємством
,,Еллада" встановлених чинним
законодавством та (або) нормативними
актами України правил пожежної
безпеки, охорони, експлуатації й
обслуговування приміщень або інших
аналогічних норм?

4. Витрати по проведенню судової
експертизи покласти на Приватне
підприємство ,,Еллада" (25014, м.
Кіровоград, просп. Промисловий, 14-а) з
наступним розподілом судових витрат
відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України.

5. Попередити експерта (експертів), які
будуть проводити судову експертизу,
про кримінальну відповідальність за
дачу завідомо неправдивого висновку,
також відмову без поважних причин від
виконання покладених на нього
обов'язків відповідно до статей 384, 385
Кримінального кодексу України.

6. Для проведення експертизи надати у
розпорядження судового експерта
справу № 912/1205/13 (3 томи).

7. Зобов'язати учасників судового
процесу - на вимогу судового експерта
надати всі документи та матеріали,
необхідні для проведення експертизи,
забезпечувати доступ експертів до
об'єктів обстеження.

8. Ухвалу надіслати учасникам судового
процесу у справі та Київському
науково-дослідному інституту судових
експертиз Міністерства юстиції
України (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

Головуючий суддя
В.Г. Суховий

Судді
С.Г. Рудченко

М.Г. Чорногуз