ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2014 р.
Справа № 914/4702/13

Львівський апеляційний господарський
суд, в складі колегії:

Головуючого-судді:
Данко Л.С.,

Суддів:
Дякович О.В.,

Якімець Г.Г.,

При секретарі судового засідання:
Кіт М.В.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні матеріали за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства «Укрнафта» від 17.02.2014 р. (вх.
№ 01-05/896/14 від 25.02.2014 р.),

на рішення господарського суду
Львівської області від 11 лютого 2014 року

у справі № 914/4702/13 (суддя М.Р.Король),

порушеній за позовом Прокурора м.
Борислава (м. Борислав, вул. Шевченка, 42,
Львівської області) в інтересах
держави в особі

Позивача: Східницької селищної ради
(82391, смт. Східниця, вул. Золота баня, 3,
Львівської обл., )

До відповідача: Публічного
акціонерного товариства "Укрнафта" (04053,
м. Київ, Шевченківський район, пров.
Несторівський, б. 3-5, ),

Про: внесення змін до Договору оренди
землі від 17 грудня 2009 року, який
зареєстровано у Бориславському
міському відділі Львівської
регіональної філії «Центр державного
земельного кадастру» за № 04.09.439.00129,
шляхом: 1) викладення п. 5 Договору в
наступній редакції: «п. 5. Відповідно до
витягу з технічної документації про
нормативну грошову оцінку земельної
ділянки, виданого Управлінням
Держкомзему у м. Бориславі Львівської
області, нормативна грошова оцінка
земельної ділянки становить 51630 грн. 12
коп.»; 2) п. 9 Договору в наступній
редакції: «Орендна плата за
використання земельної ділянки
вноситься орендарем у грошовій формі
та становить 12 відсотків від
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки на рік, що складає 6195 грн. 61 коп.
за рік, або 516 грн. 30 коп. в місяць.
Орендна плата вноситься щомісячно у
розмірі 1/12 частини річної орендної
плати на р/р № 0013 в ГУДКСУ у
Львівській області, м. Львів, ЗКПО 37942974,
МФО 825014, код платежів 13050200, одержувач:
місцевий бюджет смт. Східниця, не
пізніше 10 числа, наступного за звітним
місяцем.» та стягнення з відповідача
судових витрат.

За участю представників сторін :

від апелянта/відповідач: не прибув,

від позивача: не прибув,

від прокуратури: прокурор відділу
Прокуратури Львівської області Куцик
Б.В. (посвідчення № 01165 від 24.10.2012 р.).

Права та обов'язки сторін визначені ст.
ст. 20, 22, 28, 29 ГПК України. Заяв та
клопотань про відвід суддів - не
надходило.

Представник прокуратури подав
письмове клопотання про відмову від
здійснення технічної фіксації
судового процесу.

Відповідно до протоколу розподілу
справ КП «Документообіг господарських
судів» від 25.02.2014 р., дану справу
розподілено до розгляду судді -
доповідачу Данко Л.С.

Розпорядженням В. о. Голови Львівського
апеляційного господарського суду від
27.02.2014 р. у склад колегії для розгляду
справи № 914/4702/13 господарського суду
Львівської області введено суддів -
Дякович О.В. та Якімець Г.Г.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 27.02.2014 року
прийнято апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Укрнафта" від
17.02.2014 р. (вх. № 01-05/896/14 від 25.02.2014 р.) до
провадження та розгляд скарги
призначено на 05.03.2014 року, про що
сторони були належним чином
повідомлені рекомендованою поштою з
повідомленням про вручення (оригінали
повідомлень про вручення - знаходяться
в матеріалах справи).

Представник апелянта/відповідача в
судове засідання не прибув, через
канцелярію суду 05.03.2014 р. о 10 год. 45 хв.
за вх. № 01-14/142/14 подав клопотання
(факсограму) про відкладення розгляду
справи.

Предстаник позивача в судове засідання
не прибув, про причини не прибуття не
повідомив, був належним чином
повідомлений про день, час та місце
розгляду справи рекомендованою
кореспонденцією № 07134986 з
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Представник прокуратури прибув, проти
задоволення клопотання апелянта про
відкладення розгляду справи заперчив,
вважає, що в матеріалах справи
достатньо зібраних доказів судом
першої інстанції, для правильного
вирішення спору, тому не прибуття в
судове засідання представника
апелянта, не є перешкодою для розгляду
справи по суті апеляційним судом.
Просить рілення місцевого суду
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Враховуючи, що сторін не було
позбавлено конституційного права на
захист охоронюваних законом
інтересів, а також, що сторони
своєчасно та належним чином були
повідомлені про час та місце розгляду
справи, судова колегія дійшла висновку
у задоволенні клопотання (факсограма)
від 05.03.2014 р. о 10 год. 45 хв. за вх. № 01-14/142/14
про відкладення розгляду справи
відмовити та розглянути скаргу за
відсутності представника
апелянта/відповідача та позивача,
виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст. 98 ГПК України,
про прийняття апеляційної скарги до
провадження господарський суд
виносить ухвалу, в якій повідомляється
про час і місце розгляду скарги.
Питання про прийняття апеляційної
скарги до провадження або відмову у
прийнятті до провадження апеляційний
господарський суд вирішує не пізніше
трьох днів з дня надходження
апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 27.02.2014 р.
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Укрнафта»
прийнято до провадження та розгляд
справи призначено на 05.03.2014 р., участь
повноважних представників
вищевказаною ухвалою обов'язковою не
визнавалась.

Крім того, нормами чинного
законодавства України не обмежено коло
осіб, які можуть представляти особу в
судовому процесі. Тому неможливість
представників апелянта/відповідача та
позивача бути присутнім у судовому
засіданні не перешкоджає реалізації
права учасника можливості
скористатися правами ст. 28 ГПК України
та ст. 244 ЦК України.

Разом з тим, відповідно до абз. 1 п. 3.9.2.
постанови Пленуму ВГС України від
26.12.2011 року № 18 передбачено, що у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами. Оскільки,
явка в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до приписів ст.ст. 67 та 77 ГПК
України, відкладення розгляду справи є
правом та прерогативою суду, основною
умовою для якого є не відсутність у
судовому засіданні представників
сторін, а неможливість вирішення спору
у відповідному судовому засіданні
(правова позиція викладена у постанові
Вищого господарського суду України від
15 липня 2013 року по справі № 6/175(2010).

Також судова колегія вважає за
необхідне зазначити, що розпочинаючи
судовий розгляд, суддя має встановити,
чи повідомлені про час і місце розгляду
особи, які беруть участь у справі, але
не з'явилися у засіданні.

З повідомлення про вручення поштового
відправлення, яке було надіслано
Львівським апеляційним господарським
судом на адресу апелянта (м. Київ, пров.
Несторівський, 3-5) вбачається, що
відповідач вищевказане повідомлення
отримав 03.03.2014 р. за № 07134986, а не 05.03.29013 р.
як зазначено апелянтом у клопотанні
від 05.03.2014 р. (вх. № 01-14/142/14) про
відкладення розгляду справи. Тобто
апелянт був належним чином
повідомлений про день, час та місце
розгляду справи за 2 (два) дні до початку
судового засідання.

Відповідно до п. 3.5.11 Інструкції з
діловодства в господарських судах
України від 10.12.02р. №75 (із змінами та
доповненнями), перший, належним чином
підписаний, примірник процесуального
документа (ухвали, рішення, постанови)
залишається у справі; на звороті у
лівому нижньому куті цього примірника
проставляється відповідний штамп суду
з відміткою про відправку документа, що
містить: вихідний реєстраційний номер,
загальну кількість відправлених
примірників документа, дату відправки,
підпис працівника, яким вона здійснена.

Дана відмітка, за умови, що її оформлено
відповідно до наведених вимог названої
Інструкції, є підтвердженням належного
надсилання копії процесуального
документа сторонам або іншим учасникам
судового процесу (Інформаційний лист
Вищого господарського суду України від
13.08.08 р. № 01-8/482). На адресу сторін у
справі 27.02.14 р. було направлено ухвалу
про порушення провадження у справі №
914/4702/13 від 27.02.2014 року, що
підтверджується штампом суду з
відміткою про відправку документа (а. с.
71/зворот).

Крім того, представник прокуратури,
щодо розгляду справи по суті без участі
представника апелянта/відповідача та
позивача не заперечив, оскільки вважає,
що в матеріалах справи достатньо
зібраних доказів судом першої
інстанції, для правильного вирішення
спору, а відтак не прибуття в судове
засідання представника апелянта, не
перешкоджає для винесення законного
рішення апеляційним судом.

З огляду на наведене колегія суддів не
вбачає підстав для відкладення
розгляду апеляційної скарги по справі
№ 914/4702/13.

Відповідно до ст. 101 ГПК України,
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши матеріали
справи та наявні в ній докази,
перевіривши правильність застосування
матеріального та процесуального
законодавства, колегія суддів
Львівського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що рішення місцевого суду залишити без
змін, апеляційну скаргу - без
задоволення, виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду
Львівської області від 11.02.2014 року у
справі № 914/4702/13 (суддя М.Р.Король)
вирішено: позов задовольнити повністю
(пункт перший резолютивної частини).
Внести зміни до Договору оренди землі
від 17 грудня 2009 року, який
зареєстровано у Бориславському
міському відділі Львівської
регіональної філії «Центр державного
земельного кадастру» за № 04.09.439.00129,
укладеного між Східницькою селищною
радою та Відкритим акціонерним
товариством «Укрнафта», від імені
якого діє структурна одиниця
Нафтогазовидобувне управління
«Бориславнафтогаз», шляхом викладення
п. 5. Договору у наступній редакції: «п. 5.
Відповідно до витягу з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки, виданого
Управлінням Держкомзему у м. Бориславі
Львівської області, нормативна грошова
оцінка земельної ділянки становить
51630,12 грн.» (пункт другий резолютивної
частини). Внести зміни до Договору
оренди землі від 17.12.2009 р., який
зареєстровано у Бориславському
міському відділі Львівської
регіональної філії «Центр державного
земельного кадастру» за № 04.09.439.00129,
укладеного між Східницькою селищною
радою та Відкритим акціонерним
товариством «Укрнафта», від імені
якого діє структурна одиниця
Нафтогазовидобувне управління
«Бориславнафтогаз», шляхом викладення
п. 9. Договору у наступній редакції:
«Орендна плата за використання
земельної ділянки вноситься орендарем
у грошовій формі та становить 12
відсотків від нормативної грошової
оцінки земельної ділянки на рік, що
складає 6195,61 грн. за рік, або 516,30 грн. в
місяць. Орендна плата вноситься
щомісячно у розмірі 1/12 частини річної
орендної плати на розрахунковий
рахунок 0013 в ГУДКСУ у Львівській
області, м. Львів, ЗКПО 37942974, МФО 825014, код
платежів 13050200, одержувач місцевий
бюджет смт. Східниця, не пізніше 10
числа, наступного за звітним місяцем»
(пункт третій резолютивної частини
рішення) (а. с. 58-66).

Не погоджуючись з рішенням місцевого
суду апелянт/відповідач (Публічне
акціонерне товариство «Укрнафта»)
звернувся до Львівського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, просить рішення
господарського суду Львівської
області від 11.02.2014 р. у справі № 914/4702/13
скасувати та прийняти нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
прокурора м. Борислава Львівської
області в інтересах держави в особі
Східницької селищної ради до
Публічного акціонерного товариства
«Укрнафта», про внесення змін до
Договору оренди землі - відмовити,
судові витрати покласти на позивача.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що
місцевим господарським судом при
прийнятті рішення, порушено норми
матеріального та процесуального права,
так як судом першої інстанції при
прийнятті рішення, неповно з'ясовано
обставини, що мають значення для
справи. Також вважає, що обставини, які
мають значення для справи, і які
місцевий суд визнав встановленими, не
були доведені під час судового
засідання, відтак висновки викладені у
рішенні місцевого суду, не
відповідають обставинам справи.

Вважає, що спірним пунктом 13 даного
Договору, сторони узгодили та
встановили виключний перелік підстав,
за умови настання яких, розмір орендної
плати може бути переглянутий, як у
сторону збільшення так і у сторону
зменшення, серед яких такої підстави,
як затвердження органом місцевого
самоврядування нової нормативної
грошової оцінки землі не передбачено,
та посилається на судову практику
наведену у постанові Верховного Суду
України від 20.08.2013 р. у справі № 3-21гс13,
де судом чітко зазначено, що відповідно
до статей 21, 30 Закону України «Про
оренду землі», статті 24 Закону України
про плату за землю» та статей 628, 632
Цивільного кодексу України
законодавча зміна нормативної
грошової оцінки землі може бути
підставою для зміни розміру орендної
плати в односторонньому порядку, якщо
це погоджено сторонами у договорі,
відтак вважає, що відповідно до норм
чинного законодавства, умов Договору
та правової позиції Верховного Суду
України, затвердження нормативної
грошової оцінки землі може бути
підставою для перегляду розміру
орендної плати за взаємною згодою
сторін і виключно в разі, якщо це прямо
передбачено умовами договору.

Також апелянт в апеляційній скарзі
зазначає, що місцевий суд при прийнятті
спірного рішення не врахував того, що
орендар та орендодавець (сторони у
справі) є рівноправними сторонами
спірного Договору, а відтак
одностороння вимога щодо збільшення
розміру орендної плати без наявності
правових підстав, визначених спірним
Договором так і умовами законодавства
є неправомірними, однак місцевим судом
вказана обставина залишена поза увагою
суду першої інстанції, внаслідок чого
було порушено норми матеріального
права.

Крім того, апелянт зазначає, що
місцевим судом порушено норми ч. 1, ст. 15,
ст. 17 ГПК України, оскільки спір не
підвідомчий господарському суду
Львівської області, оскільки, на думку
скаржника, справи у спорах, що
виникають при укладанні, зміні та
розірванні господарських договорів
повинні розглядатись за
місцезнаходженням (юридична адреса)
однієї із сторін, до якої звернувся
заявник та посилається на роз'яснення у
постанові Вищого господарського суду
України від 24.10.2011 р. № 10.

Колегією суддів встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що
позивач: Східницька селищна рада є
органом місцевого самоврядування,
юридичною особою, ідентифікаційний код
юридичної особи № 26359951,
місцезнаходження юридичної особи: п. і.
82391, Львівська обл., м. Борислав, смт.
Східниця, вул. Золота Баня, буд. 3, що
підтверджується довідкою та витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців,
станом на 14.11.2013 р. (а. с. 30-31).

Відповідач: Публічне акціонерне
товариство «Укрнафта» (ПАТ «Укрнафта»)
є юридичною особою, правонаступником
перейменованого Відкритого
акціонерного товариства «Укрнафта»,
йому присвоєно код ЄДРПОУ № 00135390,
місцезнаходження юридичної особи: п. і.
04053, м. Київ, Шевченківський район,
провулок Несторівський, будинок 3-5, що
підтверджується витягом та довідкою з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців,
станом на 14.11.2013 р. (а. с. 28-29).

16.12.2013 р. Прокурором м. Борислава в
інтересах держави - уповноваженого
органом місцевого самоврядування, в
особі: Східницької селищної ради м.
Борислава Львівської області заявлено
позов до Публічного акціонерного
товариства «Укрнафта» про внесення
змін до Договору оренди землі від 17.12.2009
р., державна реєстрація проведена 21
грудня 2009 р. за № 04.09.439.00129 (а. с. 14-16).

Як вбачається з матеріалів справи та
місцевим судом встановлено, що 17.12.2009 р.
між Східницькою селищною радою
(Позивач - у справі, Орендодавець - за
Договором) та Відкритим акціонерним
товариством «Укрнафта»
(правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Укрнафта») від
імені якого діє структурна одиниця
Нафтогазовидобувне управління
«Бориславнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» в
особі начальника НГВУ
«Бориславнафтогаз» Михайлинина І.Б.,
який діє на підставі Положення про НГВУ
«Бориславнафтогаз» та довіреності ВАТ
«Укрнафта» від 01 вересня 2009 року за
Юр-318/д (Орендар - за Договором) укладено
Договір оренди землі № 04.09.439.00129,
зареєстрований у Бориславському
міському відділі Львівської
регіональної філії «Центр державного
земельного кадастру», про що у
Державному реєстрі земель вчинено
запис від 21 грудня 2009 року за № 04.09.439.00129
(далі за текстом - Договір)(а. с. 14-16).

Зазначений Договір оренди землі
укладено в письмовій формі, підписано
повноважними представниками сторін за
договором, їх підписи засвідчено
печатками сторін, державна реєстрація
Договору проведена Бориславським
міським відділом Львівської
регіональної філії «Центр державного
земельного кадастру» 21.12.2009р. за №
04.09.439.00129, що відповідає приписам ст.ст.
207, 208 ЦК України, відтак є правомірним
правочином в силу ст. 204 ЦК України, діє
з моменту його державної реєстрації
(ст. 210 ЦК України).

За своїми основними та другорядними
ознаками зазначений Договір
відповідно до ст. 792 ЦК України, є
договором найму (оренди) земельної
ділянки.

Згідно п.1 та п. 2 Договору, Орендодавець,
на підставі рішення Східницької
селищної ради м. Борислава Львівської
області від 24.07.2009р. за № 472, надає, а
Орендар приймає в строкове платне
користування земельну ділянку 0,0519
гектарів земель промислового
призначення для обслуговування
свердловин № 297 НГВУ
«Бориславнафтогаз» ВАТ «Укрнафта», яка
знаходиться на території Східницької
селищної ради Львівської області.

Відповідно до Акту приймання-передачі
об'єкта оренди від 17 грудня 2009 р.,
Орендодавець передав, а Орендар
прийняв в строкове платне користування
земельну ділянку площею 0,0519 гектара
для обслуговування свердловини № 297
НГВУ «Бориславнафтогаз» ВАТ
«Укрнафта», а згідно з п. 3 Договору,
також інші об'єкти інфраструктури:
трубопроводи, ЛЕП (лінії
електропередач), що знаходиться на
території Східницької міської ради
Львівської області (а. с. 14, 20).

Вищезазначений Акт приймання-передачі
об'єкта оренди, підписаний та
скріплений печатками двох сторін за
Договором.

Договір укладено строком на 25 (двадцять
п'ять) років (п.8 договору).

Згідно п.5 Договору, нормативна грошова
оцінка земельної ділянки становить
8449,32 грн. Орендна плата за використання
земельної ділянки, згідно рішення
Східницької селищної ради від 29.02.2008р.
за № 236 становить 12% від
нормативно-грошової оцінки, що складає
1013,92 грн. за рік (п. 9 Договору). Орендна
плата вноситься орендарем у грошовій
формі та розмірі 84,49 грн. щомісячними
платежами на розрахунковий рахунок
0013 в ГУДКУ у Львівській області,
МФО 825014, , отримувач:
Східницька селищна рада, код платежу
13050200 (п.9 Договору).

Як вбачається з Витягу з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки (а. с. 21), яка
знаходиться у смт. Східниця, під
свердловинами № 297 станом на 24.03.2011р.,
складала 51630,12 грн.

Згідно рішення Східницької селищної
ради Львівської області, яке прийнято
на 1 сесії 6 демократичного скликання №
8 від 30.12.2010 р. «Про затвердження
нормативної грошової оцінки земель
смт. Східниця» (п.п. 1.1. - 1.6. рішення)
затверджено грошову оцінку земель смт.
Східниця, станом на 01.01.2009 р. (п. 1
рішення). Вказане рішення набуває сили
з 01.01.2011р. (п.2 рішення) (а. с. 27/зворот).

Рішенням Східницької селищної ради
Львівської області від 21.01.2011р. № 24, яке
прийнято на 2 сесії 6 демократичного
скликання «Про затвердження Положення
про порядок встановлення розмірів
орендної плати за земельні ділянки
несільськогосподарського призначення
та її справляння» (а. с. 25) затверджено
Додаток до вказаного рішення, а саме:
«Положення про порядок встановлення
розмірів орендної плати за земельні
ділянки несільськогосподарського
призначення та її справляння» (а.с.
25/зворот-26).

У зв'язку з викладеним, Східницькою
селищною радою на адресу відповідача
було направлено лист від 24.01.2011 року за
№ 28 (а. с. 22), в якому зазначено, що
орендна плата зазначена у договорі
оренди землі підлягає зміні, та
запропоновано отримати інформацію про
нову суму орендної плати та
запропоновано підписати відповідні
додатки до Договору оренди землі.

Листом від 12.09.2011 року за № 509-535 (а. с. 24)
Відповідача було, повторно,
повідомлено про новий розмір орендної
плати та запропоновано укласти
(підписати) відповідні додатки до
Договору оренди землі та попереджено
відповідача, що у разі не виконання ви
вищевказаних вимог Східницька селищна
рада Львівської області буде змушена
звертатись до суду для розірвання
Договору оренди землі.

Вищевказане підтверджується також
витягом з журналу реєстрації вхідної
та вихідної кореспонденції (а. с. 43-45,
46-48).

Однак, відповідачем вищевказані листи
позивача були залишені поза увагою та
не надано жодної відповіді.

Отже, між сторонами не було досягнуто
згоди, щодо встановлення нового
розміру орендної плати відповідно до
вищенаведених рішень Східницької
селищної ради № 24 від 21.01.2011 р. та № 8 від
30.12.2010 р.

Відповідно до ст.121 Конституції України
на органи прокуратури покладено
представництво інтересів держави в
суді, у випадках передбачених законом.
Згідно ч.3 ст.2 ГПК України прокурор,
який звертається до господарського
суду в інтересах держави, в позовній
заяві самостійно визначає, в чому
полягає порушення інтересів держави,
обґрунтовує необхідність її захисту.

Згідно ч.1 ст.36-1 Закону України «Про
прокуратуру» представництво
прокуратурою інтересів громадянина
або держави в суді полягає у здійсненні
прокурорами від імені держави
процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави та у випадках,
передбачених законом. Підставою
представництва в суді інтересів
держави є наявність порушень або
загрози порушень інтересів держави (ч. 3
ст. 36-1 Закону України «Про
прокуратуру»).

В рішенні Конституційного Суду України
від 08.04.1999р. у справі № 1-1/99 зазначено, що
«інтереси держави» є оціночним
поняттям, тому прокурор, у кожному
конкретному випадку, з посиланням на
законодавство, самостійно визначає, в
чому саме відбулося, чи може відбутися,
порушення матеріальних або інших
інтересів держави, обґрунтовує у
позовній заяві необхідність їх захисту
та зазначає орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних правовідносинах.
Державні інтереси закріплюються як
нормами Конституції України, так і
нормами інших правових актів. Інтереси
держави відрізняються від інтересів
інших учасників суспільних відносин. В
основі перших завжди є потреба у
здійсненні загальнодержавних
(політичних, економічних, соціальних та
інших) дій, програм, спрямованих на
захист суверенітету, територіальної
цілісності, державного кордону,
гарантування державної, економічної,
інформаційної, екологічної безпеки,
охорону землі як національного
багатства, захист прав усіх суб'єктів
права власності та господарювання
тощо.

Заявлений прокурором м. Борислава
Львівської області в інтересах держави
в особі Східницької селищної ради
Львівської області позов відповідає
вимогам Законів України «Про
прокуратуру», «Про місцеве
самоврядування в Україні» та
Податкового кодексу України і підлягає
до розгляду по суті.

Відповідно до ст.792 Цивільного кодексу
України, за договором найму (оренди)
земельної ділянки наймодавець
зобов'язується передати наймачеві
земельну ділянку на встановлений строк
у володіння та користування за плату.
Відносини щодо найму (оренди) земельної
ділянки регулюються законом.

Статтею 1 Закону України «Про оренду
землі» встановлено, що орендою землі є
засноване на договорі строкове платне
володіння і користування земельною
ділянкою, необхідною орендареві для
проведення підприємницької та інших
видів діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за
яким орендодавець зобов'язаний за
плату передати орендареві земельну
ділянку у володіння і користуватися на
певний строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства (ст.13 Закону
України «Про оренду землі»).

Згідно з п.14.1.125 ст.14 Податкового
кодексу України нормативна грошова
оцінка земельних ділянок - це
капіталізований рентний дохід із
земельної ділянки, визначений
відповідно до законодавства
центральним органом виконавчої влади з
питань земельних ресурсів.

Відповідно до ч.5 ст.5 Закону України
«Про оцінку земель» нормативна грошова
оцінка використовується при
визначенні розміру земельного податку,
державного мита при міні, спадкуванні
та даруванні земельних ділянок згідно
із законом, орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності.

Згідно з п.2 ч.1 ст.13 Закону України «Про
оцінку земель» нормативна грошова
оцінка земельних ділянок проводиться у
разі визначення розміру орендної плати
за земельні ділянки державної та
комунальної власності.

Нормативна грошова оцінка земельних
ділянок проводиться відповідно до
державних стандартів, норм, правил, а
також інших нормативно-правових актів
на землях усіх категорій та форм
власності. Нормативна грошова оцінка
земельних ділянок, розташованих у
межах населених пунктів, незалежно від
їх цільового призначення та земельних
ділянок сільськогосподарського
призначення, розташованих за межами
населених пунктів, проводиться не
рідше ніж один раз на 5-7 років; а
несільськогосподарського призначення
- не рідше ніж один раз на 7-10 років (ст.18
Закону України «Про оцінку земель»).

Відповідно до ч.2 ст.20 Закону України
«Про оцінку земель» дані про
нормативну грошову оцінку окремої
земельної ділянки оформляються як
витяг з технічної документації з
нормативної грошової оцінки земель.

Аналогічну позицію також зазначено у
постанові Вищого господарського суду
України від 14.01.2014 р. у справі № 5027/643/2012.

Розмір нормативної грошової оцінки
земельної ділянки в смт. Східниця, де
розташована свердловина № 297, яка є
об'єктом Договору, до якого позивачем
пропонується внести зміни, за яким
нормативна грошова оцінка землі,
становить 51630,12 грн., що
підтверджується витягом з технічної
документації управління Держкомзему у
м. Борислав Львівської області (а. с. 21).

Таким чином, розмір орендної плати
складає 6195,61 грн. на рік, або 516,30 грн. на
місяць.

Згідно з ч.1 ст. 23 Закону України «Про
оцінку земель» технічна документація з
нормативної грошової оцінки земельних
ділянок у межах населених пунктів
затверджується відповідною сільською,
селищною, міською радою.

Частиною 1 ст. 59 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» рада
в межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до ч.4 ст.23 Закону України
«Про оцінку земель» рішення рад щодо
технічної документації з нормативної
грошової оцінки земельних ділянок
набирають чинності у строки,
встановлені відповідно до пункту 271.1
статті 271 Податкового кодексу України.

Рішення рад щодо нормативної грошової
оцінки земельних ділянок офіційно
оприлюднюється відповідним органом
місцевого самоврядування до 15 липня
року, що передує бюджетному періоду, в
якому планується застосування
нормативної грошової оцінки земель або
змін (плановий період). В іншому разі
норми відповідних рішень
застосовуються не раніше початку
бюджетного періоду, що настає за
плановим періодом (п.271.1 ст.271
Податкового кодексу України).

Згідно з ст. 3 Бюджетного кодексу
України бюджетний період для всіх
бюджетів, що складають бюджетну
систему України, становить один
календарний рік, який починається 1
січня кожного року і закінчується 31
грудня того ж року. Неприйняття
Верховною Радою України закону про
Державний бюджет України до 1 січня
відповідного року не є підставою для
встановлення іншого бюджетного
періоду.

Східницькою селищною радою Львівської
області 30.12.2010 р. було прийнято рішення
№ 8 «Про затвердження грошової оцінки
земель смт. Східниця», яке у
відповідності до п.271.1 ст. 271
Податкового кодексу України набрало
чинності та підлягає застосуванню до
бюджетного періоду, в межах якого спір
розглядається судом.

Зазначене рішення станом на час
розгляду справи не скасовано у
встановленому законом порядку. Доказів
про скасування вказаного рішення
відповідачем суду не представлено.
Разом з тим, відсутні докази про те, що
рішення Східницької селищної ради
Львівської області від 21.01.2011р. № 24 «Про
затвердження Положення про порядок
встановлення розмірів орендної плати
за земельні ділянки
несільськогосподарського призначення
та іі справляння» є скасованими та/або
не чинними.

Статтею 30 Закону України "Про оренду
землі" передбачено, що зміна умов
договору оренди землі здійснюється за
взаємною згодою сторін. У разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору оренди землі спір вирішується
в судовому порядку. Оскільки орендна
плата за земельні ділянки державної та
комунальної власності є регульованою
ціною, то законодавча зміна граничного
розміру цієї плати може бути підставою
для перегляду розміру орендної плати,
встановленої умовами договору. При
цьому надсилання відповідачеві
пропозицій щодо внесення змін до
договору оренди є правом, а не
обов'язком позивача, тому недотримання
останнім вимог частини другої статті 188
ГК України щодо надсилання іншій
стороні пропозицій про зміну умов
договору не позбавляє його права
звернутися до господарського суду з
позовом про зміну умов договору за
наявності спору (тобто за відсутності
згоди відповідача на зміну умов
договору).

Аналогічну позицію викладено у п. 2.19.
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 17
травня 2011 року № 6 «Про деякі питання
практики розгляду у спорах, що
виникають із земельних відносин» та у
постанові пленуму ВГС України від 29
травня 2013 р. № 8 « Про внесення змін і
доповнень до постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 17.05.2011
№ 6 «Про деякі питання практики
розгляду у спорах, що виникають із
земельних відносин» у разі прийняття
уповноваженим органом рішення про
внесення змін до ставок орендної плати
за землю та затвердження нових
коефіцієнтів, що використовуються для
розрахунку орендної плати за земельні
ділянки, такі обставини можуть не
братися судом до уваги лише у разі
скасування відповідного рішення
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування в
установленому законом порядку
(постанова Вищого господарського суду
України від 30.05.2013 р. у справі № 5015/4197/12).

Відповідно до п.13 Договору, розмір
орендної плати переглядається 1 (один)
раз на рік у разі: зміни умов
господарювання, передбачених
договором; зміни розмірів земельного
податку; підвищення цін і тарифів;
зміни коефіцієнтів і тарифів, зміни
коефіцієнтів індексації, визначених
законодавством; погіршення стану
орендованої земельної ділянки не з
вини орендаря, що підтверджено
документами; в інших випадках,
передбачених законом.

Оскільки орендна плата за земельні
ділянки державної та комунальної
власності є регульованою ціною, то
законодавча зміна граничного розміру
цієї плати може бути підставою для
перегляду розміру орендної плати,
встановленої умовами договору.

Згідно з ст. 30 Закону України «Про
оренду землі» та п. 36 Договору, зміна
умов договору оренди землі
здійснюється за взаємною згодою
сторін. У разі недосягнення згоди щодо
зміни умов договору оренди землі спір
вирішується у судовому порядку.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна
або розірвання договору допускається
лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Як уже було вище зазначено у цій
постанові, Позивач звертався до
Відповідача з пропозицією про
внесення відповідних змін до Договору
(листи від 24.01.2011 року за № 28 та від
12.09.2011 року за № 509-535 (а. с. 22-24), однак у
позасудовому порядку сторони не
досягли згоди щодо внесення змін до
умов Договору.

Відповідно до ст.188 ГК України сторона
договору, яка вважає за необхідне
змінити або розірвати договір, повинна
надіслати пропозиції про це другій
стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала
пропозицію про зміну чи розірвання
договору, у двадцятиденний строк після
одержання пропозиції повідомляє другу
сторону про результати її розгляду. У
разі якщо сторони не досягли згоди щодо
зміни (розірвання) договору або у разі
неодержання відповіді у встановлений
строк з урахуванням часу поштового
обігу, заінтересована сторона має
право передати спір на вирішення суду.

Згідно з рішенням Конституційного Суду
України від 09.07.2002р. №15-рп-2002 (справа
№1-2/2002 про досудове врегулювання
спорів) право особи (громадянина
України, іноземця, особи без
громадянства, юридичної особи) на
звернення до суду за вирішенням спору
не може бути обмежене законом, іншими
нормативно-правовими актами.
Встановлення законом або договором
досудового врегулювання спору за
волевиявленням суб'єктів
правовідносин не є обмеженням
юрисдикції судів і права на судовий
захист.

В постанові Верховного Суду України
від 20.11.2012р. (справа №28/5005/640/2012)
наголошується, що обрання певного
засобу правового захисту, у тому числі
і досудового врегулювання спору, є
правом, а не обов'язком особи, яка
добровільно, виходячи з власних
інтересів, його використовує.

Отже, надсилання відповідачу
пропозицій про внесення змін до
спірного договору оренди є виключно
правом, а не обов'язком позивача, тому
недотримання позивачем вимог ч.2 ст.188
ГК України щодо обов'язку надсилання
іншій стороні пропозицій про зміну
умов договору оренди земельної ділянки
не позбавляє його права звернутися до
суду з позовом до відповідача про зміну
умов договору за наявності спору, тобто
відсутності згоди на зміну умов
договору.

Аналогічна правова позиція про те, що
недотримання позивачем вимог ч.2 ст.188
ГК України не позбавляє його права
звернутися до суду з позовом до
відповідача та вирішити спір в
судовому порядку, викладено у
постановах Вищого господарського суду
України від 12 червня 2012 року у справі
№17/5005/8502/2011 та від 10.04.2013 р. по справі №
31/5005/4031/2012.

Відповідно до ч.1 ст.111-28 Господарського
процесуального кодексу України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України.

Частиною 2 ст.34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень (ст.33 ГПК України).

Оскільки рішення Східницької селищної
ради Львівської області № 24 «Про
затвердження Положення про порядок
встановлення розмірів орендної плати
за земельні ділянки
несільськогосподарського призначення
та іі справляння» станом на час
прийняття місцевим господарським
судом оскаржуваного рішення, набрало
чинності та не скасовано, відтак,
місцевим судом правомірно задоволено
позовні вимоги прокуратури м.
Борислава в особі позивача та внесено
зміни до договору оренди земельної
ділянки.

Аналогічну позицію викладено у
постанові Верховного Суду України від
20 серпня 2013 року № 3-21гс13, постановах
Вищого господарського суду України від
14.01.2014 р. у справі № 5027/643/2012, від 03.12.2013 р.
у справі № 914/2487/13, від 27.08.2013 р. у справі
№ 914/738/13-г, від 18.04.2013 р. у справі №
5015/4198/12, від 21.05.2013 р. у справі № 5015/4331/12,
від 21.05.2013 р. у справі № 5015/4199/12, від
30.05.2013 р. у справі № 5015/4197/13, від 16.05.2013 р.
у справі № 5015/4327/12, від 21.05.2013 р. у справі
№ 5015/4196/12 та інших.

Враховуючи вищенаведене в сукупності,
колегія суддів зазначає, що нормами
чинного законодавства України
передбачено можливість зміни умов
договору за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у випадках,
встановлених договором або законом.
Оскільки орендна плата за земельні
ділянки державної та комунальної
власності є регульованою ціною, тому
законодавча зміна граничного розміру
цієї плати є підставою для перегляду
розміру орендної плати, встановленої
умовами договору (постанова Верховного
Суду України від 06.12.2010 р. у справі №
2-1/10068-2008).

Щодо твердження апелянта, що місцевим
судом порушено норми ст. 15, ч. 1, ст. 17 ГПК
України, оскільки спір не підвідомчий
Господарському суду Львівської
області, та на думку скаржника, справи у
спорах, що виникають при укладанні,
зміні та розірванні господарських
договорів повинні розглядатись за
місцезнаходженням (юридична адреса)
відповідача, тобто господарським судом
м. Києва, є необґрунтованими, виходячи з
такого.

Відповідно до ч. 9 ст. 16 ГПК України
визначено, справи у спорах,
передбачених пунктом 6 частини першої
статті 12 цього Кодексу, розглядаються
господарським судом за
місцезнаходженням об'єктів земельних
відносин або основної їх частини, за
винятком справ, передбачених частиною
четвертою цієї статті.

Пунктом 6 ст. 12 ГПК України визначено,
справи у спорах, що виникають із
земельних відносин, в яких беруть
участь суб'єкти господарської
діяльності, за винятком тих, що
віднесено до компетенції
адміністративних судів.

Як вбачається з зі спірного Договору
оренди землі № 04.09.439.00129 від 17.12.2009 р. та
Акту приймання-передачі об'єкту оренди
від 17.12.2009 р., спірна земельна ділянка
загальною площею 0,0519 га земель
промислового призначення для
обслуговування свердловини № 297 НГВУ
«Бориславнафтогаз» ВАТ «Укрнафта»,
знаходиться на території Східницької
селищної ради Львівської області (а. с.
14-16, 20). Разом з тим, зазначені обставини
підтверджуються Актом встановлення та
узгодження зовнішніх меж земельної
ділянки свердловини № 297 (а. с. 17),
кадастровим планом земельної ділянки
свердловини № 297 (а. с. 17/зворот-19).

З огляду на викладене, посилання
апелянта на те, що даний спір не
підвідомчий господарському суду
Львівської області є безпідставні,
оскільки спростовуються ч. 9, ст. 16 ГПК
України.

Інші твердження скаржника викладені в
апеляційній скарзі до уваги не
приймаються, оскільки вони не доведені
належними та допустимими доказами в
розумінні статей 33 та 34 ГПК України.

Згідно ст. 32 ГПК України, доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, належними та
допустимими доказами (ст. 34 ГПК
України).

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, колегія суддів
прийшла до висновку, апеляційну скаргу
апелянта/відповідача залишити без
задоволення, рішення господарського
суду Львівської області від 11.02.2014 р. у
справі № 914/4702/13 - без змін.

Судовий збір за перегляд судового
рішення в апеляційному порядку
покласти на апелянта/відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 43, 44 - 49, 89, 99, 101,
103, 105 Господарського процесуального
кодексу України, Львівський
апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду
Львівської області від 11.02.2014 року у
справі № 914/4702/13 - залишити без
змін, апеляційну скаргу - без
задоволення.

2. Витрати зі сплати судового збору
за перегляд судового рішення в
апеляційному порядку покласти на
апелянта/відповідача.

3. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття та може бути
оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи повернути
господарському суду Львівської
області.

Головуючий суддя
Данко Л.С.

Суддя
Дякович О.В.

Суддя
Якімець Г.Г.

В судовому засіданні 05.03.2014 р. оголошено
вступну і резолютивну часини
постанови. Повний текст постанови
складено та підписано - 06.03.2014р.