ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.03.14 Справа № 904/393/14

За позовом Прокурора Баглійського
району м. Дніпродзержинська в
інтересах держави Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України в особі позивача Державного
науково - виробничого підприємства
"Цирконій", м. Дніпродзержинськ,
Дніпропетровська область

до Приватного акціонерного товариства
"ДНІПРОВСЬКИЙ ЗАВОД МІНЕРАЛЬНИХ
ДОБРИВ", м. Дніпродзержинськ,
Дніпропетровська область

про стягнення 86 105, 10 грн.

Суддя Ярошенко В.І.

Представники:

від прокуратури: Матісова О.В. -
посвідчення № 001453 від 27.08.12

від Міністерства енергетики та
вугільної промисловості України: не
з'явились

від позивача: Нікуліна К.О. -
представник за дов. № 2 від 13.01.14

від відповідача: Снітько Е.В. -
представник за дов. № 10-01/28 від 16.01.14

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Баглійського району м.
Дніпродзержинська в інтересах держави
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості України в особі позивача
Державного науково - виробничого
підприємства "Цирконій" звернувся до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до Приватного
акціонерного товариства "Дніпровський
завод мінеральних добрив" про
стягнення основного боргу у розмірі 85
800, 68 грн., трьох відсотків річних у сумі
218, 62 грн. та інфляційних втрат у розмірі
85, 80 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем своїх
зобов'язань за договором № 77-39/05-12 про
виконання робіт по технічному
обслуговуванню високовольтного
устаткування та електромереж від 01.02.12
в частині повної та своєчасної оплати
отриманих послуг.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 22.01.2014
порушено провадження у справі та її
розгляд призначено на 10.02.14.

Ухвалою від 10.02.2014 розгляд справи
відкладено на 03.03.2014.

13.02.2014 через канцелярію господарського
суду від прокурора надійшла заява про
збільшення позовних вимог від 10.02.2014 №
282/350вих-14, в якій прокурор просить
стягнути з відповідача 128 701, 02 грн.
основного боргу, три відсотки річних у
сумі 578, 28 грн. та інфляційні втрати у
розмірі 514, 80 грн.

Відповідності до ст. 22 ГПК України,
позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних вимог
за умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу, в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог. До початку
розгляду господарським судом справи по
суті позивач має право змінити предмет
або підставу позову шляхом подання
письмової заяви.

Оскільки дана заява не порушує
чиї-небудь права та інтереси, вона
прийнята судом до розгляду.

Ухвалою від 03.03.2014 розгляд справи було
відкладено на 19.03.2014.

19.03.2014 від прокурора надійшла заява про
уточнення позовних вимог, в якій він
зазначає про невірне зазначення
найменування відповідача у заяві про
збільшення позовних вимог № 282/350 вих-14
від 10.02.2014 та просить його змінити, а
саме у заяві про збільшення позовних
вимог найменуванням відповідача
зазначено - Публічне акціонерне
товариство "Дніпровський завод
мінеральних добрив", тоді як відповідно
до копії витягу з ЄДРПОУ станом на
05.02.2014 вірним найменуванням
відповідача є Приватне акціонерне
товариство "Дніпровський завод
мінеральних добрив "Цирконій" (арк. с. 70).
Суд задовольнив дану заяву прокурора.

19.03.2014 відповідач подав до суду відзив
на позовну заяву від 18.03.2014 № 10-01/285, в
якому він заперечує проти задоволення
позовних вимог, з огляду на те, що
виробництво підприємства зупинено
внаслідок блокади морських портів та
залізничних перевезень в Сирії та
Алжирі, звідки підприємство
відповідача отримує сировину. З огляду
на вказане відповідач вважає, що
відповідно до п. 6.1 договору строки
виконання обов'язків сторін повинні
бути перенесені на час дії
форс-мажорних обставин. Також у відзиві
на позов відповідач зазначає, що винні
дії позивача з несплати відповідачу
плати за користування послугами з
подачі-прибирання вагонів сприяли
тому, що ПАТ "ДЗМД" несвоєчасно здійснив
платежі по договору.

У судовому засіданні 19.03.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
прокуратури та сторін, всебічно та
повно з'ясувавши фактичні обставини
справи, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення її по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.02.2012 між Державним науково-виробничим
підприємством «Цирконій» (далі -
позивач, виконавець) та Приватним
акціонерним товариством «Дніпровський
завод мінеральних добрив» (далі -
відповідач, замовник) був укладений
договір № 77-39/05-12 (далі - договір).

Відповідно до розділу 1 договору
виконавець бере на себе виконання
робіт по технічному обслуговуванню
високовольтного устаткування та
електромереж замовника.

Згідно з п. 2.3 договір дійсний з моменту
підписання і до 31.12.2012 та вважається
продовженим на наступний календарний
рік, якщо за місяць до закінчення цього
терміну не буде заявлено однією із
сторін про відмову від цього договору
або його перегляд. Договір може бути
розірвано і в інший термін за
ініціативою будь-якої із сторін у
порядку, визначеному законодавством.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що
вартість робіт, передбачених розділом
1 цього договору складає 33 922, 98 грн. з
ПДВ в місяць (розрахунок приведений в
додатку 1). Оплата робіт по технічному
обслуговуванню високовольтного
устаткування здійснюється в гривнях
України.

Додатковою угодою від 11.01.2013 № 1 до
договору сторони погодили викласти п.
3.1 договору у наступній редакції:
вартість робіт, передбачених розділом 1
цього договору складає 42 900, 34 грн. з
ПДВ в місяць (розрахунок приведений в
додатку 1). Оплата робіт по технічному
обслуговуванню високовольтного
устаткування здійснюється в гривнях
України.

Також сторони прийшли до згоди, що
умови даної додаткової угоди
застосовуються, до відносин між ними,
які виникли до її укладання з 01.01.2013.

Виконання робіт о технічному
обслуговуванню високовольтного
устаткування щомісячно оформлюється
Актом виконаних робіт (п. 3.2 договору).

Замовник здійснює попередню оплату
робіт за 5 днів до початку місяця у
розмірі 50 % від вартості робіт.
Остаточних розрахунок здійснюється
замовником не пізніше 10 днів з моменту
підписання акта виконаних робіт (п. 3.3
договору).

На виконання умов договору, за період
жовтень-грудень 2013 року, позивач надав
відповідачу, а відповідач прийняв,
послуги з обслуговування
високовольтного устаткування на
загальну суму 128 701, 02 грн., що
підтверджується актами виконаних
робіт, підписаними обома сторонами, що
містяться у матеріалах справи (арк. с.
18-19, 37). Також позивач виставив
відповідачу на вищезазначену суму
рахунки фактури № 742 від 31.10.2013, 826 від
30.11.2013 та 893 від 31.12.2013 (арк. с. 16-17, 36).

Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем за надані
послуги з обслуговування
високовольтного устаткування складає
128 701, 02 грн., наявність якої було
підтверджено представником
відповідача у судовому засіданні
19.03.2014.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу
України (далі - ГК України),
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України,
майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором (ч.1 ст. 903 ЦК України).

Згідно з приписами ст. 193 ГК України та
ст. ст. 525, 526 ЦК України цивільні та
господарські зобов'язання мають бути
виконані належним чином відповідно до
закону та договору. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

На час розгляду спору у господарському
суді відповідачем не заперечено факт
отримання послуг згідно наданих акті
виконаних робіт та виставлених
рахунків, не надано доказів їх оплати
на суму 128 701, 02 грн., а відтак, позовна
вимога про стягнення з відповідача
суми основного боргу підлягає
задоволенню в розмірі 128 701, 02 грн.

Відповідно до ст. ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до п. 6.2 договору в разі
настання форс-мажорних обставин
сторона, нездібна частково або
повністю виконувати умови договору,
повинна протягом 48 годин з часу
настання оповістити про це іншу
сторону і вислати підтвердження,
завірене офіційним урядовим органом
або торгівельною
(Торгівельно-промисловою) палатою.

Відповідачем не надано відповідних
доказів.

Враховуючи вищезазначене,
господарський суд не приймає до уваги
заперечення відповідача щодо
невиконання зобов'язань за договором у
зв'язку з настанням форс-мажорних
обставин.

За порушення відповідачем виконання
грошового зобов'язання позивачем, з
урахуванням заяви прокурора про
збільшення позовних вимог, нараховано
три відсотки річних у розмірі 578, 28 грн.
за період з 11.11.2013 по 03.02.2014 та
інфляційні втрати у сумі 514, 80 грн. з
11.11.2013 по 03.02.2014.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошових
зобов'язань на вимогу кредитора,
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три відсотка річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Передбачене законом право кредитора
вимагати сплати боргу з рахуванням
індексу інфляції та процентів річних є
способами захисту його майнового права
та інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отримання компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові.

Тобто, у разі неналежного виконання
боржником грошового зобов'язання
виникають нові додаткові зобов'язання,
які тягнуть за собою втрату
матеріального характеру.

За своїми ознаками, індекс інфляції є
збільшенням суми основного боргу у
зв'язку з девальвацією грошової
одиниці України, а три відсотки річних
є платою за користування чужими
коштами в цей період прострочки
виконання відповідачем його
договірного зобов'язання, і за своєю
правовою природою вони є самостійними
способами захисту цивільних прав і
забезпечення виконання цивільних
зобов'язань.

Відповідно до ст. 55 Господарського
процесуального кодексу України, суд,
перевіривши правильність нарахування
інфляційних втрат. задовольняє дану
вимогу у повному обсязі у розмірі 514, 80
грн.

Щодо стягнення трьох відсотків річних,
господарський суд задовольняє дану
вимогу частково у сумі 493, 65 грн. Пунктом
3.3 договору передбачено, що здійснення
остаточного розрахунку за надані
послуги здійснюється замовником не
пізніше 10 днів з моменту підписання
акта виконаних робіт. Акт виконаних
робіт за грудень 2013 року, який
підписаний обома сторонами, не містить
дати підписання, а тому господарський
суд не має можливості встановити
початку перебігу строку виконання
зобов'язання відповідача щодо оплати
наданих послуг згідно вищезазначеного
акту.

Прокуратурою та позивачем не доведено,
що у останнього виникло право
нараховувати та вимагати стягнення
трьох відсотків річних, а тому вимога
про стягнення трьох відсотків річних
за період з 11.01.2014 по 03.02.2014 у розмірі 84, 63
грн. задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладені обставини,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 49 ГПК України,
стягуються з відповідача та позивача в
дохід Державного бюджету України
пропорційно задоволеним вимогам, а
саме, з відповідача у розмірі 2594, 19 грн.
та з позивача у розмірі 1, 69 грн.

Керуючись ст. ст. 22, 44, 49, ст. ст. 82-85, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Дніпропетровський завод
мінеральних добрив" (51917,
Дніпропетровська область, м.
Дніпродзержинськ, проспект Аношкіна,
буд. 179, ) на користь
Державного науково-виробничого
підприємства "Цирконій" (51917,
Дніпропетровська область, м.
Дніпродзержинськ, пр. Аношкіна,
179. ) основний борг у
розмірі 128 071, 02 грн. (сто двадцять вісім
тисяч сімдесят одна грн. 02 к.), три
відсотки річних у сумі 493, 65 грн.
(чотириста дев'яносто три грн. 65 к.) та
інфляційні втрати у розмірі 514, 80 грн.
(п'ятсот чотирнадцять грн. 80 к.).

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Дніпропетровський завод
мінеральних добрив" (51917,
Дніпропетровська область, м.
Дніпродзержинськ, проспект Аношкіна,
буд. 179, ) в дохід
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 2594, 19 грн. (дві тисячі
п'ятсот дев'яносто чотири грн. 19 к.).

Стягнути з Державного
науково-виробничого підприємства
"Цирконій" (51917, Дніпропетровська
область, м. Дніпродзержинськ, пр.
Аношкіна, 179. ) в дохід
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 1, 69 грн. (одна грн. 69 к.).

В інший частині позовних вимог
відмовити.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 20.03.2014

Суддя В.І. Ярошенко