КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2014 р. Справа№ 911/2767/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кондес Л.О.

суддів: Ропій Л.М.

Рябухи В.І.

За участю представників:

позивача: Грищенко О.М. - пред. за. дов.
б/н від 01.04.2013;

відповідача - 1: не з'явився;

відповідача - 2: Мазуркевич Т.В. - пред.
за. дов. № 200114-1 від 20.01.2014;

третьої особи - 1: не з'явився;

третьої особи - 2: не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Злагода" - 2005

на рішення Господарського суду
Київської області від 02.10.2013р.

у справі № 911/2767/13 (суддя - Боцуца В.М.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю „Ніко-Тайс"

до: Товариства з обмеженою
відповідальністю „ПК Трейдсервісгруп"

Товариства з обмеженою
відповідальністю „Злагода" - 2005

за участю третіх осіб, що не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача:

1) Товариства з обмеженою
відповідальністю „Тридента агро"

2) Фізичної особи - підприємця Грищенка
Олександра Миколайовича

про стягнення 8 383, 37 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду
Київської області від 02.10.2013р. позов
задоволено повністю: підлягає
стягненню солідарно з Товариства з
обмеженою відповідальністю „ПК
Трейдсервісгруп" та Товариства з
обмеженою відповідальністю „Злагода" -
2005 на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю „Компанія
„Ніко-Тайс" 153,60 грн. - пені та 1 720,50 грн. -
судового збору, 700,00 грн. - витрат на
послуги адвоката. Також, підлягає
стягненню з Товариства з обмеженою
відповідальністю „Злагода" - 2005 на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю „Компанія
„Ніко-Тайс" 21,42 грн. - 3 % річних та 8 208, 35
грн. - курсової різниці.

Не погодившись із прийнятим рішенням,
відповідач-2 звернувся з апеляційною
скаргою до Київського апеляційного
господарського суду, в якій просить суд
оскаржуване рішення скасувати
повністю, та прийняти нове, яким в
частині стягнення 8 208, 35 грн. - курсової
різниці з Товариства з обмеженою
відповідальністю „Злагода" - 2005
провадження у справі припинити, а в
частині стягнення пені та 3% річних у
позові відмовити, у зв'язку з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
у первісного кредитора права вимоги
сплати курсової різниці, нарахованої
на 15296,00 грн. - заборгованості на день
укладання Угоди №117-ТА про зміну
кредитора у зобов'язанні від 21.01.2011,
укладеної з ФОП Грищенко О.М., вже не
існувало, оскільки рішенням
Господарського суду Хмельницької
області від 19.10.2009 р. у справі № 8/1580
стягнуто з ТОВ „Злагода" - 2005 курсову
різницю в сумі 8 027,00 грн. та зазначене
рішення було виконано, що
підтверджується Постановою ВДВС
Славутського МРУЮ про закінчення
виконавчого провадження від 14.07.2010.
Скаржник зазначає, що жодної іншої
заборгованості в розмірі 15296,00 грн. не
існує, у зв'язку з чим суд першої
інстанції мав припинити провадження у
справі в даній частині вимог.
Відповідач-2 стверджує, що про розгляд
справи в суді першої інстанції не був
повідомлений належним чином, у зв'язку
з чим не міг скористатися своїм правом
та подати заяву відповідно до ст. 267 ЦК
України про застосування позовної
давності щодо вимог позивача.

У своїх письмових поясненнях та
запереченнях на апеляційну скаргу
позивач зазначає, що даний розмір
курсової різниці згідно з рішенням
Господарського суду Хмельницької
області від 19.10.2009 р. у справі № 8/1580 в
сумі 8 027,00 грн. не входить до суми
курсової різниці, яка стягнута за
оскаржуваним рішенням, адже формула
нарахування курсової різниці
передбачає використання курсу (НБУ)
долара США до гривні не на день подання
позову до суду, а на день перерахування
грошей. Позивач звертає увагу, що
матеріалами справи підтверджується
факт повідомлення відповідача-2
належним чином про день слухання
справи у суді першої інстанції, тому
скаржником не доведена неможливість
подання додаткових доказів до суду
першої інстанції.

Відповідач-1 у відзиві на апеляційну
скаргу вказує, що доводи відповідача-2 є
безпідставними та необґрунтованими, а
справу просить розглядати без участі
представника ТОВ„ПК Трейдсервісгруп".

Ухвалою від 18.12.2013 прийнято апеляційну
скаргу до провадження та призначено
справу до розгляду на 22.01.2014.

20.01.2014 представником позивача, через
відділ документального забезпечення
суду подано клопотання про розгляд
справи без участі представника
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Ніко-Тайс".

В судове засідання 22.01.2014 представник
відповідача - 2 з'явився, представники
інших учасників судового процесу не
з'явилися.

Ухвалою суду від 22.01.2014 розгляд справи
відкладено на 05.02.2014.

В судове засідання 05.02.2014 представник
відповідача - 2 з'явився, представники
інших учасників судового процесу
повторно не з'явилися.

Ухвалою суду від 05.02.2014 розгляд справи
відкладено на 19.02.2014.

В судове засідання 19.02.2014 представник
позивача з'явився, представники інших
учасників судового процесу не
з'явилися. Представником позивача
подано заяву про продовження строку
розгляду апеляційної скарги
відповідно до ст. 69 ГПК України.

Ухвалою суду від 19.02.2014 продовжено
строк розгляду апеляційної скарги та
відкладено розгляд справи на 24.02.2014

В судове засідання 24.02.2014 представники
позивача та відповідача - 2 з'явилися,
представники інших учасників судового
процесу не з'явилися.

Розглянувши апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справи з
урахуванням правил ст.ст.99,101 ГПК
України, відповідно до яких
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги,
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі,
колегія суддів встановила наступне:

Позивач звернувся до Господарського
суду Київської області з позовом до ТОВ
„ПК Трейдсервісгруп", ТОВ „Злагода" -
2005, в якому просив солідарно стягнути
153, 60 грн. - пені та стягнення з ТОВ
„Злагода" - 2005 8 208, 35 грн. - курсової
різниці, 21, 42 грн. - 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані
невиконанням відповідачем-2 свого
обов'язку щодо своєчасної оплати у
повному обсязі за товар згідно
Договору № 032-04к ХМ купівлі-продажу на
умовах відстрочення платежу від 19.08.2008
р., укладеного між ТОВ „Тридента агро"
та ТОВ „Злагода" - 2005, та Угоди №117-ТА
про заміну кредитора у зобов'язанні від
26.01.2011 р., укладеної між ТОВ „Тридента
Агро" та ФОП Грищенком О. М., а, також,
Угоди № 67/07-12 про заміну кредитора у
зобов'язанні 02.07.2012 р., укладеної між ФОП
Грищенком О. М. та ТОВ „Ніко-Тайс" і
невиконанням відповідачем-1 свого
обов'язку згідно Договору поруки №
11-03-2013-7 від 11.03.2013 р., укладеного між ТОВ
„Компанія „Ніко-Тайс" та ТОВ „ПК
Трейдсервісгруп".

Представники відповідачів та третіх
осіб відзиви на позовну заяву не
надали.

Як вбачається з матеріалів справи,
19.08.2008 р. між ТОВ „Тридента агро" та ТОВ
„Злагода" - 2005 було укладено Договір №
032-04к ХМ купівлі-продажу товару на
умовах відстрочення платежу, яким
визначено умови купівлі-продажу
засобів захисту рослин.

Відповідно до п. 2.1 вказаного Договору
асортимент товару, його кількість,
термін оплати та поставки, місце
передачі товару, ціна визначається в
додатках, рахунках та накладних
документах.

Згідно п. 2.2. зазначеного Договору, всі
рахунки та накладні документи, що
виписані в період дії даного договору,
є його невід'ємною частиною.

Пунктом 5.3. Договору встановлено, що 100 %
від вартості товару оплачується
покупцем в строк до 25.10.2008 р.

Відповідно до специфікації до
Договору, видаткової накладної №
РН-ХМ00077 від 19.08.2008 р., згідно
довіреності серії НБЕ № 862418
відповідачу було поставлено товар на
суму 35 296, 80 грн.

Заборгованість відповідачем була
погашена частково, а саме згідно
банківських виписок про рахунку від
19.11.2008 р. на суму 5 000, 00 грн., та від 25.11.2008
р. - на суму 15 000, 00 грн., у зв'язку з чим
ТОВ „Тридента Агро" звернулося з
позовом до Господарського суду
Хмельницької області про стягнення з
ТОВ „Злагода" - 2005 15 296, 80 грн. - основного
боргу, 8 027, 03 грн. - курсової різниці, 2 745,
72 грн. - пені, 346, 25 грн. - 3 % річних, 2 080, 36
грн. - інфляційних втрат та 2 294, 52 грн. -
штрафу,

Проте, після пред'явлення позову ТОВ
„Злагода" - 2005 сплатило суму основного
боргу - 15 296, 00 грн., що підтверджується
платіжним дорученням від 17.08.2009 р.

Рішенням Господарського суду
Хмельницької області від 19.10.2009 р. у
справі № 8/1580 за позовом ТОВ „Тридента
агро" до ТОВ „Злагода" - 2005 про
стягнення 30 790, 68 грн. позов задоволено
частково і присуджено до стягнення з
ТОВ „Злагода" - 2005 на користь ТОВ
„Тридента агро" 0, 80 грн. - основного
боргу, 8 027, 03 грн. - курсової різниці, 2
745,72 грн. - пені, 346, 25 грн. - 3 % річних, 2 080, 36
грн. - інфляційних втрат, 2 294, 52 грн. -
штрафу, 307, 91 грн. - державного мита, 236,00
грн. - витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу та 1 500,00
грн. - витрат на послуги адвоката, а в
частині стягнення 15 296, 00 грн. -
основного боргу провадження у справі №
8/1580 припинено, у зв'язку із погашенням
відповідачем заборгованості до
прийняття рішення.

26.01.2011 р. між ТОВ „Тридента агро" та ФОП
Грищенком О. М. було підписано Угоду №
117-ТА про заміну кредитора у
зобов'язанні, згідно умов п. 1.1. якої
первісний кредитор відступає новому
кредитору право вимоги виконання ТОВ
„Злагода" - 2005 зобов'язання щодо сплати
розміру курсової різниці, пені, 3 % -
річних, набутих первісним кредитором
на підставі Договору № 032-04к ХМ
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 19.08.2008 р., у
зв'язку із неналежним, несвоєчасним та
неповним виконанням боржником
грошового зобов'язання згідно договору
№ 032-04к ХМ купівлі-продажу товару на
умовах відстрочення платежу від 19.08.2008
р.

За Актом прийому-передачі документів
від 26.01.2011 р. між ТОВ „Тридента агро" та
ФОП Грищенком О. М. первісний кредитор
передав, а новий кредитор прийняв для
виконання документи згідно переліку.

Як вбачається з опису вкладень на
фіскального чеку (а.с. 31), 22.06.2013 р. ТОВ
„Тридента агро" звернулось до боржника
- відповідача-2 із повідомленням б/н від
26.01.2011 р. про заміну кредитора у
зобов'язанні, у якому повідомило
відповідача-2 про те, що за Угодою №
117-ТА про заміну кредитора у
зобов'язанні від 26.01.2011 р., укладеною між
ФОП Грищенком О. М. та ТОВ „Тридента
агро", останнє відступило новому
кредитору - ФОП Грищенку О. М. право
вимоги щодо сплати розміру курсової
різниці, пені, 3 % річних у загальному
розмірі 8 383, 37 грн., що нараховані
відповідно до умов чинного
законодавства у зв'язку із неналежним,
несвоєчасним та неповним виконанням
грошового зобов'язання згідно договору
№ 032-04к ХМ купівлі-продажу товару на
умовах відстрочення платежу від 19.08.2008
р. Факт направлення ТОВ „Тридента агро"
повідомлення відповідачу-2
підтверджується фіскальним чеком № 4861
від 22.06.2013 р. про відправлення цінного
листа і описом вкладення до нього від
22.06.2013 р.

02.07.2012 р. між ФОП Грищенком О. М. та
позивачем було підписано Угоду № 67/07-12
про заміну кредитора у зобов'язанні.

Згідно умов п. 1.1. Угоди № 67/07-12
первісний кредитор відступає новому
кредитору право вимоги виконання ТОВ
„Злагода" - 2005 зобов'язання щодо сплати
розміру курсової різниці, пені, 3 % -
річних, набутих первісним кредитором
на підставі Договору № 032-04к ХМ
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 19.08.2008 р. та
згідно угоди № 117-ТА про заміну
кредитора у зобов'язанні від 26.01.2011 р.

Як зазначено в п. 1.2. Угоди № 67/07-12, новий
кредитор одержує право замість
первісного кредитора вимагати від
боржника сплати грошової суми в
розмірі, визначеному в п. 2.1 цієї угоди.

Відповідно до п. 2.1. Угоди № 67/07-12 сума
зобов'язання, що відступається за даною
угодою, становить 8 383, 37 грн.

Згідно з п. 6.1. Угоди № 67/07-12 визначено,
що угода набуває чинності з моменту її
підписання і діє до повного виконання
сторонами своїх зобов'язань за цією
угодою.

02.07.2012 р. між ФОП Грищенком О. М. та
позивачем було підписано Акт
прийому-передачі документів, згідно
умов якого відповідно до Угоди № 67/07-12
про заміну кредитора у зобов'язанні
02.07.2012 р. первісний кредитор передав, а
новий кредитор прийняв для виконання
документи згідно переліку.

Відповідно до опису вкладень та
фіскального чеку № 4863 (а.с. 36) 22.06.2013 р.
ФОП Грищенко О. М. звернувся до боржника
- відповідача-2 із Повідомленням про
заміну кредитора у зобов'язанні, у
якому новий кредитор - позивач
повідомив відповідача-2 про те, що за
Угодою № 67/07-12 про заміну кредитора у
зобов'язанні від 02.07.2012 р., укладеною між
ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс" та ФОП
Грищенком О. М., останній відступив
новому кредитору - позивачу право
вимоги щодо сплати розміру курсової
різниці, пені та 3 % - річних у загальному
розмірі 8 383, 37 грн., набутих ФОП
Грищенком О. М. на підставі Договору №
032-04к ХМ купівлі-продажу товару на
умовах відстрочення платежу від 19.08.2008
р. та згідно Угоди № 117-ТА про заміну
кредитора у зобов'язанні від 26.01.2011 р., у
зв'язку із неналежним, несвоєчасним та
неповним виконанням боржником
грошового зобов'язання згідно Договору
№ 032-04к ХМ купівлі-продажу товару на
умовах відстрочення платежу від 19.08.2008
р.

11.03.2013 р. між позивачем (кредитор) та
відповідачем-1(поручитель) було
укладено Договір поруки № 11-03-2013-7,
згідно умов п. 1.1. якого поручитель
поручається перед кредитором за
виконання обов'язку ТОВ „Злагода" - 2005
по сплаті пені, у зв'язку із неналежним
виконанням боржником грошового
зобов'язання згідно договору
купівлі-продажу та Угоди,
передбаченими ст. 2 цього Договору.

Згідно п. 1.2. Договору поруки у разі
порушення боржником обов'язку за
основним договором, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.

Новий кредитор - позивач звернувся до
боржника - відповідача-1 із Вимогою №
15-7/03 від 15.03.2013 р., у якій вимагав у
триденний строк із моменту отримання
даної вимоги виконати взяті на себе
зобов'язання за Договором поруки №
11-03-2013-7 від 11.03.2013 р.

У відповіді за вих. №17 від 18.03.2013 р. на
зазначену вимогу відповідач-1
повідомив позивача про те, що виконати
взяті на себе зобов'язання за Договором
поруки № 11-03-2013-7 від 11.03.2013 р. не в змозі
у зв'язку із скрутним фінансовим
становищем.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що у
відповідності до угоди № 117-ТА про
заміну кредитора у зобов'язанні від
26.01.2011 р., укладеної між ТОВ „Тридента
Агро" та ФОП Грищенком О. М., та Угоди №
67/07-12 про заміну кредитора у
зобов'язанні 02.07.2012 р., укладеної між ФОП
Грищенком О. М. та ТОВ „Ніко-Тайс", до
останнього перейшло право вимоги
виконання відповідачем-2 обов'язку по
оплаті 8 208, 35 грн. - курсової різниці, 153,
60 грн. - пені від суми основної
заборгованості за період з 31.07.2009 р. по
16.08.2009 р., 21, 42 грн. - 3 % річних від суми
основної заборгованості за період з
31.07.2009 р. по 16.08.2009 р. за Договором № 032-04к
ХМ купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 19.08.2008 р.,
укладеним між ТОВ „Тридента агро" та
ТОВ „Злагода" - 2005.

Проте, колегія суддів не може повністю
погодитись з правовою позицією суду
першої інстанції щодо задоволення
позову в частині стягнення з
відповідача-2 курсової різниці в
заявленій1 позивачем сумі 8 208,35 грн., з
огляду на наступне:

Згідно ч.2 ст. 533 ЦК України, якщо у
зобов'язанні визначено грошовий
еквівалент в іноземній валюті, сума, що
підлягає сплаті у гривнях,
визначається за офіційним курсом
відповідної валюти на день платежу,
якщо інший порядок її визначення не
встановлений договором або законом чи
іншим нормативно-правовим актом.

Нормами ч. 1 ст. 632 ЦК України визначено,
що ціна в договорі встановлюється за
домовленістю сторін. У випадках,
встановлених законом, застосовуються
ціни (тарифи, ставки тощо), які
встановлюються або регулюються
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування.

Сторони, відповідно до Додатку № 1 до
Договору купівлі-продажу, який
підписаний повноважними
представниками обох сторін, визначили
ціну, кількість, вартість та
найменування товару, а також те, що в
тому випадку, якщо курс долара США на
день оплати вище, ніж курс долара США на
день підписання договору, сторони для
визначення суми, яка підлягає оплаті,
використовують наступну формулу:

S = (A1/А2)*B, де

S - ціна на момент проплати;

B - ціна на момент підписання;

A2 - курс (НБУ) долара США до гривні на
день підписання договору;

A1 - курс (НБУ) долара США до гривні на
день перерахування грошей.

Курс долара США на день підписання
договору та додатку до нього становив 5,
05 грн./дол. США.

Як зазначається в позовній заяві,
поданій ТОВ „Тридента агро" до
Господарського суду Хмельницької
області (копія міститься в матеріалах
справи) позивач просив стягнути 8 027,03
грн. - курсової різниці, нарахованої на
суму заборгованості - 15 296,80 грн. станом
на день звернення з позовом до суду -
30.07.2009, за офіційним курсом долара США
відповідно до гривні встановленим НБУ
станом на вказану дату - 7,70 грн./дол. США.

S = ((7,70 / 5,05) * 15296,80) - 15296,80 = 8 027, 03 грн.

Проте, як заначалось рашіне, 17.08.2009 р.
ТОВ „Злагода" - 2005 сплатило суму
основного боргу - 15 296, 00 грн.

Рішенням Господарського суду
Хмельницької області від 19.10.2009 р. у
справі № 8/1580 за позовом ТОВ „Тридента
агро" до ТОВ „Злагода" - 2005 про
стягнення 30 790, 68 грн. вказану вимогу
задоволено в повному обсязі в сумі 8 027,
03 грн.

Як вбачається з п. 2.2 Угоди №67/07-12 про
заміну кредитора у зобов'язанні від
02.07.2012, позивачу відступлено згідно
Договору № 032-04к ХМ купівлі-продажу
товару на умовах відстрочення платежу
від 19.08.2008 р., курсову різницю, пеню, 3 % -
річних, котрі нараховані відповідно до
норм чинного законодавства України за
період з 31.07.2009 р. по 16.08.2009 р., розмір
яких становить: 8 208, 35 грн. - курсової
різниці, 21, 42 грн. - 3 % річних, 153, 60 грн. -
пені.

Розрахунок курсової різниці здійснено
відповідно до наступних показників:

курс (НБУ) долара США до гривні на день
підписання договору - 5, 05 грн./дол. США.

курс (НБУ) долара США до гривні на день
перерахування грошей (на 17.08.2009) - 7,76
грн./дол. США.

на суму боргу - 15 296,00 грн.

S = ((7,76 / 5,05) * 15296,00) - 15296,00 = 8 208,35 грн.

Згідно ч. 2 ст. 35 ГПК України факти,
встановлені рішенням господарського
суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори), за винятком
встановлених рішенням третейського
суду, під час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших
спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

Статтею 61 Конституції України
визначено, що ніхто не може бути двічі
притягнутий до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення.

Тобто, при зверненні ТОВ „Тридента
агро" до Господарського суду
Хмельницької області та враховуючи
погашення ТОВ „Злагода" - 2005 суми боргу
16.08.2009р. курсова різниця мала
нараховуватись за курсом 7,76 грн./дол.
США, у зв'язку з чим ТОВ „Ніко-Тайс" мало
бути відступлено лише 181,32 грн. (8 208,35
грн. - 8 027, 03 грн.).

Згідно п.2 ч.1 ст. 80 ГПК України
Господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо є рішення
господарського суду або іншого органу,
який в межах своєї компетенції вирішив
господарський спір між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав;

Оскільки Рішенням Господарського суду
Хмельницької області від 19.10.2009 р. у
справі № 8/1580 вже було стягнуто з
відповідача курсову різницю і таке
рішення було виконано, що
підтверджується Постановою ВДВС
Славутського МРУЮ про закінчення
виконавчого провадження від 14.07.2010
(копія міститься в матеріалах справи),
то суд першої інстанції безпідставно
задовольнив вказану вимогу.

На підставі викладеного, вимога
позивача про стягнення з відповідача-2 8
208,35 грн. - курсової різниці є
необґрунтованою, тому рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню у
зазначеній частині вимог та
провадження у справі в частині
стягнення курсової різни в сумі 8 027,03
грн. підлягає припиненню, а в частині
стягнення 181,32 грн. - курсової різни
позов підлягає задоволенню.

Щодо заяви відповідача-2 про
застосування позовної давності,
викладеної в апеляційній скарзі, то
колегія суддів вважає доводи скаржника
необґрунтованими, з огляду на наступне:

Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення.

Як зазначається в п. 2.1 Постанови
Пленуму Вищого господарського суд
України від 29.05.2013 року N 10 «Про деякі
питання практики застосування
позовної давності у вирішенні
господарських спорів» У суді
апеляційної інстанції заявити про
сплив позовної давності може сторона у
спорі, яка доведе неможливість подання
відповідної заяви в суді першої
інстанції, зокрема, у разі, якщо
відповідну сторону не було належним
чином повідомлено про час і місце
розгляду справи місцевим
господарським судом.

Як вбачається з повідомлень про
вручення поштових відправлень (а.с. 51;
102; 108), представник відповідача-2
(«Мирончук») отримував ухвали суду
першої інстанції про порушення
провадження у справі від 22.07.2013, про
відкладення розгляду справи від 14.08.2013
та від 18.09.2013.

Тобто, скаржник був повідомлений про
розгляд справи в суді першої інстанції,
але в судові засідання не з'являвся,
відзиву на позов не надав та не подавав
під час розгляду справи в суді першої
інстанції заяви про застосування
позовної давності відповідно до ст. 267
ГПК України.

Крім того, п. 8.3 Договору
купівлі-продажу сторони визначили, що
відповідно до ст. 259 ЦК України, строк
позовної давності щодо стягнення
штрафних санкцій збільшується до
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань за даним договором.

На підставі викладеного, колегія
суддів відмовляє відповідачу-2 у
задоволенні такої заяви.

Позивач просив суд першої інстанції
стягнути солідарно з відповідачів на
свою користь пеню, передбачену
Договором № 032-04к ХМ купівлі-продажу
товару на умовах відстрочення платежу
від 19.08.2008 р., за періоди прострочення
відповідачем-2 виконання обов'язку по
оплаті товару з 31.07.2009 р. по 16.08.2009 р.
всього на загальну суму 153, 60 грн. у
відповідності до виконаного ним
розрахунку.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу
України штрафними санкціями у цьому
Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу
у разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно ч. 6 ст. 232 цього ж кодексу
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Відповідно до п. 8.2 Договору
купівлі-продажу за прострочення
виконання зобов'язання покупець
зобов'язаний сплатити на користь
продавця пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від вартості
неоплаченого товару за кожен день
прострочення.

Крім цього, сторони, відповідно до п. 6
ст. 232 ГК України, домовились про те, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язань за
даним договором, здійснюється без
обмеження строку.

Розрахунок пені від суми основної
заборгованості, визначений в Угоді
№67/207-12 від 02.07.2012 та заявлений
позивачем, є обґрунтованим та вірним,
отже, вимоги позивача про стягнення
солідарно із відповідачів пені від
суми основної заборгованості у розмірі
153, 60 грн. за договором № 032-04к ХМ
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу від 19.08.2008 р. та за
Договором поруки № 11-03-2013-7 від 11.03.2013 р.
є законними і обґрунтованими, у зв'язку
з чим правомірно задоволено у повному
обсязі судом першої інстанції.

Крім того, позивач просить стягнути із
відповідача-2 3 % річних від суми
основної заборгованості за періоди
прострочення відповідачем-2 виконання
обов'язку по оплаті товару з 31.07.2009 р. по
16.08.2009 р. всього на загальну суму 21, 42
грн. у відповідності до виконаного ним
розрахунку.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Розрахунок 3 % річних від суми 21, 42 грн. є
обґрунтованим та вірним, а тому позов у
зазначеній частині вимог правомірно
задоволений судом першої інстанції.

Крім того, позивач просить суд покласти
на відповідачів понесені ним витрати
на послуги адвоката у розмірі 700, 00 грн.

Пунктом 6.3 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
21.02.2013 р. „Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
передбачено, що витрати позивачів та
відповідачів, третіх осіб, пов'язані з
оплатою ними послуг адвокатів,
адвокатських бюро, колегій, фірм,
контор та інших адвокатських об'єднань
з надання правової допомоги щодо
ведення справи в господарському суді,
розподіляються між сторонами на
загальних підставах, визначених
частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Понесені позивачем витрати на послуги
адвоката у розмірі 700, 00 грн.
підтверджуються договором № 25-19/03 про
надання адвокатських послуг (правової
допомоги) від 25.03.2013 р., укладеним між
ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс" та адвокатом
Грищенком О. М., актом б/н від 25.03.2013 р.
прийому-передачі документів, актом від
12.07.2013 р. здачі-приймання виконаних
робіт щодо надання адвокатських послуг
(правової допомоги), свідоцтвом про
право на заняття адвокатською
діяльністю № 3888 від 29.10.2009 р., платіжним
дорученням № 229 від 29.03.2013 р. на суму 700, 00
грн., наявними у матеріалах справи.

Проте, відповідно до ст. 49 ГПК України
суми, що підлягають сплаті за послуги
адвоката при частковому задоволенні
позову покладаються пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

У зв'язку з викладеним, витрати на
послуги адвоката у розмірі 29,92 грн.
покладаються на відповідача-2.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Колегія суддів дійшла висновку про те,
що апеляційна скарга Товариства з
обмеженою відповідальністю „Злагода" -
2005, підлягає частковому задоволенню, з
підстав, викладених у ній, а рішення
Господарського суду Київської області
від 02.10.2013р. у справі № 911/2767/13, як таке,
що прийняте з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи,
підлягає скасуванню в частині
стягнення 8 208,35 грн. - курсової різниці з
прийняттям у відповідності до п.2 ч.1
ст.103 ГПК України у цій частині вимог
нового рішення про припинення
провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1
ст. 80 ГПК України щодо стягнення 8 027,03
грн. - курсової різниці та задоволення
позову в частині стягнення 181,32 грн. -
курсової різниці, в решті частини
оскаржуване рішення підлягає
залишенню без змін. Судові витрати
підлягають розподілу відповідно до
норм ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 44, 49, п. 2 ч.1 ст. 80, ст. ст.
99, 101, 103-105 Господарського
процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю „Злагода" -
2005 задовольнити частково.

2.Рішення Господарського суду
Київської області від 02.10.2013р. у справі
№911/2767/13 - скасувати в частині стягнення
8 208,35 грн. - курсової різниці та прийняти
нове рішення про припинення
провадження у справі в частині
стягнення 8 027,03 грн. - курсової різниці і
задоволення позову в частині стягнення
181,32 грн. - курсової різниці. В решті
частині рішення залишити без змін.

Резолютивну частину рішення викласти в
наступній редакції:

«Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Товариства з
обмеженою відповідальністю „ПК
Трейдсервісгруп" (08633, Київська обл.,
Васильківський район, с. Мархалівка,
вул. Комсомольська, 22, ідентифікаційний
код 38267861), Товариства з обмеженою
відповідальністю „Злагода" - 2005 (30071,
Хмельницька обл.., Славутський район, с.
Волиця, ідентифікаційний код 33558575) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю „Компанія
„Ніко-Тайс" (03187, м. Київ, вул. Академіка
Заболотного, 38, офіс 23,
ідентифікаційний код 38039872) 153 (сто
п'ятдесят три) грн. 60 коп. - пені та 77
(сімдесят сім) грн. 54 коп. - судового
збору за подання позовної заяви, 29
(двадцять дев'ять) грн. 92 коп. - витрат на
послуги адвоката. Видати наказ

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю „Злагода" - 2005 (30071,
Хмельницька обл.., Славутський район, с.
Волиця, ідентифікаційний код 33558575) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю „Компанія
„Ніко-Тайс" (03187, м. Київ, вул. Академіка
Заболотного, 38, офіс 23,
ідентифікаційний код 38039872) 21 (двадцять
одна) грн. 42 (сорок дві) коп. - 3 % річних, 181
(сто вісімдесят одну) грн. 32 коп. -
курсової різниці. Видати наказ.

Припинити провадження у справі в
частині стягнення 8 027,03 грн. - курсової
різниці, відповідно до п. 2 ч.1 ст. 80 ГПК
України».

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю „Компанія
„Ніко-Тайс" (03187, м. Київ, вул. Академіка
Заболотного, 38, офіс 23,
ідентифікаційний код 38039872) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Злагода" - 2005 ((30071,
Хмельницька обл.., Славутський район, с.
Волиця, ідентифікаційний код 33558575) 823
(вісімсот двадцять три) грн. 48 коп. -
судового збору за подання апеляційної
скарги. Видати наказ.

Доручити Господарському суду
Київської області видати накази.

3. Матеріали справи № 911/2767/13 повернути
до Господарського суду Київської
області.

Головуючий суддя
Л.О. Кондес

Судді
Л.М. Ропій

В.І. Рябуха