номер провадження справи 12/76/13
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2014
Справа № 908/4182/13

Суддя Господарського суду Запорізької
області Смірнов О.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
господарського суду справу № 908/4182/13

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кантерінвест", м.
Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аріадна Плюс", м.
Запоріжжя

про визнання недійсними актів
приймання виконаних будівельних робіт
та робіт невиконаними, зобов'язання
ліквідаційної комісії відповідача
визнати кредиторські вимоги та
стягнення 201293,72 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - Швець В.Ю.,
довіреність від 21.02.14 р.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Кантерінвест"
звернулося до Господарського суду
Запорізької області з позовною заявою
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аріадна Плюс" з
наступними вимогами:

- про визнання недійсними актів
приймання виконаних будівельних робіт
№ 17 за грудень 2012 року та № 18 за грудень
2012 року за Договором субпідряду № 2709/11-1
від 27.05.2011 року, а роботи по ним
невиконаними;

- зобов'язання ліквідаційної комісії
відповідача визнати кредиторські
вимоги позивача та включити в
проміжний ліквідаційний баланс ТОВ
"Аріадна Плюс" вимоги про повернення
загальної суми боргу в розмірі 201293,72
грн. за Договором субпідряду № 2709/11-1
від 27.05.2011 року;

- стягнення з відповідача суми боргу в
розмірі 201293,72 грн. за Договором
субпідряду № 2709/11-1 від 27.05.2011 року.

Сторін було належним чином повідомлено
про час та місце проведення судового
засідання, тому судом з урахуванням
вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені
всі необхідні умови для вирішення
спору на принципах змагальності,
рівності учасників процесу перед
законом.

Не прибуття у судове засідання
представника позивача не перешкоджає
розгляду спору по суті згідно вимог ст.
75 ГПК України, тому суд дійшов висновку,
що справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Відповідач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Аріадна Плюс", надав
суду, в порядку ст. 59 ГПК України, відзив
на позовну заяву в якому проти позову
заперечує, мотивуючи свою позицію
наступним:

- строки для звернення до суду ТОВ
"Кантерінвест" з позовом про визнання
кредиторських вимог закінчились 29.09.2013
року, тому враховуючи приписи ч. 5 ст. 112
ЦК України вимоги кредитора ТОВ
"Кантерінвест" є погашеними та не
можуть бути задоволені;

- що строк, визначений пунктами 3, 5 ст. 112
ЦК України не є процесуальним строком
та чинним законодавством не
встановлено право на його відновлення;

- фактично позовні вимоги пред'явлені
до ліквідаційної комісії ТОВ "Аріадна
Плюс", що на думку відповідача не
відповідає чинному законодавству,
оскільки ліквідаційна комісія не може
бути самостійним учасником цивільних
відносин, або стороною в
господарському процесі;

- вимоги позивача, заявлені в позові, до
ліквідаційної комісії ТОВ "Аріадна
Плюс" про визнання кредиторських вимог
ТОВ "Кантерінвест" в сумі 201293,72 та про
стягнення з відповідача суми в розмірі
201293,72 грн. є взаємно виключними,
оскільки фактично передбачають різний
порядок стягнення, але ведуть до одного
результату;

- матеріально-правова вимога позивача
про стягнення суми боргу в розмірі
201293,72 грн. суперечить чинному
законодавству та задоволення такого
позову може призвести до подвійного
стягнення спірних сум, та як наслідок
порушення законних прав та інтересів
відповідача;

- роботи за договором субпідряду №
2709/11-1 від 27.05.2011 року відповідачем були
виконані належним чином та своєчасно,
тому повідомлення ТОВ "Кантерінвест"
про розірвання даного договору є
безпідставним та недійсним;

- роботи та використані матеріали, які
зазначені в спірних актах приймання
виконаних будівельних робіт № 17 та № 18,
були передбачені та погоджені
сторонами у жовтні 2012 року додатковою
угодою № 6 від 23.10.2012 року та закладені у
договірну ціну та локальний кошторис №
6-1-1;

- позивачем в порушення ст. 882 ЦК України
не приймались заходи щодо прийняття
виконаних за договором робіт;

- акт звірки взаємних розрахунків, на
який посилається позивач в
підтвердження розміру заборгованості
відповідача, не є належним доказом у
справі, оскільки не належить до
первинних документів бухгалтерської
звітності, а є лише документом, що
містить зведені відомості про
бухгалтерський облік здійснених
операцій на підприємствах;

- позивач не надав належних доказів в
обґрунтування своєї правової позиції
та не довів суду факту невиконання ТОВ
"Аріадна Плюс" робіт за актами
приймання виконаних будівельних робіт
№ 17 та № 18 за грудень 2012 року.

Відтак, відповідача просить суд
залишити позовні вимоги без
задоволення в повному обсязі.

З'ясувавши фактичні обставини справи,
докази на їх підтвердження, виходячи з
фактів, встановлених у процесі
розгляду справи та правову норму, яка
підлягає застосуванню, приймаючи до
уваги доводи позивача та заперечення
відповідача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 27.05.2011 року між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Кантерінвест", далі
Генпідрядник, та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Аріадна
Плюс", далі Субпідрядник, був укладений
Договір субпідряду № 2709/11-1,
далі Договір.

Відповідно до п. п. 1.1., 1.3. Договору в
порядку та на умовах, визначених даним
Договором, Генпідрядник доручає, а
Субпідрядник зобов'язується виконати:
на підставі проектно-кошторисної
документації роботи з реконструкції
мереж теплопостачання (в подальшому -
«Роботи»), на об'єкті: «Реконструкція
об'єкту незавершеного будівництва під
багатофункціональний суспільний
комплекс з об'єктами спорту, відпочинку
та розваг, розташованого за адресою:
вул. Немировича-Данченко, 64 в м.
Запоріжжі» (далі - Об'єкт). Для виконання
робіт, зазначених в п. 1.1. чинного
Договору, Субпідрядник використовує
частково матеріали Генпідрядника,
перелік яких зазначений у Специфікації
(Додаток 4 до Договору), свої матеріали,
сили та засоби, у відповідності із
затвердженою сторонами
проектно-кошторисною документацією.

Відповідно до п. 3.1. Договору вартість
робіт за цим Договором визначається в
динамічному кошторисі та складає 2612827,44
грн. (два мільйони шістсот дванадцять
тисяч вісімсот двадцять сім грн. 44 коп.),
в т. ч. ПДВ 20% - 435471,24 грн. (чотириста
тридцять п'ять тисяч чотириста
сімдесят одна грн. 24 коп.).

Додатковими угодами № 1 від 18.08.2011 року,
№ 2 від 26.09.2011 року, № 3 від 19.10.2011 року, №
6 від 23.10.2012 року, № 7 від 06.12.2012 року
вносилися зміни до п. 3.1. Договору та з
врахуванням останньої угоди вартість
робіт складає 2276549,22 грн. (два мільйони
двісті сімдесят шість тисяч п'ятсот
сорок дев'ять грн. 22 коп.), в т.ч. ПДВ 20% -
379424,87 грн. (триста сімдесят дев'ять
тисяч чотириста двадцять чотири грн. 87
коп.).

Пунктом 3.2. Договору визначено, що
динамічний (приблизний) кошторис
(Додаток № 2 до Договору) розроблений
Субпідрядником у відповідності з
проектною документацією, підписаною
Генпідрядником та складає невід'ємну
частину цього Договору. У випадку, якщо
в кошторисі встановлені завищені
обсяги робіт або їх вартість, або
кошторис не відповідає проектній
документації, кошторис підлягає зміні
з моменту виявлення зазначених
порушень та оплата за Договором
здійснюється на підставі уточненого
кошторису.

Згідно з п. 4.3. Договору динамічний
кошторис не може бути перевищений
більш ніж на 10% від вартості робіт,
зазначеної в п. 3.1. Договору.

Відповідно до п. 5.1. Договору
субпідряду, Субпідрядник
зобов'язується розпочати виконання
робіт протягом трьох календарних днів
після отримання авансу на
розрахунковий рахунок та виконувати
роботи, передбачені чинним Договором, у
строки, встановлені Календарним
графіком виконання робіт (Додаток № 3).

Додатковою угодою № 7 від 06.12.2012 р. пункт
5.1. Договору викладено в наступній
редакції: "Субпідрядник зобов'язується
розпочати виконання робіт не пізніше
трьох календарних днів після отримання
авансу на розрахунковий рахунок та
виконати передбачені предметом
Договору роботи не пізніше 29.12.2012 р.
(включно) ".

Умовами п. 5.2. Договору визначено, що
датою здачі робіт, передбачених чинним
Договором, вважається дата підписання
акта здачі-приймання виконаних робіт
(форма КБ-2в та КБ-3).

Відповідно до п. 8.1., 8.3., 8.4. Договору
здавання та приймання робіт за
Договором здійснюється за актами
здачі-приймання виконаних робіт
встановленого зразка за формою КБ-2в та
КБ-3. Зазначені акти готуються
Субпідрядником та направляються на
підписання Генпідряднику. Роботи,
зазначені в актах здачі-приймання
виконаних робіт повинні відповідати
вимогам проектно-кошторисної
документації та умовам даного
Договору. Субпідрядник передає
Генпідряднику за накладною три
екземпляри виконавчої документації у
обсязі, який вимагається
Генпідрядником, в т.ч. виконавчі
креслення, технічні паспорти,
сертифікати на матеріали, інструкції з
експлуатації, акти на приховані роботи
та іншу необхідну документацію для
приймання робіт та наступної
експлуатації та два екземпляри актів
здачі-приймання виконаних робіт,
зазначених в п. 8.1. Договору. Протягом 10
(десяти) робочих днів з дня отримання
від Субпідрядника документації та акта
виконаних робіт за даним Договором,
Генпідрядник зобов'язаний направити
Субпідряднику підписаний акт або
мотивовану відмову від приймання
робіт. Генпідрядник приймає на розгляд
(погодження) акти виконаних робіт при
наявності повного пакету документів,
зазначених в п. 8.3. Договору.
Відсутність будь-якої із складових
вимушує Генпідрядника виключити з
форми КБ-2в роботи до їх підтвердження в
порядку, зазначеному вище.

Згідно з п. 9.1. - 9.4. Договору
Генпідрядник перераховує
Субпідряднику аванс на матеріали в
розмірі 954398,76 грн. (дев'ятсот п'ятдесят
чотири тисячі триста дев'яносто вісім
грн. 76 коп.), в т.ч. ПДВ 20% - 159066,46 грн. (сто
п'ятдесят дев'ять тисяч шістдесят шість
грн. 46 коп.) після підписання даного
Договору та Додатків до нього. Наступні
платежі Генпідрядник проводить
Субпідряднику, з врахуванням
перерахованого авансу, за виконані
роботи при умові наявності документів,
зазначених в п. 8.1. даного Договору.
Генпідрядник щомісячно оплачує
виконані роботи, в межах суми,
зазначеної в п. 3.1. даного Договору,
шляхом перерахування грошових коштів
на розрахунковий рахунок
Субпідрядника після підписання обома
сторонами акта виконаних робіт
протягом 5 (п'яти) робочих днів. Датою
платежу є дата списання грошових
коштів з розрахункового рахунку
Генпідрядника. Фінансування робіт за
даним Договором здійснюється за
рахунок Генпідрядника з врахуванням
порядку розрахунку та вартості робіт,
встановлених чинним Договором.

Умовами п. 17.12. Договору визначено, що
він складений російською мовою у двох
екземплярах, які мають однакову
юридичну силу, по одному екземпляру для
кожної із сторін, набирає чинності з
моменту підписання обома сторонами та
діє до повного виконання сторонами
своїх зобов'язань.

Позивач в позові вказує наступне:

- роботи, передбачені в актах виконаних
будівельних робіт № 17 та № 18 за грудень
2012 року, є невиконаними, оскільки вони
містять обсяги не передбачені
проектно-кошторисною документацією до
договору;

- відповідач не надіслав позивачу
повного пакету документів,
передбаченого п. 8.3. договору, в тому
числі актів форми КБ-3, які повинні
долучатися до вказаних актів виконаних
робіт згідно умов договору;

- у відповідача згідно акту звірки
розрахунків станом на 31.12.2012 року є борг
перед позивачем в розмірі 161185,67 грн.;

- вартість робіт за вказаними актами
перевищує договірну ціну;

- у зв'язку з порушенням відповідачем
строків виконання робіт договір станом
наданий час є розірваним в
односторонньому порядку,
передбаченому п. 14.2. Договору, згідно до
якого Генпідрядник має право розірвати
Договір в односторонньому порядку в
тому числі у разі порушення
Субпідрядником строків виконання
робіт більш ніж на 5 календарних днів,
шляхом направлення відповідного
повідомлення Субпідряднику. При цьому,
сторони домовились, що договір буде
вважатися розірваним протягом 10
календарних днів з дати отримання
Субпідрядником повідомлення.

- сума фактично виконаних відповідачем
робіт за договором субпідряду
виявилась меншою за здійснену
позивачем оплату робіт, а саме: роботи
виконані на загальну суму 2105269,35 грн., а
оплата за виконані роботи складає суму
в розмірі 2266455,02 грн., тобто відповідач
має борг в сумі 161185,67 грн., який
зафіксований в акті звірки взаємних
розрахунків від 31.12.2012 року,
підписаному між сторонами;

- відповідач має борг перед позивачем в
сумі 40108,05 грн. за матеріали
Генпідрядника, які він використовував
при виконанні робіт;

- враховуючи перебування відповідача в
стадії припинення підприємницької
діяльності шляхом ліквідації, позивач
звернувся до його ліквідаційної
комісії з вимогою про визнання
кредиторських вимог про повернення
суми боргу в розмірі 201293,72 грн. та
включення їх до ліквідаційного балансу
товариства, проте відповідач
відмовився повернути зазначені кошти.
У зв'язку з вищевикладеним позивач
звернувся до суду за захистом
порушених прав.

Разом з позовною заявою позивачем було
подане клопотання № 0293 від 18.12.2013 року
про поновлення строку на звернення з
позовом. В обґрунтування зазначеного
клопотання позивач посилається на те,
що звернувся до суду у строки,
встановлені чинним законодавством, а
саме ч. 3 ст. 112 ЦК України, але у зв'язку з
допущенням технічної описки під час
оформлення опису до цінного листа,
позов був повернутий згідно ухвали від
10.12.2013 року на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК
України. Звернувшись до суду повторно
на підставі ст. 53 ГПК України просить
відновити строк на звернення до суду з
позовом.

Так, на виконання умов Договору за
період з червня 2011 року по листопад 2011
року та з липня 2012 року по грудень 2012
року відповідачем виконані будівельні
роботи з реконструкції теплових мереж,
вартість яких разом з вартістю
використаних матеріалів складає 2105269,35
грн., що підтверджується підписаними
між сторонами у справі довідками
вартості виконаних будівельних робіт
форми КБ-3 та актами приймання
виконаних будівельних робіт форми
КБ-2в, зокрема:

- актом № 1 від 23.06.2011 року за
червень 2011 року на загальну суму 81161,92
грн.;

- актом № 2 від 29.07.2011 року за липень
2011 року на загальну суму 223546,57 грн.;

- актом № 3 від 31.08.2011 року за
серпень 2011 року на загальну суму 30243,41
грн.;

- актом № 4 від 31.08.2011 року за
серпень 2011 року на загальну суму 431689,68
грн.;

- актом № 5 від 07.10.2011 року за
жовтень 2011 року на загальну суму 214416,85
грн.;

- актом № 6 від 07.10.2011 року за
жовтень 2011 року на загальну суму 11308,80
грн.;

- актом № 6 від 31.10.2011 року за
жовтень 2011 року на загальну суму 45999,05
грн.;

- актом № 7 від 07.10.2011 року за
жовтень 2011 року на загальну суму 48809,83
грн.;

- актом № 8 від 30.11.2011 року за
листопад 2011 року на загальну суму 244300,87
грн.;

- актом № 9 від 30.11.2011 року за
листопад 2011 року на загальну суму 26509,67
грн.;

- актом № 10 від 30.11.2011 року за
листопад 2011 року на загальну суму 81668,54
грн.;

- актом № 12 від 30.07.2012 року за
липень 2012 року на загальну суму 171386,96
грн.;

- актом № 13 від 31.10.2012 року за
жовтень 2012 року на загальну суму 363120,90
грн.;

- актом № 14 від 31.10.2012 року за
жовтень 2012 року на загальну суму 26499,58
грн.;

- актом № 15 від 30.11.2012 року за
листопад 2012 року на загальну суму 12087,52
грн.;

- актом № 16 від 29.12.2012 року за
грудень 2012 року на загальну суму 69873,71
грн.;

- актом № 17 від 24.12.2012 року за
грудень 2012 року на загальну суму 22645,49
грн.

Акти виконаних будівельних робіт № 17
на суму 161185,67 грн. та № 18 на суму 147294,74
грн. за грудень 2012 року позивачем не
підписані з огляду на те, що він вважає
роботи за даними актами невиконаними з
посиланням на акт звірки станом на
31.12.2012 року, який містить борг
відповідача в сумі 161185,67 грн.,
відповідач не надав до даних актів
повного пакету документів,
передбачених. 8.3. договору, та підстави
для прийняття робіт за цими актами
відсутні, оскільки договір розірваний.

Матеріали справи свідчать, що позивач
здійснив оплату за виконані підрядні
роботи за договором на загальну суму
2577820,86 грн., що підтверджується
завіреними копіями платіжних доручень:

- № 1646 від 30.05.2011 року на суму 954398,76 грн.
(аванс);

- № 1754 від 06.07.2011 року на суму 68876,45
грн.;

- № 1902 від 08.08.2011 року на суму 186965,81
грн.;

- № 1997 від 22.11.2011 року на суму 570567,72
грн.;

- № 2263 від 14.12.2011 року на суму 170212,29
грн.;

- № 2460 від 02.04.2012 року на суму 511365,84
грн.;

- № 2999 від 02.11.2012 року на суму 92788,50
грн.;

- № 3137 від 27.12.2012 року на суму 22645,49
грн.

Відповідно до угоди про залік
однорідних вимог від 30.12.2011 року
сторони домовились щодо зменшення
заборгованості ТОВ "Аріадна Плюс" перед
ТОВ "Кантерінвест" на суму 311365,84 грн. З
врахуванням вищезазначеної угоди,
залишок платежів позивача за договором
складає 2266455,02 грн.

На думку позивача відповідач допустив
порушення строків виконання робіт за
договором, визначених Додатковою
угодою № 7 від 06.12.2012 року, та не виконав
в повному обсязі роботи у зв'язку з чим,
відповідач має заборгованість перед
позивачем станом на 31.12.2012 року в сумі
161185,67 грн., що підтверджується
підписаними між сторонами актом звірки
взаємних розрахунків.

За порушення строків виконання робіт
позивачем на підставі п. 14.2. Договору
направлено на адресу відповідача
повідомлення № 0238 від 01.07.2013 р., про
розірвання договору субпідряду № 2709/11-1
від 27.05.2011 року, в якому він також просив
повернути суму авансу в розмірі 161185,67
грн., сплачену за договором.

З матеріалів справи вбачається, що
25.04.2013 року учасниками ТОВ "Аріадна
Плюс" було прийняте рішення про
припинення діяльності товариства
шляхом ліквідації та встановлений
строк для пред'явлення вимог
кредиторів 3 місяці шляхом
повідомлення у пресі, що
підтверджується завіреною копією
протоколу № 1 загальних зборів
учасників ТОВ "Аріадна Плюс" від 25.04.2013
року, наявною в матеріалах справи.
Оголошення про припинення діяльності
ТОВ "Аріадна Плюс" шляхом ліквідації
було опубліковано 07.05.2013 року в
Бюлетені державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців № 247 (12) 2013 рік, копія якого
є в матеріалах справи.

Враховуючи зазначене, позивач надіслав
на адресу відповідача в порядку ст. 105,
111, 112 ЦК України, ст. 60 ГК України вимогу
№ 0237 від 01.07.2013 року, згідно якої просив
останнього розглянути його вимоги щодо
повернення грошових коштів,
перерахованих на виконання умов
договорів, зокрема і за спірним
договором, визнати вимоги кредитора
ТОВ "Кантерінвест", включивши їх у
ліквідаційний баланс боржника та
здійснити розрахунок з кредитором
шляхом перерахування грошових коштів
в сумі 161185,67 грн.

Відповідач листом № 27 від 16.07.2013 року
відмовився від розірвання договору та
листом № 26 від 16.07.2013 року відхилив
вимогу щодо перерахування коштів в
сумі 161185,67 грн. з посиланням виконання
робіт за актами № 17 та № 18 за грудень 2012
року, які цим же листом направив на
адресу позивача, а останній отримав їх
25.07.2013 року.

Листом № 06082013/4 від 06.08.2013 року позивач
відмовився підписувати акти виконаних
робіт № 17 та № 18 за грудень 2012 року з
огляду на те, що роботи, передбачені
цими актами, відповідачем не були
виконані, оскільки згідно акта звірки
станом на 31.12.2012 року, підписаного
сторонами у відповідача є борг перед
позивачем за договором, та зазначив про
відсутність підстав для їх підписання
з урахуванням того, що договір є
розірваним. Крім того, позивач
зазначив, що відповідач в порушення
умов п. 8.3. договору не надіслав йому
повного пакету документів в
підтвердження виконання робіт за
вказаними актами.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач повторно звернувся до
відповідача в порядку ст. 105, 111, 112 ЦК
України, ст. 60 ГК України з вимогою № 0275
від 27.09.2013 року, в якій просив
розглянути та визнати обґрунтованими
вимоги про повернення суми боргу за
договором субпідряду № 2709/11-1 від 27.05.2011
року в розмірі 161185,67 грн. та боргу за
використані матеріали в сумі 40108,05 грн.,
включивши їх у ліквідаційний баланс
боржника та здійснити розрахунок з
кредитором шляхом перерахування цих
грошових коштів позивачу.
Вищезазначена вимога отримана
відповідачем 06.10.2013 року згідно
повідомлення про вручення поштового
відправлення, яке міститься в
матеріалах справи.

У зв'язку з невиконанням відповідачем в
добровільному порядку вищезазначеної
вимоги 27.08.2013 року позивач звернувся до
господарського суду Запорізької
області з позовною заявою до
відповідача про недійсними актів
приймання виконаних будівельних робіт
№ 17 та № 18 за грудень 2012 року,
зобов'язання ліквідаційної комісії
відповідача визнати кредиторські
вимоги про повернення загальної суми
боргу в розмірі 165932,20 грн. та стягнення
165932,20 грн. Проте зазначена позовна
заява була повернута судом без
розгляду за ухвалою від 29.08.2013 року на
підставі п. 3, 5, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

При повторному зверненні ТОВ
"Кантерінвест" з позовом до ТОВ "Аріадна
Плюс", позовна заява також була
повернута без розгляду ухвалою
господарського суду Запорізької
області від 10.12.2013 року на підставі п. 6 ч
.1 ст. 63 ГПК України.

Судом досліджені правові норми, які
підлягають застосуванню у спірних
відносинах сторін. За своєю правовою
природою між сторонами було укладено
договір субпідряду на виконання
будівельних робіт, що є різновидом
договору підряду. Відповідно до вимог
Господарського кодексу України
договір вважається укладеним у випадку
досягнення сторонами умов щодо його
предмету, строку та ціни. Сторони
досягли всіх суттєвих умов відносно
вказаного виду договору, тобто
встановили його предмет, визначили
ціну, строк дії договору, порядок здачі
та приймання робіт, а тому відповідно
до вимог ст. ст. 638, 639, 875 ЦК України та ст.
ст. 180, 181 ГК України, він вважається
укладеним згідно частини 7 статті 181 ГК
України, а саме подія, до якої прагнули
сторони відбулася.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 875 ЦК України за
договором будівельного підряду
підрядник зобов'язується збудувати і
здати у встановлений строк об'єкт або
виконати інші будівельні роботи
відповідно до проектно-кошторисної
документації, а замовник
зобов'язується надати підрядникові
будівельний майданчик (фронт робіт),
передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх. Договір будівельного
підряду укладається на проведення
нового будівництва, капітального
ремонту, реконструкції (технічного
переоснащення) підприємств, будівель
(зокрема житлових будинків), споруд,
виконання монтажних,
пусконалагоджувальних та інших робіт,
нерозривно пов'язаних з
місцезнаходженням об'єкта.

Згідно ч. 4 ст. 882 ЦК України, передання
робіт підрядником і прийняття їх
замовником оформляється актом,
підписаним обома сторонами. У разі
відмови однієї із сторін від
підписання акта про це вказується в
акті і він підписується другою
стороною. Акт, підписаний однією
стороною, може бути визнаний судом
недійсним лише у разі, якщо мотиви
відмови другої сторони від підписання
акта визнані судом обґрунтованими.

Приписами вказаної статті ЦК України
визначено, що підставою для визнання
акту виконаних підрядник робіт
недійсним є визнання судом мотивів
відмови однієї із сторін договору від
підписання акту обґрунтованими.

Втім, акти приймання виконаних
будівельних робіт № 17 на суму 161185,67 грн.
та № 18 на суму 147294,74 грн. за грудень 2012
року не містять підпису позивача про
відмову у їх підписанні та мотиви такої
відмови. Одночасно, обсяги та перелік
робіт, зазначені у вказаних актах, були
погоджені між сторонами у справі в
локальному кошторисі № 6-1-1, який є
невід'ємною частиною договору. Тобто
роботи за даними актами виконувались
відповідачем в рамках договору,
оскільки були передбачені кошторисною
документацією до договору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало
до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в
натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші
способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової)
шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

За приписами статті 20 Господарського
кодексу України кожний суб'єкт
господарювання та споживач має право
на захист своїх прав і законних
інтересів. Права та законні інтереси
зазначених суб'єктів захищаються
шляхом:

- визнання наявності або відсутності
прав;

- визнання повністю або частково
недійсними актів органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування, актів інших суб'єктів,
що суперечать законодавству, ущемлюють
права та законні інтереси суб'єкта
господарювання або споживачів;
визнання недійсними господарських
угод з підстав, передбачених законом;

- відновлення становища, яке існувало
до порушення прав та законних
інтересів суб'єктів господарювання;

- припинення дій, що порушують право або
створюють загрозу його порушення;

- присудження до виконання обов'язку в
натурі;

- відшкодування збитків;

- застосування штрафних санкцій;

- застосування
оперативно-господарських санкцій;

- застосування
адміністративно-господарських
санкцій;

- установлення, зміни і припинення
господарських правовідносин;

- іншими способами, передбаченими
законом.

Предметом позову є матеріально -
правова вимога позивача до
відповідача, відносно якої суд повинен
прийняти рішення, ця вимога повинна
опиратись на підставу позову. В
підставу позову не можуть входити такі
обставини, з якими закон не пов'язує
виникнення, зміну чи припинення прав та
обов'язків.

Таким чином, визнання робіт за актами
невиконаними не узгоджується із ст. 16
ЦК України та ст. 20 ГК України. Разом з
тим, звертаючись до суду з вимогою про
визнання робіт невиконаними позивач
фактично просить суд встановити
юридичний факт. Втім, нормами чинного
господарського процесуального
законодавства України господарські
суди не наділено повноваженнями
встановлювати юридичні факти.

Частиною 3 ст. 105 ЦК України визначено,
що учасники юридичної особи, суд або
орган, що прийняв рішення про
припинення юридичної особи, відповідно
до цього Кодексу призначають комісію з
припинення юридичної особи (комісію з
реорганізації, ліквідаційну комісію),
голову комісії або ліквідатора та
встановлюють порядок і строк заявлення
кредиторами своїх вимог до юридичної
особи, що припиняється. Виконання
функцій комісії з припинення юридичної
особи (комісії з реорганізації,
ліквідаційної комісії) може бути
покладено на орган управління
юридичної особи.

Згідно з ч. 5, 6 вказаної статті ЦК
України строк заявлення кредиторами
своїх вимог до юридичної особи, що
припиняється, не може становити менше
двох і більше шести місяців з дня
опублікування повідомлення про
рішення щодо припинення юридичної
особи. Кожна окрема вимога кредитора,
зокрема щодо сплати податків, зборів,
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
страхових коштів до Пенсійного фонду
України, фондів соціального
страхування, розглядається, після чого
приймається відповідне рішення, яке
надсилається кредитору не пізніше
тридцяти днів з дня отримання
юридичною особою, що припиняється,
відповідної вимоги кредитора.

Відповідно до ч. ч. 3, 4, 5 ст. 112 ЦК України
у разі відмови ліквідаційної комісії у
задоволенні вимог кредитора або
ухилення від їх розгляду кредитор має
право протягом місяця з дати, коли він
дізнався або мав дізнатися про таку
відмову звернутися до суду із позовом
до ліквідаційної комісії. За рішенням
суду вимоги кредитора можуть бути
задоволені за рахунок майна, що
залишилося після ліквідації юридичної
особи. Вимоги кредитора, заявлені після
спливу строку, встановленого
ліквідаційною комісією для їх
пред'явлення, задовольняються з майна
юридичної особи, яку ліквідовують, що
залишилося після задоволення вимог
кредиторів, заявлених своєчасно.
Вимоги кредиторів, які не визнані
ліквідаційною комісією, якщо кредитор
у місячний строк після одержання
повідомлення про повну або часткову
відмову у визнанні його вимог не
звертався до суду з позовом, вимоги, у
задоволенні яких за рішенням суду
кредиторові відмовлено, а також вимоги,
які не задоволені через відсутність
майна юридичної особи, що ліквідується,
вважаються погашеними.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем було прийняте рішення про
припинення діяльності товариства
шляхом ліквідації, призначено
ліквідаційну комісію, встановлений
строк для пред'явлення вимог
кредиторів - 3 місяці від дати
опублікування оголошення про
припинення діяльності ТОВ «Аріадна
плюс» в пресі. Так, відповідне
оголошення було опубліковане 07.05.2013
року, тобто строк для пред'явлення
вимог кредиторів діяв до 07.08.2013 року.

Позивач звернувся з вимогою № 0275 про
визнання кредиторських вимог про
повернення суми боргу в розмірі 201293,72
грн. за договором субпідряду № 2709/11-1
від 27.05.2011 року до ліквідаційної
комісії відповідача 27.09.2013 року.
Вказана вимога отримана відповідачем
06.10.2013 року згідно повідомлення про
вручення поштового відправлення.

Втім, позивач вернувся з позовом до
суду лише 10.12.2013 року, тобто із
пропуском строку, передбаченого у ч. 6
ст. 105 ЦК України та ч. 3 ст. 112 ЦК України
і позов був повернутий йому без
розгляду ухвалою від 10.12.2013 року на
підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України. Таким
чином, клопотання позивача про
поновлення строку на звернення з
позовом задоволенню не підлягає,
оскільки строк, передбачений ч. 5 ст. 112
ЦК України не є процесуальним строком в
розумінні ст. 53 ГПК України, та чинним
законодавством не передбачена
можливість його відновлення. Крім того,
недотримання позивачем вимог,
передбачених ГПК України при поданні
позову до суду, внаслідок чого позов
був повернутий без розгляду, не є
поважною причиною пропуску строку,
встановленого ч. 3 ст. 112 ЦК України.

При цьому, слід звернути увагу
позивача, що ліквідаційна комісія не є
ні юридичною, ані фізичною особою і не
може брати участі в судовому процесі.

Посилання позивача на акт звірки
взаємних розрахунків від 31.12.2012 року,
підписаний головними бухгалтерами
сторін, як на доказ, який підтверджує
заборгованість, то слід звернути увагу
позивача на те, що акт звірки є суто
бухгалтерським документом, за яким
бухгалтерії підприємств-учасників
певних господарських операцій
звіряють бухгалтерський облік цих
операцій (у контексті визначення
дебіторської або кредиторської
заборгованості), а наявність чи
відсутність будь-яких зобов'язань
сторін підтверджується первинними
документами - договором, накладними,
рахунками тощо.

Однак, позивачем, не доведена наявність
боргу відповідача за Договором та його
сума, оскільки між сторонами існує спір
з приводу виконання та прийняття робіт
за актами виконаних будівельних робіт
№ 17 на суму 161185,67 грн. та № 18 на суму
147294,74 грн. за грудень 2012 року. Крім того,
договір субпідряду № 2709/11-1 від 27.05.2011
року є розірваним в односторонньому
порядку позивачем на підставі п. 14.2.
договору, що узгоджується з приписами
ст. 651 ЦК України.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін
довести ті обставини, на які вони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень. Відповідно до вимог
статті 34 ГПК України визначає, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Втім, ніякі докази не мають для суду
заздалегідь встановленої сили і
оцінюються судом в розумінні вимог
статті 43 ГПК України за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, у задоволенні
позовних вимог Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кантерінвест" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аріадна Плюс" щодо
визнання недійсними актів приймання
виконаних будівельних робіт № 17 за
грудень 2012 року та № 18 за грудень 2012
року за Договором субпідряду № 2709/11-1
від 27.05.2011 року, а роботи по ним
невиконаними, щодо зобов'язання
ліквідаційної комісії відповідача
визнати кредиторські вимоги позивача
та включити в проміжний ліквідаційний
баланс ТОВ "Аріадна Плюс" вимоги про
повернення загальної суми боргу в
розмірі 201293,72 грн. за Договором
субпідряду № 2709/11-1 від 27.05.2011 року, щодо
стягнення з відповідача суми боргу в
розмірі 201293,72 грн. за Договором
субпідряду № 2709/11-1 від 27.05.2011 року слід
відмовити.

Витрати по сплаті судового збору в сумі
6319,87 грн. покладаються на позивача у
справі - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Кантерінвест",
відповідно до вимог ч. 5 ст. 49 ГПК
України.

У судовому засіданні, яке відбулося
24.02.2014 року, згідно частини 2 статті 85
ГПК України було проголошено
скорочений текст рішення, а саме його
вступну та резолютивну частини.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 105, 112, 638, 651, 875, ЦК України, ст. ст. 180, 181
ГК України, ст. ст. 42, 43, 33, 34, ч. 3 ст. 43, 44, 49,
82, 82-1, 84, ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволені позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кантерінвест" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аріадна Плюс" про
визнання недійсними актів приймання
виконаних будівельних робіт № 17 за
грудень 2012 року та № 18 за грудень 2012
року за Договором субпідряду № 2709/11-1
від 27.05.2011 року, а роботи по ним
невиконаними - відмовити.

2. У задоволені позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кантерінвест" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аріадна Плюс" про
зобов'язання ліквідаційної комісії
відповідача визнати кредиторські
вимоги позивача та включити в
проміжний ліквідаційний баланс ТОВ
"Аріадна Плюс" вимоги про повернення
загальної суми боргу в розмірі 201293,72
грн., яка виникла за Договором
субпідряду № 2709/11-1 від 27.05.2011 року -
відмовити.

3. У задоволені позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кантерінвест" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аріадна Плюс" про
стягнення суми боргу в розмірі 201293,72
грн. - відмовити.

4. Витрати по сплаті судового збору в
сумі 6319,87 грн. покладаються на
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Кантерінвест".

Повне рішення складено - 03.03.2014 року

Суддя
О.Г.Смірнов

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.