ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

06.03.2014 Справа №
901/63/14

За позовом Одеського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України

до Фізичної особи-підприємця Шевченка
Андрія Валерійовича

про стягнення 4000,00 грн.

Суддя Куртлушаєв М.І.

Представники:

від позивача - Левицький Р.О.,
представник, довіреність №08-13/703 від
18.02.2014;

від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Одеське обласне
територіальне відділення
Антимонопольного комітету України
звернулось до Господарського суду
Автономної Республіки Крим з позовною
заявою про стягнення з Фізичної
особи-підприємця Шевченка Андрія
Валерійовича в дохід Держаного бюджету
на рахунок ГУ ДКСУ в Одеській області
штрафу в сумі 2000,00 грн. та пені у сумі
2000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.12.2012
Адміністративною колегією Одеського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України
було прийнято рішення №167-рш по справі
№ 176-08/2012 про визнання дій Фізичної
особи-підприємця Шевченка Андрія
Валерійовича порушенням, передбаченим
пунктом 13 статті 50 Закону України «Про
захист економічної конкуренції», у
вигляді неподання інформації
територіальному відділенню у
встановлені головою територіального
відділення строки та про накладання
штрафу на Фізичну особу-підприємця
Шевченка Андрія Валерійовича у розмірі
2000,00 грн.

Як на підставу звернення до суду
позивач посилається на те, що у термін
до 16.05.2013 штраф у добровільному порядку
сплачено не було.

Ухвалою Господарського суду
Автономної Республіки Крим від 09.01.2013
позовну заяву прийнято до розгляду і
порушено провадження у справі.

24.02.2014 на адресу суду від позивача
надійшов витяг з ЄДРПО України на
Одеське обласне територіальне
відділення Антимонопольного комітету
України.

Суд долучив документ до матеріалів
справи.

05.03.2014 від позивача надійшли письмові
пояснення, які долучені судом до
матеріалів справи.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, вимоги суду не виконав.

Ухвала про порушення провадження у
справі від 09.01.2014 була направлена
рекомендованою кореспонденцією з
повідомленням про вручення на адресу
відповідача, яка зазначена у позовній
заяві: пр. Перемоги, 210, кв. 287, м.
Сімферополь, 95022.

Місцезнаходження відповідача по
зазначеній у позові адресі
підтвердилось витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців (а.с. 83).

Вказана ухвала була повернута поштовою
установою з посиланням на закінчення
терміну зберігання (20-22).

В постанові пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року №18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначено, якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а вразі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом
(розділ 3 п. 3.9.1).

Наступні ухвали також були спрямовані
на зазначену адресу.

Таким чином, відповідач був
повідомлений належним чином про час та
місце розгляду даної справи, однак,
правами, наданими сторонам статтею 22
Господарського процесуального кодексу
України, не скористався.

У відповідності до ч. 3 ст. 4-3
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд створює
сторонам та іншим особам, які беруть
участь у справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Оскільки відповідач вважається
повідомленим належним чином про дату,
час та місце розгляду справи, однак не
скористався своїм правом на участь у
судовому процесі, суд вважає за можливе
у порядку ст.75 Господарського
процесуального кодексу України
розглянути справу за відсутністю
відповідача, на підставі матеріалів,
які наявні у справі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

В результаті здійснення державного
контролю за додержанням суб'єктами
господарювання законодавства про
захист від недобросовістної
конкуренції в газеті «Советское
Приднестровье» за №60 (11039) від 09.08.2012
Одеським обласним територіальним
відділенням Антимонопольного комітету
України було виявлено оголошення
наступного змісту: «ВНИМАНИЕ АКЦИЯ!
ЯРМАРКА ПОЛЕЗНЫХ TOBАРОВ.ТОЛЬКО 15
АВГУСТА В БЕЛГОРОД-ДНЕСТРОВСКОМ!»

10.08.2012 позивачем на адресу Редакції
газети «Советское Приднестровье» було
відправлено лист №2649-08/2012 з вимогою про
надання інформації щодо замовника
рекламного блоку «ВНИМАНИЕ АКЦИЯ!
ЯРМАРКА ПОЛЕЗНЫХ ТОВАРОВ.ТОЛЬКО 15
АВГУСТА В БЕЛГОРОД-ДНЕСТРОВСКОМ!» (а.с.
77-78).

Листом за вх. №2768/2012 від 20.08.2012 надано
відповідь щодо замовника
вищезазначеного рекламного блоку із
усіма підтверджуючими документами (а.с.
80-89).

Так, правовідносини між відповідачем
та газетою «Советское Приднестровье»
підтверджуються:

заявкою відповідача про розміщення
реклами в газеті «Советское
Приднестровье» (а.с. 85);

договором від 02.08.2012 щодо публікації та
сторінках газети рекламної інформації
(а.с. 82);

рахунком -фактурою від 17.08.2012 на оплату
за розміщення оголошення (а.с. 87);

актом прийому-здачі № ОУ-0000710 (а.с. 88);

квитанцією про сплату коштів у сумі 200,00
грн. за розміщення оголошення (а.с. 89);

21.08.2012 листом №2758-08/2012 Одеське обласне
територіальне відділення АМКУ
направило вимогу про надання
інформації Фізичній особі-підприємцю
Шевченку Андрію Валерійовичу
(замовнику рекламного блоку).

Станом на 13.11.2012 ФОП Шевченко Андрій
Валерійович не надав до Одеського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України
інформації та документів у відповідь
на вимогу № 2758-08/2012 від 21.08.2012.

У зв'язку із чим, Одеське обласне
територіальне відділення
Антимонопольного комітету України,
розглянувши матеріали справи № 176-08/2012
про порушення Фізичною
особою-підприємцем Шевченком Андрієм
Валерійовичем законодавства про
захист економічної конкуренції, 28.12.2012
прийняло рішення №167-рш, яким
визначено, що Фізична
особа-підприємець Шевченко Андрій
Валерійович вчинила порушення,
передбачене пунктом 13 статті 50 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції", що виразилося у неподанні
інформації територіальному відділенню
у встановлений ним строк (а.с. 8-9).

За зазначене порушення на Фізичну
особу-підприємця Шевченка Андрія
Валерійовича накладено штраф у сумі
2000,00 грн.

Копія рішення надіслана відповідачу
разом із супровідним листом від 28.12.2012
№4814-08/2012 (а.с. 10).

Несплата відповідачем штрафу стала
підставою для нарахування позивачем
пені за прострочення та звернення
позивача із даною позовною заявою до
суду.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази, суд
вважає позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню, з наступних
підстав.

Так, позивач по справі вимагає
стягнення з відповідача штрафу,
нарахованого за порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції, а також пені, нарахованої
за прострочення його оплати.

Підставою для нарахування штрафу є
рішення Антимонопольного комітету
України № 167-рш від 28.12.2012, згідно якого
Фізична особа-підприємець Шевченко
Андрій Валерійович вчинив порушення,
передбачене пунктом 13 статті 50 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції", у вигляді неподання
інформації у встановлені строки.

Відповідно до частини 1 статті 56 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" рішення органів
Антимонопольного комітету України,
голів його територіальних відділень
надається для виконання шляхом
надсилання або вручення під розписку
чи доведення до відома в інший спосіб.

Частиною 2 статті 56 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
визначено, що рішення та розпорядження
органів Антимонопольного комітету
України, голів його територіальних
відділень є обов'язковими до виконання.

Відповідно до частини 3 пункту 1 ст. 56
Закону України «Про захист економічної
конкуренції», рішення, розпорядження
органів Антимонопольного комітету
України вважається таким, що вручене
відповідачу, через десять днів з дня
оприлюднення інформації про прийняття
рішення, розпорядження в офіційному
друкованому органі.

Інформація про прийняте 28.12.2012
Адміністративною колегією Одеського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України
рішення №167-рш по справі №176-08/2012
відносно ФОП Шевченка Андрія
Валерійовича була надрукована в газеті
«Крымские известия» №44(5214) від 06.03.2013,
також 01.07.2013 докладна інформація про
прийняте рішення була розміщена на
офіційному веб-сайті Одеського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України
www.amc.gov.ua.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про
захист економічної конкуренції» особа,
на яку накладено штраф за рішенням
органу Антимонопольного комітету
України, сплачує його у двомісячний
термін з дня одержання рішення про
накладення штрафу.

Згідно з частиною 8 статті 56 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" протягом п'яти днів з дня
сплати штрафу суб'єкт господарювання
зобов'язаний надіслати відповідно до
Антимонопольного комітету України або
його територіального відділення
документи, що підтверджують сплату
штрафу.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»
заявник, відповідач, третя особа мають
право оскаржити рішення органів
Антимонопольного комітету України
повністю або частково до
господарського суду у двомісячний
строк з дня одержання рішення. Цей
строк не може бути відновлено.

Згідно з п.21 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року № 15 "Про деякі питання
практики застосування конкурентного
законодавства" перебіг двомісячного
строку виключає можливість перевірки
законності та обґрунтованості рішення
органу Антимонопольного комітету
України.

В термін до 16.05.2013 інформації щодо
сплати штрафу у добровільному порядку
до Одеського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України не
надходило.

Відповідач до господарського суду
Одеської області з позовною заявою про
визнання недійсним рішення № 167-рш від
28.12.2012 Адміністративної колегії
Одеського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України не звертався.

Оскільки доказів сплати штрафу у сумі
2000,00 грн. відповідачем суду не надано,
то позовні вимоги у цій частині
підлягають задоволенню.

Також, позивачем у зв'язку з
простроченням сплати штрафу було
нараховано пеню в сумі 2000,00 грн.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" за кожний день
прострочення сплати штрафу стягується
пеня у розмірі півтора відсотка від
суми штрафу.

Судом було проведено перевірку порядку
нарахування пені та правильності
розрахунку, проведеного позивачем, та
встановлено наступне.

Станом на 23.12.2013 розмір пені становить:
2000,00 х 1,5% х 222 дні = 6600,00 грн.

Проте, відповідно до частини 5 статті 56
Закону України "Про захист економічної
конкуренції" розмір пені не може
перевищувати розмір штрафу,
накладеного рішенням органу
Антимонопольного комітету України.

Таким чином, оскільки сума штрафу
становить 2000,00 грн., то розмір пені
також дорівнює вказаній сумі.

Відповідно до частин 7 і 9 статті 56
Закону України "Про захист економічної
конкуренції" у разі несплати штрафу у
строки, передбачені рішенням, та пені,
органи Антимонопольного комітету
України стягують штраф та пеню у
судовому порядку; суми стягнутих
штрафів та пені зараховуються до
державного бюджету.

Відповідно до статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно зі статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки, відповідачем під час
розгляду даної справи не був доведений
суду факт оплати нарахованого штрафу
та пені в розумінні змісту статей 32, 33
Господарського процесуального кодексу
України, суд визнає позовні вимоги
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Судовий збір у сумі 1827,00 грн. підлягає
стягненню з відповідача в дохід
Державного бюджету України.

В судовому засіданні 06.03.2014 судом
оголошено вступна та резолютивна
частини судового рішення.

Повне рішення складено 06.03.2014.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної
особи-підприємця Шевченка Андрія
Валерійовича в дохід Держаного бюджету
на рахунок ГУ ДКСУ в Одеській області
(код ЄДРПО України 37607526, МФО 828011, р/р
0008, код за бюджетним
класифікатором 21081100, вид платежу
«Адміністративні штрафи та інші
санкції», символ банку 106 Державний
бюджет) штрафу в сумі 2000,00 грн. та пеню у
сумі 2000,00 грн.

3. Стягнути з Фізичної
особи-підприємця Шевченка Андрія
Валерійовича в дохід Державного
бюджету України (Отримувач коштів:
Управління Державної казначейської
служби України у м. Сімферополі
Автономної Республіки Крим,
м.Сімферополь, вул. Павленко, 48, код
ЄДРПО України 38040558, рахунок 3002,
відкритий за кодом класифікації
доходів бюджету 22030001 в Головному
управлінні Державної казначейської
служби України в Автономній Республіці
Крим, м. Сімферополь, код банку 824026)
судовий збір у розмірі 1827,00грн.

Видати накази після вступу рішення в
законну силу.

Суддя
М.І.
Куртлушаєв