ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року Справа № 923/945/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії: головуючого, судді
Кузьменка М.В., суддів Васищака І.М.,
Чернова Є.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні касаційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Кредо-Інвест-Строй"
на постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 17 грудня 2013
року у справі № 923/945/13 за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Камбіо" до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Кредо-Інвест-Строй",
третя особа - товариство з обмеженою
відповідальністю "Південенерго", про
визнання недійсним договору,

УСТАНОВИВ: У липні 2013 року товариство
з обмеженою відповідальністю "Камбіо"
звернулося до господарського суду
Херсонської області з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Кредо-Інвест-Строй"
про визнання недійсним з моменту
укладення договору від 4 листопада 2011
року уступки права вимоги з підстав
невідповідності закону.

Відповідач позов не визнав.

Рішенням господарського суду
Херсонської області від 17 вересня 2013
року в позові відмовлено з мотивів
безпідставності вимог.

На стадії перегляду рішення в
апеляційному порядку до участі у
справі третьою особою залучено
товариство з обмеженою
відповідальністю "Південенерго".

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 17 грудня 2013
року (судді Л.Будішевська, В.
Бєляновський, М.Мишкіна) рішення
скасовано і позов задоволено.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Кредо-Інвест-Строй"
просить постанову скасувати з підстав
неправильного застосування
господарським судом статей 203, 215, 512
Цивільного кодексу України, статей 25, 33
Господарського процесуального кодексу
України та залишити в силі рішення.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Камбіо" проти
касаційної скарги заперечило і в її
задоволенні просить відмовити.

Сторони належним чином були
повідомлені про час і місце судового
засідання, проте їхні представники в
судове засідання не з'явилися.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Камбіо" подало заяву
про відкладення розгляду касаційної
скарги у зв'язку з неможливістю участі
в судовому засіданні представника, яке
залишене без задоволення як
безпідставне.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Господарськими судами встановлено, що 4
листопада 2011 року між товариством з
обмеженою відповідальністю "Камбіо" та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Кредо-Інвест-Строй"
укладено договір № 1 уступки права
вимоги, відповідно до умов якого
позивач (цедент) передає, а відповідач
(цесіонарій) приймає на себе право
вимоги боргу першого та стає
кредитором за рішенням господарського
суду Херсонської області від 2 липня 2009
року у справі № 11/108-09 про стягнення з
товариства з обмеженою
відповідальністю "Південенерго"
(боржник) на користь товариства з
обмеженою відповідальністю "Камбіо"
боргу в розмірі 115 574 грн 70 коп..
Відповідно до пункту 5 договору
компенсація уступленого права вимоги
складає 53 736 грн, що перераховуються
цесіонарієм на розрахунковий рахунок
цедента в день підписання договору
(далі - договір).

Позивач просить визнати договір
недійсним з тих підстав, що чинне
законодавство не передбачає права
отримувати чи сплачувати компенсацію
за уступку права вимоги, тим більше в
розмірі вдвічі меншому, ніж сума боргу;
права не можуть бути передані, оскільки
є рішення суду як акт держави,
обов'язковий для виконання на всій
території України; у рішенні
господарського суду Херсонської
області від 2 липня 2009 року у справі №
11/108-09 зазначено, що з боржника стягнуто
не лише сума заборгованості за
договором, а й витрати по сплаті
держмита, витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу; ці факти сторони при
укладенні договору уступки права
вимоги не врахували, чим порушили
вимоги законодавства; від імені
відповідача договір був підписаний
представником за довіреністю, але
відповідач так і не надав доказів,
підтверджуючих право представника на
підписання спірного договору; договір
уступки права вимоги фактично є
договором факторингу.

Відмовляючи в задоволенні позову,
господарський суд виходив з
відсутності правових підстав для
визнання спірного договору недійсним.

Задовольняючи позов, апеляційний
господарський суд виходив з того, що
спірним договором контрагенти, не
замінюючи кредитора у зобов'язанні,
фактично замінили стягувача на стадії
виконання судового рішення, проте
чинним законодавством уступка прав
стягувача за рішенням суду шляхом
укладання цивільно-правової угоди не
передбачена; до спірних правовідносин
мають застосовуватися положення
статті 656 Цивільного кодексу України
про договір купівлі-продажу.

Таких висновків господарський суд
апеляційної інстанції дійшов без
урахування всіх обставин справи і
вимог законодавства.

Відповідно до статті 177 Цивільного
кодексу України майнові права
віднесені до об'єктів цивільних прав.
Частиною 3 статті 656 цього Кодексу
встановлено, що предметом договору
купівлі-продажу може бути право вимоги,
якщо вимога не має особистого
характеру. До договору купівлі-продажу
права вимоги застосовуються положення
про відступлення права вимоги, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

За змістом статей 512 і 514 Цивільного
кодексу України кредитор у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок, зокрема, передання
ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги)
і до нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Сторони замінили кредитора у
зобов'язанні на стадії виконання
судового рішення, зазначивши у
договорі обсяг зобов'язання, яке
передається, оскільки наявність
виконавчого документа в даному випадку
не обмежує цивільних прав учасників
спірного правовідношення і
правомірність цесії не може ставитися
у залежність від подальших дії
цесіонарія, у тому числі у виконавчому
провадженні.

За правилами частини 1 статті 215
Цивільного кодексу України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Чинне законодавство не забороняє
учасникам господарських відносин
продаж кредиторської заборгованості
на стадії виконання рішення суду і
господарський суд апеляційної
інстанції не навів обставин справи, з
настанням яких закон пов'язує визнання
договору недійсним.

Неправильне застосування
господарським судом апеляційної
інстанції до спірних правовідносин
статей 202, 203, 215 Цивільного кодексу
України зумовлює скасування постанови
цього суду і залишення в силі рішення
місцевого господарського суду.

Водночас не можна погодитись з
доводами позову щодо інших підстав
недійсності договору, оскільки його
умови не передбачають фінансування
господарської діяльності позивача
відповідачем і встановлена пунктом 5
договору компенсація є платою
уступленого права, що не узгоджується з
наведеним у статті 1077 Цивільного
кодексу України визначенням договору
факторингу, а з тексту довіреності від
17 травня 2011 року, яку товариство з
обмеженою відповідальністю
"Кредо-Інвест-Строй" видало
представнику, випливає, що зазначена
особа була уповноважена укласти
договір.

Ураховуючи викладене, керуючись
статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ: Касаційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Кредо-Інвест-Строй"
задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 17 грудня 2013
року у справі № 923/945/13 скасувати,
рішення господарського суду
Херсонської області від 17 вересня 2013
року залишити в силі.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Камбіо" на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Кредо-Інвест-Строй" 1
147 грн, 574 грн і 802 грн 90 коп. у рахунок
відшкодування витрат, понесених на
оплату судового збору за подання
позовної заяви, апеляційної і
касаційної скарг відповідно.

Видати наказ.

Доручити видати наказ господарському
суду Херсонської області.

Головуючий, суддя М. В. Кузьменко Суддя
І. М. Васищак Суддя Є. В. Чернов