номер провадження справи 14/6/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2014
Справа № 908/215/14

Суддя господарського суду Запорізької
області Сушко Л.М., розглянув матеріали

за позовом Відкритого акціонерного
товариства «Запоріжжяобленерго»
(адреса - 69096 м. Запоріжжя, вул.
Каховська, 26)

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Запорізький завод
столярних виробів КРОНА» (адреса - 69096 м.
Запоріжжя, вул. Каховська, 32)

про стягнення заборгованості

З участю уповноважених представників
сторін:

від позивача: Денисенко Ю.О.,
довіреність №31 від 31.12.2013р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

27 січня 2014 року позивач Відкрите
акціонерне товариство
«Запоріжжяобленерго» (далі ВАТ
«Запоріжжяобленерго») звернувся до
господарського суду Запорізької
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Запорізький завод столярних виробів
КРОНА» (далі ТОВ «ЗЗСВ КРОНА») про
стягнення заборгованості.

Системою документообігу
господарського суду здійснено
автоматичний розподіл справи для
розгляду між суддями та справу
призначено до розгляду головуючому
судді Сушко Л.М.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 27.01.2014р.
порушено провадження у справі №908/215/14,
справі присвоєно номер провадження
14/6/14, розгляд справи призначено в
судовому засіданні 13.02.2014р., при цьому
витребувано від сторін документи,
необхідні для вирішення спору.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 13.02.2014р. судове
засідання відкладено до 12.03.2014р. у
зв'язку з неявкою представника
відповідача.

В судовому засіданні 12.03.2014р. справу
розглянуто, на підставі ст.ст. 82-85 ГПК
України за згодою представника
Позивача оголошено вступну та
резолютивну частини рішення,
повідомлено про час складання повного
рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог Позивач
зазначив, що між ВАТ
«Запоріжжяобленерго» та ТОВ «ЗЗСВ
КРОНА» укладено Договір про постачання
електричної енергії № 96 від 01.01.2007р., з
подальшими змінами та доповненнями.
Проте, Відповідач не виконав в повному
обсязі свої договірні обов'язки. Так, у
жовтні 2013 року у Відповідача,
відповідно до акту про перетікання
реактивної енергії, виникла
заборгованість на суму 8572,73 грн. На
оплату виставлена платіжна
вимога-доручення №9582 від 12.11.2013р. на
зазначену суму, яка направлена
споживачу поштою. Проте оплату
Відповідач не здійснив. Також Позивач
зазначив, що відповідно до діючого
законодавства України та умов Договору
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань Відповідач повинен
сплатити пеню та 3% річних.

З урахуванням зазначених обставин,
Позивач просить стягнути з ТОВ «ЗЗСВ
КРОНА» на користь ВАТ
«Запоріжжяобленерго» 8572,73 грн.
основного боргу за надання послуг з
компенсації перетікання реактивної
електроенергії; 133,88 грн. пені; 26,78 грн. 3%
річних; 1827,00 грн. судового збору.

Відповідач заявлені позовні вимоги не
спростував, відзив на позов суду не
надав, представник Відповідача в
судові засідання 13.02.2014р. та 12.03.2014р. за
викликом суду не з'явився, правом
надати відзив на позов не скористався.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011р., особи, які беруть участь у
справі, вважаються повідомленими про
час і місце розгляду судом справи у
разі виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК. За
змістом зазначеної статті 64 ГПК
України, зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011р., особи, які беруть участь у
справі, вважаються повідомленими про
час і місце розгляду судом справи у
разі виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК. За
змістом зазначеної статті 64 ГПК
України, зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Ухвали господарського суду
Запорізької області від 27.01.2014р. про
порушення провадження у справі та від
13.02.2014р. про відкладення розгляду
справи були направлені за
місцезнаходженням Відповідача,
вказаним у Витязі з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців. При цьому ухвала про
порушення провадження у справі від
27.01.2014р. повернулася на адресу суду із
відміткою «За закінченням терміну
зберігання». Таким чином, Відповідач
належним чином повідомлений про
призначення справи до розгляду
господарським судом та про час і місце
проведення судових засідань.

Відповідно до статті 22 Господарського
процесуального кодексу України
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав ї охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи. Крім того, відповідно
до статті 65 Господарського
процесуального кодексу України з метою
забезпечення правильного і
своєчасного вирішення господарського
спору суддя зобов'язує сторони
виконати певні дії, витребовує від них
документи, відомості, висновки,
необхідні для вирішення спору та
вчиняє інші дії спрямовані на
забезпечення правильного і
своєчасного розгляду справи.
Відповідачем вимоги ухвали суду не
виконано, не надано письмового відзиву
та письмових заперечень по суті
заявлених вимог, а також не надано
доказів які б підтверджували
поважність та винятковість причин
пропуску судових засідань.

Чисельними рішеннями Європейського
суду з прав людини у справах проти
України визнано порушення пункту 1
статті 6 «Право на справедливий розсуд»
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, що, зокрема,
полягало у тому, що національними
судами не забезпечено розгляд справи
заявника в «розумний строк» через
затримки у провадженні, в основному з
вини судів першої інстанції.

З урахуванням вищенаведеного, суд
визнав за можливе розглянути справу за
відсутності Відповідача.

Згідно зі ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справу
розглянуто за наявними матеріалами,
які суд визнав достатніми для
вирішення спору по суті.

За клопотанням представника Позивача
розгляд справи здійснювався без
застосування технічних засобів
фіксування судового процесу.

Судом у відповідності з вимогами
статті 81-1 Господарського
процесуального кодексу України
складено протоколи судових засідань,
які долучено до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення представника
Позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, суд
встановив наступне.

01.01.2007р. між ВАТ «Запоріжжяобленерго» -
Постачальник електричної енергії та
ТОВ «ЗЗВС КРОНА» - Споживач укладено
Договір про постачання електричної
енергії № 96 (далі за текстом - Договір).

За умовами розділу 1 Договору,
Постачальник електричної енергії
продає електричну енергію Споживачу
для забезпечення потреб
електроустановок Споживача з
приєднаною потужністю, зазначеною у
додатку №1 «Обсяги постачання
електричної енергії споживачу», а
Споживач оплачує Постачальнику
електричної енергії вартість
використаної (купленої) електричної
енергії та здійснює інші платежі
згідно з умовами цього Договору.

Згідно п. 2.3.5. Договору, Споживач
зобов'язався здійснювати оплату за
послуги з перетікання реактивної
електричної енергії між
електромережею Постачальника
електричної енергії та
електроустановками Споживача згідно з
Додатком №6 «Порядок розрахунків за
надання послуг з перетікання
реактивної електричної енергії».

Згідно п. 4 Додатку №6 до Договору, за
підсумками розрахункового періоду
Постачальник електричної енергії
виписує Споживачу рахунок або платіжну
вимогу-доручення на оплату послуг з
компенсації перетікання реактивної
електричної енергії. Сума платежу
визначається з обсягів фактично
спожитої та генерованої Споживачем
реактивної електричної енергії, згідно
даних наданих Споживачем «Акта про
обсяги перетікання реактивної енергії
з мереж Постачальника в мережі
Споживача протягом розрахункового
періоду» та умов цього додатку з
урахуванням сум платежів, що надійшли
від Споживача.

Рахунки або платіжні вимоги-доручення
направляються Постачальником
Споживачу поштою рекомендованим
листом, нарочним або віддаються
уповноваженому представнику Споживача
під розпис у пронумерованому,
прошнурованому та скріпленому
печаткою Постачальника журналі.

За умовами п. 5 Додатку №6 до Договору,
споживач зобов'язаний у термін, що не
перевищує 5 операційних днів з дня
отримання рахунка або платіжної
вимоги-доручення (п.4 цього Додатку)
здійснити оплату рахунка або платіжної
вимоги-доручення, що направляється
йому Постачальником електричної
енергії.

Датою отримання рахунка або платіжної
вимоги-доручення вважається:

- при направленні рекомендованим
листом - дата зазначена на фінансовому
чеку поштового відділення, що
підтверджує відправлення, з
урахуванням поштового пробігу
документа (по місту - 3 дні, по області - 5
днів, по Україні - 7 днів).

Згідно Акту про обсяги перетікання
реактивної електричної енергії із
мереж Постачальника в мережі Споживача
за жовтень 2013 року Відповідачем
отримано 387360 кВАр.год. (а.с.20).

Постачальником електричної енергії
виписано Споживачу платіжну
вимогу-доручення на оплату послуг з
компенсації перетікання реактивної
електричної енергії №9582 від 12.11.2013р. на
суму 8 572,73 грн. (а.с.19).

ВАТ Запоріжжяобленерго» направлено
ТОВ «ЗЗВС КРОНА» платіжну
вимогу-доручення №9582 рекомендованим
листом 12.11.2013р., що підтверджено
фіскальним чеком поштового відділення
(а.с.21).

Проте, на теперішній час Відповідачем
заборгованість не сплачена.

Відповідно до ст. 173 Господарського
кодексу України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, у силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо) або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до вимог ст. 193
Господарського кодексу України та 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом, ст. 525 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Враховуючи викладене, вимога ВАТ
«Запоріжжяобленерго» про стягнення з
ТОВ «ЗЗВС КРОНА» 8 572,73 грн.
заборгованості за оплату компенсації
перетікання реактивної електричної
енергії підлягає задоволенню.

Крім того, Позивач, посилаючись на
прострочення виконання Відповідачем
зобов'язання, просить стягнути з
останнього 133,88 грн. пені та 26,78 грн. 3%
річних.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, стягнення неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України, штрафними санкціями у
цьому кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Частинами першою та четвертою ст. 231
Господарського кодексу України
встановлено, що законом щодо окремих
видів зобов'язань може бути
визначений розмір штрафних санкцій,
зміна якого за погодженням сторін не
допускається. У разі якщо розмір
штрафних санкцій законом не визначено,
санкції застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні
до суми невиконаної частини
зобов'язання або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором, ч. 6 ст. 231 Господарського
кодексу України.

Нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України).

Згідно із ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу
України, пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до п. 4.2.1 Договору, за
недотримання термінів сплати рахунків
або платіжних вимог доручень за
активну електроенергію (п. 11 додатка №4
«Порядок розрахунків за активну
електричну енергію») та за надання
послуг з компенсації перетікання
реактивної електроенергії (п. 5 Додатку
№6 «Порядок розрахунків за надання
послуг з компенсації перетікання
реактивної електричної енергії»),
Споживач сплачує Постачальнику
електричної енергії пеню за весь
період часу, протягом якого не виконане
зобов'язання по сплаті, в розмірі 0,5 %
від суми платежу за кожний день
прострочення (але не більше подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла в період
нарахування пені) по день фактичної
оплати.

Судом за допомогою Бази даних
«Законодавство» перевірено
правильність нарахування Позивачем
сум пені і 3% річних та встановлено, що
стягненню з ТОВ «ЗЗВС КРОНА» на користь
ВАТ «Запоріжжяобленерго» підлягає
пеня у сумі 116,03 грн. та 3% річних у сумі
26,78 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини,
суд вважає позовні вимоги ВАТ
«Запоріжжяобленерго» такими, що
підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати покладаються на відповідача
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 33, 44, 47, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Відкритого акціонерного
товариства «Запоріжжяобленерго» до
відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Запорізький завод
столярних виробів КРОНА» про стягнення
заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Запорізький завод
столярних виробів КРОНА» (69096 м.
Запоріжжя, вул. Каховська, 32, ) на користь Відкритого
акціонерного товариства
«Запоріжжяобленерго» (69096 м. Запоріжжя,
вул. Каховська, 26, ) 8 572
(вісім тисяч п'ятсот сімдесят дві) грн. 73
коп. основного боргу, 116 (сто
шістнадцять) грн. 03 коп. пені, 26
(двадцять) шість грн. 78 коп. 3% річних, 1823
(одну тисячу вісімсот двадцять три) грн.
27 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Суддя
Л.М. Сушко

Рішення оформлено та підписано
відповідно до вимог ст. 84
Господарського процесуального кодексу
України 17.03.2014р.