ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
УХВАЛА

17.03.2014Справа №5002-27/ 4072-2012

За позовом Національної акціонерної
компанії «Нафтогаз України», м. Київ

до відповідача Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Кримгаз», м. Сімферополь, Автономна
Республіка Крим

про стягнення 819 870,34 грн

Суддя Янюк О.С.

від позивача - не з'явився;

від відповідача - Немірованний П.О.
(довіреність від 12.12.2013№ 800)

СУТЬ СПОРУ: 20.11.2012 Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України» (далі - позивач, НАК
«Нафтогаз України») звернулась до
господарського суду Автономної
Республіки Крим (далі - суд) із позовною
заявою про стягнення з Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Кримгаз» (далі - відповідач, ПАТ
«Кримгаз») грошових коштів у розмірі 819
870,34грн, що включають: 428 462,55грн пені, 82
958,92грн трьох процентів річних, 308
448,87грн інфляційних втрат. Разом з тим,
позивач просив відшкодувати за рахунок
відповідача понесені судові витрати.

Рішенням суду від 28.01.2013, залишеним без
змін постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду
України від 16.04.2013, позов було
задоволено частково: стягнуто з
відповідача на користь позивача три
проценти річних у розмірі 80 987,21грн; в
іншій частині позову відмовлено;
стягнуто з відповідача на користь
позивача витрати зі сплати судового
збору у розмірі 1 619,74грн; повернуто
позивачу судовий збір у розмірі 0,04грн,
про що винесено відповідну ухвалу.

22.04.2013 після набрання рішенням законної
сили судом були видані накази на його
примусове виконання, а саме:

про стягнення з відповідача на користь
позивача трьох процентів річних у
розмірі 80 987,21грн;

про стягнення з відповідача на користь
позивача витрат зі сплати судового
збору у розмірі 1 619,74грн.

04.07.2013 було відкрито виконавче
провадження з примусового виконання
вказаних судових наказів, про що
державною виконавчою службою були
винесені відповідні постанови (т.2
а.с.22).

04.03.2014 закінчено примусове виконання
судового наказу від 22.04.2013 про
стягнення з відповідача на користь
позивача витрат зі сплати судового
збору у розмірі 1 619,74грн, про що
державним виконавцем винесено
відповідну постанову (т.2 а.с.29)

05.03.2014 від ПАТ «Кримгаз» (далі - заявник)
до суду надійшла заява про зупинення
стягнення за судовим наказом від 22.04.2013,
витребування його з Центрального
відділу державної виконавчої служби
Сімферопольського міського управління
юстиції АР Крим та визнання наказу від
22.04.2013 таким, що не підлягає виконанню
(далі - Заява).

Заява обґрунтована укладенням 28.01.2014
між сторонами додаткової угоди №9 до
договору купівлі-продажу природного
газу від 15.10.2010 №14/1172/10, п.п.1-3 якої
змінено умови вказаного договору,
зокрема, змінено дату остаточного
розрахунку за договором на 31.01.2014. Окрім
цього, сторони дійшли згоди, що з
моменту підписання вказана додаткова
угода поширює свою дію на відносини, що
фактично склалися між сторонами з
січня 2011 року. Водночас, заявник
зазначає, що ураховуючи укладену
додаткову угоду та те, що
відповідальність за невиконання або
неналежне виконання договірних
зобов'язань може настати виключно
після закінчення строку остаточного
розрахунку за фактично переданий газ
за договором, а саме, 31.01.2014, то такий
наказ підлягає визнанню таким, що не
підлягає виконанню, оскільки на даний
час обов'язок боржника по сплаті
штрафних санкцій за період прострочки
з 01.01.2011 і по дату подання позову
відсутній повністю.

На підставі ст.117 ГПК України суд
прийняв Заяву до провадження та
призначив її до розгляду на 17.03.2014.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, про час та
місце засідання повідомлений належним
чином та своєчасно (т.2 а.с.27), проте,
ураховуючи, що явка сторін у судове
засідання обов'язковою не визнавалась
та положення ст.117 ГПК України, суд
визнав за можливе здійснити розгляд
Заяви за відсутності представника
позивача.

Під час судового засідання представник
заявника вимоги Заяви підтримав у
повному обсязі та просив її
задовольнити.

Розглянувши зазначену Заяву та наявні
матеріали справи, суд вважає, зазначити
наступне.

Відповідно до ч.ч. 2-3 ст.117 ГПК України
суд, який видав наказ, може за заявою
стягувача або боржника виправити
помилку, допущену при його оформленні
або видачі, чи визнати наказ таким, що
не підлягає виконанню, та стягнути на
користь боржника безпідставно
одержане стягувачем за наказом. До
розгляду заяви господарський суд має
право своєю ухвалою зупинити стягнення
за наказом, а також витребувати наказ.

Як зазначено у п.3.3. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.10.2012 №9 «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарський судів України» (далі -
Постанова) ч.4 ст. 117 ГПК України містить
підстави визнання наказу таким, що не
підлягає виконанню повністю або
частково, за заявами стягувачів або
боржників, поданими в порядку
зазначеної статті:

якщо його видано помилково;

якщо обов'язок боржника відсутній
повністю чи частково у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин (наприклад, у разі скасування чи
зміни в апеляційному або в касаційному
порядку чи за результатами перегляду
за нововиявленими обставинами рішення,
на підставі якого наказ було видано,
якщо на момент таких скасування чи
зміни наказ ще не було виконано
повністю або частково).

Судом встановлено, що Заява
обґрунтована укладенням між сторонами
додаткової угоди №9 до договору
купівлі-продажу природного газу від
15.10.2010 №14/1172/10, яка має зворотню силу у
часі та змінює положення договору,
укладеного між сторонами, в частині
розрахунків за фактично переданий
товар. Проте, вказана угода не визначає
процедуру погашення штрафних санкцій,
у тому числі трьох відсотків річних,
які були нараховані за період з лютого
2011 по березень 2012 року.

Як встановлено рішенням суду від 28.01.2013,
яке набрало законної сили, ПАТ
«Кримгаз» (боржник) на підставі ст. 612 ЦК
України є таким, що порушив
зобов'язання (прострочив) зобов'язання
за договором купівлі-продажу
природного газу від 15.11.2010 №14/1172/10.

Статтею 124 Конституції України
встановлено, що судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України. У свою чергу,
судовий наказ є інструментальним
засобом виконання рішення та повністю
відтворює його резолютивну частину.

Водночас, суд зазначає, що зміна
рішення, яке набрало законної сили,
можливе на підставі положень розділу
ХІІІ ГПК України, а зміни у будь-який
інший спосіб є неприпустимим.

Проаналізувавши обставини, на які
посилається заявник, норми чинного
законодавства, суд дійшов висновку, що
зазначені обставини не є підставою для
визнання судового наказу від 22.04.2013
таким, що не підлягає виконанню,
оскільки зазначене по суті змінює
зміст рішення, що в силу положень ст. 124
Конституції України, ст. 115 ГПК України
є недопустимим.

Оскільки зупинення стягнення за
наказом та його витребування - це
процесуальна дія, яка за своєю правовою
природою є способами забезпечення
належного розгляду вимоги про визнання
наказу таким, що не підлягає виконанню
та є похідною від основної вимоги, суд
також відмовляє у її задоволенні.

Ураховуючи викладене, керуючись ст.ст.
86, 117, ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Кримгаз» про зупинення стягнення за
наказом від 22.04.2013, витребування його з
Центрального відділу державної
виконавчої служби Сімферопольського
міського управління юстиції АР Крим та
визнання наказу від 22.04.2013 таким, що не
підлягає виконанню.

Суддя
О.С. Янюк