ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11 березня 2014 року
Справа № 02/5026/1031/2011

Господарський суд Черкаської
області в складі головуючого судді
Пащенко А.Д., при секретарі судового
засідання Ковбі І.М.,

за участі представників: скаржника: не
з'явився, стягувача: не з'явився, ДВС:
Матвійчук Ю.В. - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні господарського
суду Черкаської області скаргу
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на
дії Соснівського відділу державної
виконавчої служби при проведенні
виконавчих дій у справі

за позовом публічного акціонерного
товариства "БРОКБІЗНЕСБАНК" в особі
Черкаської філії ПАТ "БРОКБІЗНЕСБАНК"
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
про розірвання договору та стягнення
197 820 грн. 25 коп.,

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської
області надійшла скарга ФОП ОСОБА_2, у
якій він просить скасувати акт опису й
арешту майна від 20.08.2013, складений
державним виконавцем Соснівського
відділу ДВС Черкаського міського
управління юстиції Миколаєнко Т.М., та
зобов'язати відділ ДВС зняти
накладений арешт, з тих підстав, що: 1)
20.08.2013 державний виконавець описала та
арештувала 1/3 частину квартири, що
належить боржнику, замість того, щоб
звернути стягнення на заставлені
боржником на користь стягувача
автомобілі; 2) акт опису й арешту майна
від 20.08.2013 був складений без участі
скаржника, який був позбавлений
можливості запропонувати інше майно
для опису й арешту; 3) в описаній та
арештованій квартирі постійно
проживають неповнолітній син боржника
та його непрацездатні батьки, які є
пенсіонерами, та іншого житла ні
боржник, ні його родичі не мають, тобто,
державний виконавець описав та
арештував майно боржника, на яке
згідно Закону України "Про виконавче
провадження" не мав права звертати
стягнення; 4) у державного виконавця
були відсутні підстави для примусового
виконання рішення суду й накладення
арешту на майно, оскільки боржник не
отримував ні поштою, ні особисто копій
постанов про відкриття виконавчого
провадження та не мав строку для
добровільного виконання рішення.

Головний державний виконавець
Соснівського відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції Матвійчик
Ю.В. подала суду та представнику
скаржника Заперечення (а. с. 197-198 том 1), у
яких повністю заперечила проти вимог у
скарзі та просила відмовити у її
задоволенні з огляду на те, що при
проведенні арешту і опису 1/3 квартири
державним виконавцем виконані всі дії
відповідно до вимог Закону, перед
вчиненням цієї дії державним
виконавцем було вжито всіх можливих
заходів для розшуку іншого належного
боржнику майна та коштів, якого не
виявилося; частка боржнику ОСОБА_2 була
визначена за поданням державного
виконавця ухвалою Соснівського
районного суду.

Представник ДВС у судовому
засіданні, заперечуючи проти скарги
боржника, посилалася на доводи в
запереченні та стверджувала, що дії
відділу ДВС повністю відповідають
вимогам Закону України "Про виконавче
провадження", Інструкції з організації
примусового виконання рішень, якими
керувався державний виконавець при
вчиненні виконавчих дій; протягом
більше 2- років державним виконавцем
було вжито всіх необхідних заходів для
виявлення іншого належного боржнику
майна та коштів, яких не виявилося;
частка боржнику ОСОБА_2 була визначена
за поданням державного виконавця
ухвалою Соснівського районного суду
від 26.06.2013, яка вступила в законну силу;
закон не вимагає обов'язкової участі
боржника у складанні акта опису й
арешту майна; 1/3 частка квартири не є її
реалізацією, тому не має значення, хто в
ній проживає, оскільки для реалізації
встановлений окремий порядок; просила
у задоволенні скарги боржника
відмовити.

Представник скаржника у судовому
засіданні 28.02.2014 повністю підтримав
скаргу з підстав, викладених у ній,
просив її задовольнити, заперечив
проти доводів представника ДВС та
повідомив, що боржник не отримував
постанову про відкриття виконавчого
провадження і дізнався про існування
виконавчого провадження лише із слів
батьків, які були присутні при опису
квартири, просив перенести розгляд
скарги для надання йому можливості
підготувати відзив на заперечення ДВС.

У судовому засіданні 28.02.2014 було
задоволено клопотання представника
скаржника та оголошено перерву до
06.03.2014.

Ухвалою суду від 06.03.2014 відкладено
розгляд скарги на 11.03.2014 в зв'язку із
задоволенням клопотання представника
скаржника про відкладення розгляду
справи з метою надання можливості
скаржнику подати додаткові докази у
справу на підтвердження доводів у
скарзі.

Представник скаржника у судове
засідання 11.03.2014 не з'явився, не подав
будь-яких доказів на підтвердження
обґрунтованості доводів у скарзі. Суд
вважає можливим розглядати скаргу за
відсутності скаржника та його
представника з огляду на таке.
Відповідно до частини 2 статті 121-2
Господарського процесуального кодексу
України неявка боржника чи стягувача в
судове засідання не є перешкодою для
розгляду скарги. Вказана скарга
підприємця ОСОБА_2 розглядається
господарським судом протягом місяця,
про дати і час судових засідань
представник скаржника був
повідомлений, однак, незважаючи на
вказане у клопотанні від 06.03.2014, він не
подав суду будь-яких додаткових
доказів чи заяв.

Розглянувши скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, заслухавши
пояснення та доводи учасників процесу
у судовому засіданні, суд приходить до
висновку, що скарга не підлягає до
задоволення, з огляду на таке.

Згідно статті 121-2 Господарського
процесуального кодексу України
скарги на дії чи бездіяльність органів
Державної виконавчої служби щодо
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скаржник - фізична особа - підприємець
ОСОБА_2 є боржником у зведеному
виконавчому провадженні № 36677479 від
06.02.2013 про стягнення з боржника - ОСОБА_2
заборгованості на користь юридичних та
фізичних осіб, в якому зокрема
виконується і рішення господарського
суду Черкаської області від 09.06.2011 у
справі № 02/5026/1031/2011, що набрало законної
сили та на примусове виконання якого
судом було видано наказ від 26.09.2011.

У скарзі, поданій скаржником в порядку
статті 121-2 ГПК України, він просить
зокрема скасувати акт опису та арешту
майна. Відповідно до пункту 5
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України N 9 від 17
жовтня 2012 року "Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України"
заперечення проти арешту (опису) майна,
які не пов'язані зі спором про право на
це майно, а стосуються порушень вимог
виконавчого провадження з боку органів
державної виконавчої служби, слід
розглядати за правилами статті 121-2 ГПК.

Дослідивши матеріали зведеного
виконавчого провадження, заслухавши
пояснення представника ДВС у судовому
засіданні, суд приходить до висновку,
що оскаржуваний скаржником акт опису
та арешту майна відноситься до
виконання рішення суду у даній справі
№ 02/5026/1031/2011, тому скарга підприємця
ОСОБА_2 обгрунтовано подана та
розглядається господарським судом
Черкаської області відповідно до
приписів статті 121-2 ГПК України щодо
виконання рішення суду у даній справі.

Із поданих суду представником ДВС
матеріалів вбачається, що 29.09.2011
головним державним виконавцем
Соснівського відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції Семенюк
Р.С. на підставі заяви стягувача від
29.09.2011 була винесена постанова про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 29123822 з виконання наказу № 02/5026/1031/2011,
виданого господарським судом
Черкаської області 26.09.2011 (том 1, а. с. 213).

Згідно журналу реєстрації вихідної
кореспонденції (том 2, а. с. 5 - 6)
державною виконавчою службою 18.10.2011
було направлено боржнику і стягувачу
постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП № 29123822. Вказане є
доказом надіслання на адресу боржника
названої постанови, оскільки
відповідно до статті 27 Закону України
"Про виконавче провадження" (в редакції
чинній на момент відкриття
виконавчого провадження) копії
постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження, які
повинні бути доведені державним
виконавцем до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією.

В ході виконання виконавчих
документів щодо стягнення коштів з
ОСОБА_2, зокрема і наказу
господарського суду від 26.09.2011,
державним виконавцем були надіслані
запити до комунального підприємства
"Черкаське обласне об'єднане бюро
технічної інвентаризації", головного
управління Держземагенства у
Черкаській області, інспекції з
державного технічного нагляду, відділу
державної автомобільної інспекції у
місті Черкаси, Державної податкової
служби України щодо з'ясування
інформації про наявність у боржника
майна та грошових коштів. Із наданих
державному виконавцю відомостей за
ОСОБА_2 сільськогосподарська техніка
незареєстрована, земельна ділянка ним
орендується. Постанови державного
виконавця про арешт коштів боржника
ФОП ОСОБА_2 прийняті баскськими
установами до виконання, згідно їх
повідомлень грошові кошти на рахунках
боржника відсутні.

Постановою державного виконавця від
14.11.2012 при примусовому виконанні наказу
господарського суду від 26.09.2011 у справі
№ 02/5026/1031/2011 оголошено розшук
автотранспортних засобів, а саме:
автомобіль марки Citroen C-4 PICASSJ 5P N2 2.01 BP,
номер кузова НОМЕР_1; Citroen C-4 3PVTR1.61, номер
кузова НОМЕР_2; Citroen BERLINGO VU FG800 1.41, номер
кузова НОМЕР_3; Citroen JAMPLY FT 10 L1H1 1.6HDI, номер
кузова НОМЕР_4, що належать боржнику та
які знаходяться у заставі банку.

Відповідно до довідки комунального
підприємства "Черкаське обласне
об'єднане бюро технічної
інвентаризації" від 28.02.2012 за ОСОБА_2
зареєстрована на праві приватної
власності частка невизначена квартири,
яка розташована в АДРЕСА_2.

Постановою державного виконавця від
14.11.2012 при примусовому виконанні наказу
господарського суду від 26.09.2011 у справі
№ 02/5026/1031/2011 накладено арешт на все
майно, що належить боржнику ОСОБА_2,
адреса АДРЕСА_1, у межах суми звернення
стягнення 200119,45 грн.

20.05.2013 державний виконавець звернувся
до Соснівського районного суду м.
Черкаси з поданням про виділення
частки майна боржника.

Ухвалою Соснівського районного суду м.
Черкаси від 26.06.2013, яка вступила в
законну силу 02.07.2013, визначено в розмірі
1/3 частки ОСОБА_2 в праві власності на
квартиру АДРЕСА_1, що у м. Черкаси,
належну на підставі свідоцтва про
право власності на житло, виданого
органом приватизації Соснівського
райвиконкому 06.10.1993 року.

20.08.2013 державним виконавцем
Соснівського відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції
Миколаєнко Т.М. складено акт опису й
арешту майна, а саме 1/3 частини квартири
АДРЕСА_1 та належить боржнику на
підставі свідоцтва про право власності
на житло від 06.10.1993, виданого
Соснівським райвиконкомом м. Черкаси.

Опис проведений в присутності ОСОБА_6
та ОСОБА_7, які відмовилися від підпису
на Акті опису й арешту майна, про що у
ньому вказано державним виконавцем.
Зазначені в акті поняті поставили свої
підписи.

Суд приходить до висновку, що
скаржником не доведено порушення
державним виконавцем вимог чинного
законодавства при проведенні опису й
арешту 1/3 частини квартири, з огляду на
таке.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче
провадження" встановлено, що виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Судом встановлено, що державним
виконавцем було відкрито виконавче
провадження по примусовому виконанню
наказу господарського суду у даній
справі 29.09.2011, тобто, виконавче
провадження триває 2,5 роки. Скаржником
не подано суду доказів виконання
рішення господарського суду. Доводи
представника скаржника про те, що йому
не було відомо про наявність
виконавчого провадження
спростовуються матеріалами справи та є
нелогічними, оскільки із матеріалів
справи вбачається, що скаржник
проживає за адресою, вказаною у наказі
господарського суду, і за цією адресою
йому надсилаються копії всіх
документів виконавчого провадження, із
ним проживають його батьки, які
отримували копії документів.

Дії державного виконавця по опису та
арешту належної на праві власності
ОСОБА_2 1/3 частки у квартирі по АДРЕСА_1
не суперечать вимогам Закону України
"Про виконавче провадження", далі -
Закон.

Частинами 1, 2 статті 52 Закону
визначено, що звернення стягнення на
майно боржника полягає в його арешті,
вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника у гривнях та іноземній валюті,
інші цінності, у тому числі кошти на
рахунках і вкладах боржника у банках та
інших фінансових установах, на рахунки
в цінних паперах у депозитаріях цінних
паперів.

Частинами 5 - 7 статті 52 Закону
визначено наступне:

5. У разі відсутності у боржника
коштів та інших цінностей, достатніх
для задоволення вимог стягувача,
стягнення звертається також на належне
боржнику інше майно, за винятком майна,
на яке згідно із законом не може бути
накладено стягнення. Звернення
стягнення на майно боржника не зупиняє
звернення стягнення на кошти боржника.
Боржник має право запропонувати ті
види майна чи предмети, на які
необхідно в першу чергу звернути
стягнення. Черговість стягнення на
кошти та інше майно боржника остаточно
визначається державним виконавцем.

6. Стягнення на майно боржника
звертається в розмірі і обсязі,
необхідних для виконання за виконавчим
документом, з урахуванням стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, штрафів, накладених на
боржника під час виконавчого
провадження. У разі якщо боржник
володіє майном спільно з іншими
особами, стягнення звертається на його
частку, що визначається судом за
поданням державного виконавця.

7. У разі якщо сума, що підлягає
стягненню за виконавчим провадженням,
не перевищує десяти розмірів
мінімальної заробітної плати,
звернення стягнення на єдине житло
боржника та земельну ділянку, на якій
розташоване це житло, не здійснюється.
У такому разі державний виконавець
зобов'язаний вжити всіх заходів для
виконання рішення за рахунок іншого
майна боржника.

Представником ДВС доведено, що до
вчинення опису й арешту 1/3 частини
квартири державним виконавцем було
вжито належних заходів для виявлення
та розшуку іншого належного боржнику
майна.

Боржник не вживав заходів щодо
добровільного виконання наказу
господарського суду у даній справі
протягом більше 2-х років; не виконав у
добровільному порядку судове рішення і
після прийняття рішення про арешт
нерухомого майна; він не запропонував
державному виконавцеві звернути
стягнення на наявні інші види майна,
достатні для виконання рішення суду.

Той факт, що скаржник не був присутнім
при складанні акта опису й арешту майна
від 20.08.2013, не впливає на законність дій
державного виконавця, оскільки чинним
законодавством не передбачено
обов'язкової участі боржника при
складанні такого акту. Присутні при цій
дії батьки скаржника не заявили
будь-яких заяв, клопотань (про що
вказано у акті), а відмовитись від
підпису є їх правом.

Законом не заборонено державній
виконавчій службі описувати належну
боржнику частку в квартирі. Її опис та
арешт не можуть розцінюватися як
реалізація квартири, тому для
складання акта опису й арешту майна не
має значення, хто в цій квартирі
проживає. Заборгованість скаржника
по наказу господарського суду значно
перевищує десять розмірів мінімальної
заробітної плати, тому у державного
виконавця були правові підстави для
проведення опису та арешту належної
боржнику частки у квартирі.

Згідно статті 56 Закону не допускається
звернення стягнення на майно,
зазначене в переліку видів майна
громадян, на яке не може бути звернуто
стягнення за виконавчими документами,
згідно з додатком до цього Закону.

Наведений у додатку до Закону перелік
видів майна громадян, на яке не може
бути звернено стягнення за виконавчими
документами, є єдиним для всіх випадків
звернення стягнення на зазначене
майно, і описане державним виконавцем
майно до цього переліку не входить.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що доводи скаржника у скарзі не
відповідають приписам Закону та
встановленим обставинам справи.

З огляду на викладене, скарга фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 є
необґрунтованою і підлягає залишенню
судом без задоволення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
121-2 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 на дії Соснівського відділу
державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції залишити без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області.

Суддя
А.Д. Пащенко