ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.03.14р. Справа № 904/8262/13

За позовом Комунального підприємства
"Теплоенерго", м. Дніпропетровськ

до Колективного підприємства центр
"Жовтневий", м. Дніпропетровськ

про стягнення 89 885,55 грн.

Головуючий колегії Мілєва
І.В.

Судді: Євстигнеєва Н.М., Бондарєв Е.М.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Драчова С.О.,
довіреність № 164 від 11.11.2013р.

Андріанова С. А,
довіреність № 25 від 15.01.2014р.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Теплоенерго"
Дніпропетровської міської ради
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовною
заявою до Колективного підприємства
центр "Жовтневий" про стягнення 73
461,26грн., з яких: 67 056,20грн.- основний борг,
4 407,47грн. - 3% річних, 1997,59грн. - пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
умов договору №134 на відпуск теплової
енергії для потреб опалення від
11.01.2007р., в частині оплати спожитої
теплової енергії за період з квітня
2008р. по квітень 2013р.

Ухвалою від 24.10.2013р. порушено
провадження у справі та призначено
судове засідання на 11.11.2013р.

08.11.2013р. відповідач подав до суду відзив
на позовну заяву, в якому просив
виключити із розрахунку суми
нараховані з оплату послуг
теплопостачання по об'єктам, які
розташовані за адресами проспект
Гагаріна, буд. 31, проспект К.Маркса, буд.
25, вул. Погребняка, буд. 18-б м.
Дніпропетровськ у зв'язку з
застосуванням невірних розрахункових
об'ємів приміщень та ненаданням послуг
із теплопостачання належної якості в
сумі 49350,61грн.. Застосувати строк
позовної давності до вимог позивача КП
"Теплоенерго" за період з квітня 2008 року
по квітень 2010 року в сумі 27 959,78 грн. В
задоволенні позову відмовити.

У зв'язку з перебуванням судді Мілєвої
І.В. на лікарняному 11.11.2013р. справа
№904/8250/13 не розглядалася. Розгляд
справи відкладено на 11.12.2013р.

11.12.2013р. розгляд справи відкладено на
23.12.2013р.

23.12.2013р. представник позивача подав до
суду заяву, в якій просив визнати
поважними причини пропущення строку
позовної давності та у повному обсязі
захистити порушене право КП
«Теплоенерго» щодо стягнення
заявленої суми заборгованості.

Ухвалою суду від 23.12.2013р. задоволено
клопотання позивача про продовження
строків розгляду справи. Розгляд
справи відкладено на 08.01.2014р.

08.01.2014р. до суду надійшла заява позивача
про уточнення позовних вимог, в якій
він просить стягнути з відповідача 82
440,04 грн., з яких: 73 741,23 грн. - основний
борг, 6999,06 грн. - 3% річних та 1 699,75
грн. - пеня.

08.01.2014р. відповідач додав до суду
додаткові пояснення, в яких зазначив,
що спірний договір №134 на постачання
теплової енергії для потреб опалення
від 11.01.2007р. набрав чинності на підставі
рішення суду та діяв до 31.12.2009р.,
оскільки на момент закінчення строку
договору між КП «Теплоенерго» та КПЦ
«Жовтневим» залишилися неузгодженими
розрахункові об'єми, тому слід вважати,
що договір припиняє свою дію.

Ухвалою суду від 08.01.2014р. призначено
розгляд справи № 904/8262/13 колегіально.

09.01.2014р. справу прийнято до свого
провадження колегією: головуючий
колегії Мілєва І.В, судді - Євстигнеєва
Н.М., Бондарєв Е.М., судове засідання
призначено на 22.01.2014р.

16.01.2014р. до суду надійшла заява позивача
про уточнення позовних вимог, в якій
він просить стягнути з відповідача 89
885,55 грн., з яких: 73 741,23 грн. - основний
борг, 6999,06 грн. - 3% річних та 2 226,09
грн. - пеня та 6 919,17 грн. - збитки від
інфляції.

22.01.2014р. у судовому засіданні оголошено
перерву до 05.03.2014р.

22.01.2014р. позивач подав до суду письмове
клопотання, в якому просить суд
зобов'язати відповідача по справі
надати до КП «Терплоенерго»
розгорнутий розрахунок об'єктів
опалюваних приміщень за адресами: вул.
Погребняка 18-Б, пр. Карла Маркса 25, пр.
Гагаріна 31 з поверховими планами за
вказаними адресами з зазначенням площ
приміщень, які включені до розрахунків
об'єктів опалення по об'єктах
відповідача. "Дана інформація потрібна
для забезпечення виключення
подвійного виключення одних самих площ
у разі зменшення об'єктів опалення
відповідача" (т.3 а.с.83).

04.03.2014р. позивач подав клопотання,
вказавши, що клопотання відповідача
про застосування строків позовної
давності необґрунтоване, оскільки
перебіг позовної давності
переривається платіжними дорученнями
№4184 від 30.05.2011р. та №5304 від 02.04.2013р.

05.03.2014р. розгляд справи відкладено на
19.03.2014р.

У судове засідання з'явилися
представники відповідача.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, направив
клопотання просить визнати неявку його
представника поважною, оскільки
19.03.2014р. на 9-30год. призначено розгляд
справи в Красногвардійському
районному суді м. Дніпропетровська, та
відкласти розгляд справи.

Суд відхиляє доводи позивача щодо
відкладення розгляду справи, оскільки
позивач не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому процесі
свого представника згідно з ч.1-5 ст.28
ГПК України, з числа як своїх
працівників, так і осіб, не пов'язаних з
ним трудовими відносинами.

Заслухавши пояснення представників
відповідача, дослідивши матеріали
справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

11.01.2007р. між Комунальним підприємством
"Теплоенерго" Дніпропетровської
міської ради (постачальник) та
Колективним підприємством - центром
"Жовтневий" (споживач) було укладено
договір №134 на відпуск теплової
енергії для потреб опалення
(далі-договір).

Постачальник здійснює відпуск
теплової енергії для потреб
центрального опалення споживачу по
його об'єктах, розміщених за адресами:
пр. Карла Маркса, 25; пр. Гагаріна, 31; вул.
Погребняка, 18Б від джерела
теплопостачання: пр. Карла Маркса, 23, пр.
Гагаріна, 31, вул. Погребняка, 2а (п. 1
договору).

Кількість теплової енергії, яка
передається споживачу у відповідний
період по даному договору визначається
розрахунковим методом згідно
нормативних документів галузі з
урахуванням фактичної температури
зовнішнього повітря, фактичних днів
надання послуг в поточному місяці (п. 2.3
договору).

Споживач теплової енергії
зобов'язується виконувати умови та
порядок оплати спожитої теплової
енергії в обсягах і в терміни, які
передбачені договором (п. 3.2.3 договору).

Споживач зобов'язаний щомісячно, до
10-го числа місяця наступного за
розрахунковим, отримати рахунок за
фактично надані послуги. Кінцевий
розрахунок споживач здійснює до 15-го
числа місяця наступного за
розрахунковим шляхом безготівкового
перерахування або через касу
постачальника (п. 7.2 договору).

За несвоєчасне внесення оплати за
спожиту теплову енергію - споживач має
сплатити пеню у розмірі 1% від
несплаченої суми за кожен день
прострочення платежу за весь період
неналежного виконання зобов'язання
споживачем, але не більше подвійної
облікової ставки НБУ (п. 8.3 договору).

Цей договір набуває чинності з дня його
підписання та діє до 31.12.2009р. (п. 11.1
договору).

Договір вважається пролонгованим на
кожний наступний рік, якщо за місяць до
закінчення строку його дії про
припинення дії договору не буде
письмово заявлено однією із сторін (п.
11.6 договору).

На виконання умов договору позивач
постачав відповідачу теплову енергію
в період з квітня 2008р. по квітень 2013р.,
що не заперечується позивачем, однак
відповідач не згоден з розміром його
заборгованості перед позивачем за
поставлену теплову енергію, що і є
причиною спору.

08.11.2013р. відповідач подав до суду відзив
на позовну заяву, в якому просив
виключити із розрахунку суми
нараховані з оплату послуг
теплопостачання по об'єктам, які
розташовані за адресами проспект
Гагаріна, буд. 31, проспект К.Маркса, буд.
25, вул. Погребняка, буд. 18-б м.
Дніпропетровськ в зв'язку з
застосуванням невірних розрахункових
об'ємів приміщень та ненаданням послуг
із теплопостачання належної якості в
сумі 49350,61грн.. Застосувати строк
позовної давності до вимог позивача КП
"Теплоенерго" за період з квітня 2008 року
по квітень 2010 року в сумі 27 959,78 грн. В
задоволенні позову відмовити. (т.1
а.с.78-80).

У додаткових поясненнях від 22.01.2014р.
відповідач у зв'язку зі зміною
позивачем позовних вимог просить
застосувати строк позовної давності до
вимог за період з квітня 2008р. по квітень
2010р.: основного боргу, збитків від
інфляції та 3% річних. (т.3 а.с.71-77).

23.12.2013р. представник позивача подав до
суду заяву, в якій просив прийняти до
уваги складний фінансово-економічний
стан підприємства, роботу підприємства
в умовах економічно необґрунтованого
тарифу, значної заборгованості
споживачів перед підприємством та
заборгованості бюджету перед
підприємством по зобов'язаннях по
відшкодуванню різниці у тарифах та
нехватку необхідної кількості
фахівців у галузі права для
претензійно-позовної роботи,
пов'язаної з обслуговуванням понад 33
тисяч особових рахунків, і в порядку п. 5
ст. 267 Цивільного кодексу України
просив визнати поважними причини
порушення строку позовної давності та
у повному обсязі захистити порушене
право КП «Теплоенерго» щодо стягнення
заявленої суми заборгованості. (т.1
ас.117).

Позовна давність не є інститутом
процесуального права та не може бути
відновлена (поновлена) в разі її спливу,
але за приписом частини п'ятої статті 267
ЦК України позивач вправі отримати
судовий захист у разі визнання
поважними причин пропуску строку
позовної давності. Питання щодо
поважності цих причин, тобто наявності
обставин, які з об'єктивних, незалежних
від позивача підстав унеможливлювали
або істотно утруднювали своєчасне
подання позову, вирішується
господарським судом у кожному
конкретному випадку з урахуванням
наявних фактичних даних про такі
обставини. Щодо фізичної особи
(громадянина) останніми можуть бути
документально підтверджені тяжке
захворювання, тривале перебування поза
місцем свого постійного проживання
(наприклад, за кордоном) тощо. Стосовно
підприємства (установи, організації)
зазначені обставини не можуть братися
судом до уваги, оскільки за відсутності
(в тому числі й з поважних причин) особи,
яка представляє його в судовому
процесі, відповідне підприємство
(установа, організація) не позбавлене
права і можливості забезпечити
залучення до участі у такому процесі
іншої особи; відсутність зазначеної
можливості підлягає доведенню на
загальних підставах (абз. 3,4 п. 2.2
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
29.05.2013р. № 10 «Про деякі питання
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів»).

Відповідно до абз.1,2 п.2.2 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 29.05.2013р. №10 «Про деякі
питання практики застосування
позовної давності у вирішенні
господарських спорів» за змістом
частини першої статті 261 ЦК України
позовна давність застосовується лише
за наявності порушення права особи.
Отже, перш ніж застосовувати позовну
давність, господарський суд повинен
з'ясувати та зазначити в судовому
рішенні, чи порушене право або
охоронюваний законом інтерес позивача,
за захистом якого той звернувся до
суду. У разі коли такі право чи інтерес
не порушені, суд відмовляє в позові з
підстав його необґрунтованості. І лише
якщо буде встановлено, що право або
охоронюваний законом інтерес особи
дійсно порушені, але позовна давність
спливла і про це зроблено заяву іншою
стороною у справі, суд відмовляє в
позові у зв'язку зі спливом позовної
давності - за відсутності наведених
позивачем поважних причин її
пропущення.

Відповідно до статей 256, 257 Цивільного
кодексу України позовна давність - це
строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила
(ч. 1 статті 261 Цивільного кодексу
України).

Позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено у спорі, є
підставою для відмови у позові (ч. 3, 4
ст.267 Цивільного кодексу України).

Позивач просить стягнути грошові кошти
в тому числі за період з квітня 2008 року
по квітень 2010 року. В той же час позивач
звернувся із позовною заявою до суду
23.10.2013р.

Заявляючи клопотання про застосування
ч.5 ст.267 Цивільного кодексу України
позивач не довів поважність причин
пропуску строку звернення до суду,
тобто наявність обставин, які з
об'єктивних, незалежних від позивача
підстав унеможливлювали або істотно
утруднювали своєчасне подання позову.

04.03.2014р. позивач подав клопотання,
вказавши, що клопотання відповідача
про застосування строків позовної
давності необґрунтоване, оскільки
перебіг позовної давності
переривається платіжними дорученнями
№4184 від 30.05.2011р. та №5304 від 02.04.2013р.
Позивач посилається на те, що
відповідач у зазначених платіжних
дорученнях утримався від уточнення
призначення платежу.

Якщо договором чи іншим правочином
визначено різні строки виконання
окремих зобов'язань, що з нього
виникають (наприклад, у зв'язку з
поетапним виконанням робіт або з
розстроченням оплати), позовна
давність обчислюється окремо стосовно
кожного з таких строків. Позовна
давність за позовами, пов'язаними з
простроченням почасових платежів
(проценти за користування кредитом,
орендна плата тощо), обчислюється
окремо за кожним простроченим платежем
(абз. 2 п. 4.2 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
29.05.2013р. № 10 «Про деякі питання
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів»).

Крім того, відповідно до абз.4 п.4.4.1
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
29.05.2013р. № 10 «Про деякі питання
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів»
бездіяльність боржника (наприклад,
неоспорювання ним безспірного
списання коштів, якщо така можливість
допускається за законом або договором)
не свідчить про переривання перебігу
позовної давності, оскільки таке
переривання можливе лише шляхом
вчинення дій.

З огляду на вищевикладене, позовна
давність стосовно вимог щодо стягнення
заборгованості на підставі договору
№134 на відпуск теплової енергії для
потреб опалення обчислюється окремо за
кожен місяць, а списання позивачем
частини коштів, сплачених згідно з
платіжними дорученнями №4184 від
30.05.2011р. та №5304 від 02.04.2013р. не свідчить
про переривання перебігу позовної
давності

Враховуючи, що строк, у межах якого
Комунальне підприємство "Теплоенерго"
Дніпропетровської міської ради могло
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу,
сплив, суд вважає за необхідне
відмовити в задоволення частини
позовних вимог, а саме основного боргу,
збитків від інфляції та 3% річних за
період з квітня 2008року по квітень
2010року у зв'язку зі спливом позовної
давності.

На виконання умов договору позивач
постачав відповідачу теплову енергію
в період з жовтня 2010 року по квітень 2013
року, що не заперечується позивачем.

08.01.2014р. відповідач додав до суду
додаткові пояснення, в яких зазначив,
що договір №134 на постачання теплової
енергії для потреб опалення від 11.01.2007р.
діяв до 31.12.2009р., оскільки на момент
закінчення строку договору між КП
«Теплоенерго» та КПЦ «Жовтневим»
залишилися неузгодженими розрахункові
об'єми, тому слід вважати, що договір
припиняє свою дію. Це також відповідач
зазначав і у відзиві на позов від
08.11.2013р., пояснивши: «попри це КПЦ
«Жовтневий» продовжувало сумлінно
сплачувати позивачу за фактично
спожиту теплову енергію.» (т. 1 а.с. 78-80).
Також відповідач вважає, що будь-яких
змін до договору не вносилось та
відповідачем не підписувалось. Таким
чином договір сторонами не узгоджено
та він не може бути пролонгованим на
наступний термін. А тому будь-які
вимоги, заявлені позивачем на підставі
договору, який припинив свою дію, є
неправомірним.

Твердження відповідача про те, що
договір №134 від 11.01.2007р. припинив свою
дію 31.12.2009р. спростовується наступним.

Відповідно до пунктів 11.2,11.3, 11.5,11.6
договору №134 від 11.01.2007р. договір
припиняє свою дію у випадках:
розірвання договору оренди або
відчуження приміщення; повної
реконструкції внутрішньої системи
опалення приміщення згідно проекту
узгодженого у встановленому порядку за
рахунок власника приміщення;
ліквідації сторін. Сторона, що вирішила
розірвати цей договір, направляє
письмове повідомлення іншій стороні не
менш як за 10 днів до початку наступного
місяця Цей договір набуває чинності з
дня його підписання та діє до 31.12.2009р.
Договір вважається пролонгованим на
кожний наступний рік, якщо за місяць до
закінчення строку його дії про
припинення дії договору не буде
письмово заявлено однією із сторін.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень
(ч.1 ст.33 Господарського процесуального
кодексу України).

Доказів розірвання договору
відповідачем не надано. Щодо
припинення відповідно до п.11.6 договору
- відповідної письмової заяви,
направленої на адресу позивача,
відповідач також не подав. Крім того,
сам відповідач (т.1 а.с.108, 113-114) подав
додаткову угоду від 03.10.2013р. до договору
№134 від 11.01.2007р., підписану
представниками як позивача, так і
відповідача.

За договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і
перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується (ч.1
ст. 275 Господарського кодексу України).

Суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином, відповідно до закону,
інших правових актів, договору (п. 1 ч. 1
ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу
України).

Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом
(ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530
Цивільного кодексу України).

Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином (ст. 599
Цивільного кодексу України).

Відповідач виставив рахунки для
оплати, а саме: рахунок № 4912 від 31.10.2010р.,
рахунок № 5885 від 30.11.2010р., рахунок № 6815
від 31.12.2010р., рахунок № 883 від 31.01.2011р.,
рахунок № 1887 від 28.02.2011р., рахунок № 2838
від 31.03.2011р., рахунок № 3756 від 30.04.2011р.,
рахунок № 4817 від 31.10.2011р., рахунок № 5740
від 30.11.2011р., рахунок № 6745 від 31.12.2011р.,
рахунок № 812 від 31.01.2012р., рахунок № 1707
від 29.02.2012р., рахунок № 2619 від 31.03.2012р.,
рахунок № 3531 від 30.04.2012р., рахунок № 8510
від 31.10.2012р., рахунок № 9413 від 30.11.2012р.,
рахунок № 10639 від 31.12.2012р., рахунок № 765
від 31.01.2013р., рахунок № 1649 від 28.02.2013р.,
рахунок № 2239 від 31.03.2013р., рахунок № 3216
від 30.04.2013р.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 18.09.2008р.
у справі №35/132-08 за позовом Комунальне
підприємство "Теплоенерго"
Дніпропетровської міської ради до
Колективного підприємства центр
"Жовтневий" встановлено, що відповідно
до умов договору №134 від 11.01.2007р. площа
об'єктів, на які поставляється теплова
енергія, складає: пр. Карла Маркса, 25 -
572,6 куб.м., пр.. Гагаріна, 31 - 1 114,77 куб.м.,
вул. Погребняка, 18 Б - 1 272,8 куб.м. (т.3
а.с.143-150).

22.01.2014р. позивач подав до суду письмове
клопотання, в якому просить суд
зобов'язати відповідача по справі
надати до КП «Терплоенерго»
розгорнутий розрахунок об'єктів
опалюваних приміщень за адресами: вул.
Погребняка 18-Б, пр. Карла Маркса 25, пр.
Гагаріна 31 з поверховими планами за
вказаними адресами з зазначенням площ
приміщень, які включені до розрахунків
об'єктів опалення по об'єктах
відповідача. "Дана інформація потрібна
для забезпечення виключення
подвійного виключення одних самих площ
у разі зменшення об'єктів опалення
відповідача" (т.3 а.с.83).

Відповідно до ст.38 Господарського
процесуального кодексу України
сторона у разі неможливості самостійно
надати докази вправі подати клопотання
про витребування господарським судом
доказів. У клопотанні повинно бути
зазначено: який доказ витребовується;
обставини, що перешкоджають його
наданню; підстави, з яких випливає, що
цей доказ має підприємство чи
організація; обставини, які може
підтвердити цей доказ.

З огляду на те, що рішенням
господарського суду Дніпропетровської
області від 18.09.2008р. у справі №35/132-08
встановлена відповідно до умов
договору №134 від 11.01.2007р. площа об'єктів,
на які поставляється теплова енергія
позивачу, а також те, що між позивачем
та відповідачем укладена додаткова
угода від 03.10.2013р., в якому також
використані аналогічні площі об'єктів,
суд вважає за необхідне відмовити у
задоволенні клопотання позивача про
витребування доказів.

08.01.2014р. до суду надійшла заява позивача
про уточнення позовних вимог, в якій
він просить стягнути з відповідача 82
440,04 грн., з яких: 73 741,23 грн. - основний
борг, 6999,06 грн. - 3% річних та 1 699,75
грн. - пеня.

16.01.2014р. до суду надійшла заява позивача
про уточнення позовних вимог, в якій
він просить стягнути з відповідача 89
885,55 грн., з яких: 73 741,23 грн. - основний
борг, 6999,06 грн. - 3% річних та 2 226,09
грн. - пеня та 6 919,17 грн. - збитки від
інфляції.

21.01.2014р. відповідач подав до суду
контррозрахунок, відповідно до якого
заборгованість (основний борг)
відповідача перед позивачем складає 23
584,89грн., з яких: за період з жовтня 2010 по
квітень 2011 - 6 862,88грн.; за період з
жовтня 2011р. по квітень 2012р. - 8 204,31грн.;
за період з жовтня 2012р. по квітень 2013р. -
8 359,97грн. (т.3 а.с.54,65-71).

Відповідач вважає, що розрахунок
розміру заборгованості по
вул.Погребняка,18б має здійснюватись з
врахуванням площі не 1272,8 куб.м., а
913,1куб.м. та посилається на акт від
21.01.2010р. (т.1 а.с.92). Однак наведений акт не
стосується спірного періоду (жовтень
2010 року -квітень 2013 року). Відповідно до
ч.1 ст.33 Господарського процесуального
кодексу України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Відповідач не надав
аналогічні акти за період з жовтня 2010
року до квітня 2013року.

Судом проведено перерахунок розміру
заборгованості (основного боргу) з
урахуванням показників
середньодобової температури повітря
по м. Дніпропетровську відповідно до
довідок Дніпропетровського обласного
центру з гідрометеорології за період з
жовтня 2010 року до квітня 2013року (т.2.а.с.
87-108). Так,

пр. К. Маркса,25вул.
Гагаріна,31вул.Погребняка,18бРазом
(грн.)Жовтень 2010565,19 1 115,021 273,092
953,3Листопад 2010289,38621,71740,701 651,79Грудень
20101 592,823 273,263 496,178 362,25Січень 20112
255,434 634,945 291,9912 182,36Лютий 20112 221,314
564,835 211,9411 998,08Березень 20111 382,772
841,613 244,447 468,82Квітень 2011200,59669,86764,821
635,27Жовтень 2011694,821 503,021 544,483
742,32Листопад 20111 981,83 4 072,694 650,0410
704,56Грудень 20111 901,613 907,854 461,8210
271,28Січень 20122 870,715 899,346 735,6415
505,69Лютий 20123 643,387 487,218 253,8219
384,41Березень 20122 034,924 321,184 933,7511
289,85Квітень 2012134,48276,36315,54726.38Жовтень
201253,6784,8596,88235,4Листопад 20121 327,122 727,253
113,877 168,24Грудень 20122 797,575 749,046 564,0315
110,64Січень 20132 468,445 072,685 791,7913
332,91Лютий 20131 915,773 936,944 495,0410
347,75Березень 20131 946,444 133,34 414,7710
494,51Квітень 201354,8593,94214,51363,3В матеріалах
справи містяться оригінали платіжних
доручень, згідно з якими відповідачем
перераховані грошові кошти
відповідачу за поставлену теплову
енергію за період з жовтня 2010 року до
квітня 2013року з визначенням
призначення платежу. Суд вважає за
необхідне зазначити, що у платіжному
дорученні № 5352 від 29.04.2013р. в графі
призначення платежу зазначено рахунок
№ 1649 від 28.02.2012р., однак за вказаним
номером відповідачем був виставлений
рахунок від 28.02.2013р., рахунок за лютий
2012р. виставлений за №1707, щодо оплати
якого відповідач подав платіжне
доручення № 4765 від 27.04.2012р. Враховуючи
наведене, суд вважає опискою
зазначення 2012р. замість 2013р. у
призначені платежу в платіжному
дорученні № 5352 від 29.04.2013р.

Платіжне доручення (№, від)Сума
(грн.)Призначення платежу№ 3964 від
02.02.2011р.1 874,07рахунок № 5885 від 30.11.2010р.№
4004 від 24.02.2011р.2 003,25рахунок № 4912 від
31.10.2010р.№ 4051 від 22.03.2011р.6 385,18рахунок №
6815 від 31.12.2010р.№ 4082 від 11.04.2011р.8
289,54рахунок № 883 від 31.01.2011р.№ 4116 від
27.04.2011р.8 167,26рахунок № 1887 від 28.02.2011р.№
4184 від 30.05.2011р.5 704,68рахунок № 1887 від
28.02.2011р.№ 4239 від 30.06.2011р.1 306,35рахунок №
1887 від 28.02.2011р.№ 4562 від 12.01.2012р.3
038,47рахунок № 4817 від 31.10.2011р.№ 4601 від
01.02.2012р.8 142,99 рахунок № 5740 від 30.11.2011р.№
4651 від 29.02.2012р.7 936,95рахунок № 6745 від
31.12.2011р.№ 4704 від 30.03.2012р.11 246,17рахунок №
812 від 31.01.2012р.№ 4765 від 27.04.2012р.13
422,58рахунок № 1707 від 29.02.2012р.№ 4803 від
30.05.2012р.1 879,33рахунок № 3531 від 30.04.2012р.№
4823 від 06.06.2012р.9 022,57рахунок № 2619 від
31.03.2012р.№ 5111 від 28.11.2012р.173,91рахунок № 8510
від 31.10.2012р.№ 5210 від 31.01.2013р.5
236,00рахунок № 9413 від 30.11.2012р.№ 5253 від
28.02.2013р.11 037,11рахунок № 10639 від
31.12.2012р.№ 5304 від 02.04.2013р.9 738,73рахунок №
10639 від 31.12.2012р.№ 5352 від 29.04.2013р.7
558,37рахунок № 1649 від 28.02.2013р.№ 5394 від
31.05.2013р.7 730,94рахунок № 2239 від 31.03.2013р.№
5445 від 26.06.2013р.239,94рахунок № 3216 від
30.04.2013р.Оскільки по деяким рахункам
відповідач сплатив більше, не
визначаючи спрямування залишку коштів,
позивач зарахував здійснену переплату
в рахунок погашення заборгованості за
минулі роки.

Крім того в заяві позивача про
уточнення позовних вимог, яка надійшла
до суду 16.01.2014р., позивач просить
стягнути з відповідача 2 226,09 грн. пені
(нарахована на основний борг з жовтня
2012року по квітень 2013року), 6999,06 грн. - 3%
річних та 6 919,17 грн. збитків від
інфляції (нараховані по 31.12.2013р.).

Виконання зобов'язання (основного
зобов'язання) забезпечується, якщо це
встановлено договором або законом (ст.
548 Цивільного кодексу України).

У разi порушення зобов'язання настають
правовi наслiдки, встановленi договором
або законом, зокрема - сплата неустойки
(п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу
України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або iнше майно, якi боржник повинен
передати кредиторовi у разi порушення
боржником зобов'язання. Пенею є
неустойка, що обчислюється у вiдсотках
вiд суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання (ст.549
Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
платники грошових коштiв сплачують на
користь одержувачiв цих коштiв за
прострочку платежу пеню в розмiрi, що
встановлюється за згодою сторiн. Розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського
Кодексу України).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

З урахуванням вимог чинного
законодавства, а також положень
пунктів 7.2 та 8.3 договору, якими
передбачено, що споживач зобов'язаний
щомісячно, до 10-го числа місяця
наступного за розрахунковим, отримати
рахунок за фактично надані послуги;
кінцевий розрахунок споживач здійснює
до 15-го числа місяця наступного за
розрахунковим шляхом безготівкового
перерахування або через касу
постачальника, за несвоєчасне внесення
оплати за спожиту теплову енергію -
споживач має сплатити пеню у розмірі 1%
від несплаченої суми за кожен день
прострочення платежу за весь період
неналежного виконання зобов'язання
споживачем, але не більше подвійної
облікової ставки НБУ, судом проведено
перерахунок пені, 3% річних, збитків від
інфляції, та встановлено, що їх розмір
становить:

Розмір боргу (грн.)3% річнихІнфляц.
втратиПеняЖовтень 2010 2953,3024,5288,60
950,0581,3727,55 Листопад2010 1651,796,6529,73 0
Грудень2010 8362,2545,36275,95 1977,07165,1029,66 Січень
2011 12182,3655,07280,19 3892,82318,6858,39 Лютий 2011
11998,0842,40323,95 3830,8210,3930,65 0 Березень
20117468,82608,96112,03 Квітень 20111635,27129,303,27
Жовтень 2011 3742,3217,8411,23 703,8541,652,11
Листопад2011 10704,5642,2342,82 2561,57147,382,56
Грудень 2011 10271,2837,9941,09 2334,33128,93-2,33 Січень
2012 15505,6956,0877,53 4259,52224,76-17,04 Лютий 2012
19384,4168,5158,15 5961,83300,87-23,85 Березень 2012
11289,8548,25-33,87 2267,28106,97-2,27 Квітень 2012
726,380,90-2,18 0 Жовтень 2012 235,40,25-0,241,25
61,492,020,434,26Листопад2012 7168,2427,690138,08
1932,2453,205,80107,68Грудень 2012 15110,6454,6515,11273,23
4073,5811,05055,24 0 Січень
201313332,91350,6740,00971,66Лютий 2013 10347,7538,270191,36
2789,3856,6311,16150,40Березень 2013 10494,5139,6810,49198,39
2763,5748,848,29142,19Квітень 2013 363,301,250,366,11
123,361,920,376,45Всього:55015,363396,281505,692246,3Позива
ч просить стягнути з відповідача 2 226,09
грн. пені, суд не виходить за межі
позовних вимог.

З огляду на викладене, зважаючи на те,
що має місце прострочення виконання
зобов'язання є правомірними та такими,
що підлягають задоволенню позовні
вимоги про стягнення з відповідача 62
143,42грн., з яких: 55015,36грн.- основний борг,
3396,28грн. - 3% річних, 1505,69грн.- інфляційні
втрати, 2226,09грн.- пеня.

Згідно з абз. 4 п.4.1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №7
від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики
застосування розділу VІ Господарського
процесуального кодексу України"
правило статті 49 ГПК України щодо
розподілу сум судового збору у справах,
що виникають при виконанні договорів
та з інших підстав, пропорційно розміру
задоволених позовних вимог
застосовується також і у випадках, коли
судовий збір сплачено за мінімальною
(визначеною Законом) ставкою.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу витрати по
сплаті судового збору покладаються на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог: на
позивача - 554,77 грн. (30,86%), на відповідача
- 1242,94 грн. (69,14%).

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст.1, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Колективного підприємства
центр «Жовтневий» (49005,
м.Дніпропетровськ, вул. О.Гончара, 15-Б,
ідентифікаційний код 19087481) на користь
Комунального підприємства
«Теплоенерго» Дніпропетровської
міської ради (49000, м. Дніпропетровськ,
вул.Погребняка,7, ідентифікаційний код
32688148) 62 143,42грн., з яких: 55015,36грн.-
основний борг, 3396,28грн. - 3% річних,
1505,69грн.- інфляційні втрати, 2226,09грн.-
пеня, про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Колективного підприємства
центр «Жовтневий» (49005,
м.Дніпропетровськ, вул. О.Гончара, 15-Б,
ідентифікаційний код 19087481) на користь
Комунального підприємства
«Теплоенерго» Дніпропетровської
міської ради (49000, м. Дніпропетровськ,
вул.Погребняка,7, ідентифікаційний код
32688148) витрати по сплаті судового збору
у розмірі 1242,94 грн., про що видати наказ.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня його
оголошення, а у разі якщо в судовому
засідання було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення - з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Головуючий колегії І.В. Мілєва

Суддя

Н.М.Євстигнеєва

Суддя

Е.М.Бондарєв

Повне рішення складено 19.03.2014