ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2014 р.
Справа №4/27/5022-287/2012

(12/14/5022/223/2011)

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

Головуючого судді
Дубник О.П.

Суддів
Скрипчук О.С.

Матущака О.І.

при секретарі
Мусаковському А.В.

розглянувши апеляційну скаргу
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 без
номера від 17.01.2014 року (вх. №01-05/381/14 від
22.01.2014 року)

на рішення Господарського суду
Тернопільської області від 21.11.2013 року

у справі №4/27/5022-287/2012(12/14/5022-223/2011)

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, м. Тернопіль

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Поділля-цукор», м.
Тернопіль

за участю третьої особи-1, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача
Тернопільської міської ради, м.
Тернопіль

за участю третьої особи-2, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача
Відкритого акціонерного товариства
«Цукровий завод «Поділля», м.Тернопіль

про визнання співвласником приміщення

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2;

від відповідача: Кудінова Т.І.,
генеральний директор (Протокол №18/07
від 18.07.2008 року);

від третіх осіб: не з'явилися (належно
повідомлені).

Судом роз'яснено права та обов'язки,
передбачені ст.ст. 20, 22 Господарського
процесуального кодексу України (надалі
- ГПК України).

Відводів складу суду в порядку ст. 20 ГПК
України не заявлялось. Заяв про
технічну фіксацію судового процесу від
учасників судового процесу не
надходило.

Причини відкладення розгляду справи
викладено в ухвалах суду від 12.02.2014 року
та 19.02.2014 року.

Рішенням Господарського суду
Тернопільської області від 06.02.2013 року
залишеним без змін постановою
Львівського апеляційного
господарського суду від 25.06.2013 року
позов задоволено та визнано Фізичну
особу-підприємця ОСОБА_2 співвласником
приміщення по АДРЕСА_1, загальною
площею 285,6 кв.м. в частині зроблених
підприємцем покращень на суму 397632 грн.,
що становить 77% від вартості
новоствореного майна.

Постановою Вищого господарського суду
України від 19.08.2013 року попередні
судові акти скасовано, а справу
направлено на новий судовий розгляд.
Скасовуючи рішення місцевого
господарського суду та постанову
апеляційного господарського суду, суд
касаційної інстанції зазначив, що
судами не досліджено питання щодо
земельної ділянки під спірним
приміщенням, зокрема, чи здійснена
реконструкція в межах відведеної
земельної ділянки; розмір витрат
наймача на поліпшення. Також суд
касаційної інстанції зазначив, що
з'ясуванню підлягає питання, чи мало
місце створення нової речі, в чому воно
полягало, чи можуть бути відокремлені
зроблені поліпшення; визнаючи позивача
співвласником приміщення по АДРЕСА_1
загальною площею 285,6 кв.м., судом не
визначено якого саме приміщення.

При новому розгляді справи рішенням
від 21.11.2013 року (суддя Шумський І.П.)
відмовлено в задоволенні позову
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
(надалі ФОП ОСОБА_2) до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Поділля-цукор» (надалі ТОВ
«Поділля-цукор»), за участю третьої
особи-1, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача Тернопільської міської
ради, за участю третьої особи-2, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача
Відкритого акціонерного товариства
«Цукровий завод «Поділля» (надалі ВАТ
«Цукровий завод «Поділля») про
визнання співвласником 77/100 частки
окремої будівлі приміщення ковбасного
цеху, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 (уточнено позовні вимоги під
час нового розгляду справи).

Не погоджуючись з рішенням місцевого
господарського суду, позивач оскаржив
його в апеляційному порядку. Апелянт,
зокрема, зазначає, що реконструйоване
та добудоване ним приміщення введене в
експлуатацію, що стверджується Актом
Державної комісії про прийняття в
експлуатацію закінченого будівництва
об'єкта від 13.05.2006 року, який
затверджено рішенням виконавчого
комітету Тернопільської міської ради
від 07.06.2006 року №738, а тому, не може
вважатися самочинним будівництвом.
Також скаржник вказує, ВАТ «Цукровий
завод «Поділля», як постійний
землекористувач земельної ділянки, на
якій було проведено реконструкцію та
добудову, дало згоду на проведення
реконструкції та добудови. Також
позивач вважає, що не відмовлявся від
проведення додаткової експертизи.
Апелянт зазначає, що його право
власності на новостворене майно існує
з моменту прийняття його в
експлуатацію, а тому позовна давність
не може застосовуватись. ФОП ОСОБА_2
просить оскаржуване рішення скасувати
та прийняти нове рішення, яким
задоволити позовні вимоги.

Відповідач у відзиві на апеляційну
скаргу, зокрема, зазначає, що
Тернопільська міська рада, як власник
земельної ділянки, не надавала її
позивачу для здійснення перебудови
(реконструкції) приміщення. Відповідач
вважає, що право власності на самочинно
збудоване майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво, лише у випадках,
передбачених ст.376 ЦК України. ТОВ
«Поділля-цукор» просить оскаржуване
рішення залишити без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення.

Треті особи відзивів на апеляційну
скаргу не надали, явки повноважених
представників не забезпечили, хоч про
час та місце розгляду справи
повідомлялися належним чином.

9 серпня 2004 року між ТОВ «Поділля-Цукор»
(Орендодавець) та ФОП ОСОБА_2 (Орендар)
укладено Договір №61 оренди нежитлових
приміщень (Договір), відповідно до п.1.1
якого Орендодавець передає, а Орендар
приймає у строкове платне користування
нежиле приміщення загальною площею 79,5
кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 для використання його в
господарській діяльності з метою
виробництва ковбасних виробів.
Орендовуване приміщення розташоване в
споруді для заточки дифузійних ножів.

Відповідно до п.4.1.4 Договору Орендар
зобов'язаний не проводити
реконструкції орендовуваного
приміщення, систем опалення,
водопостачання, каналізації,
електропостачання та інших
капітальних робіт, включаючи
перепланування приміщення, без
письмового дозволу Орендодавця.

Умовами цього Договору не передбачено
застосування Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» до регулювання майнових
відносин між Орендодавцем та Орендарем
щодо використання об'єкта оренди.

Відповідно до свідоцтва про право
власності на будівлі та споруди від
31.01.2003 року, виданого Виконавчим
комітетом Тернопільської міської ради
ТОВ «Поділля-цукор» належать на праві
колективної власності будівлі та
споруди загальною площею 32508,20 кв.м., які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1,
зокрема, під літерою «Я» - механічна
майстерня із спорудою для заточки
дифузійних ножів площею 1039 кв.м.

25 серпня 2004 року Орендар звернувся до
Орендодавця листом за №2-08/04, в якому
просив відповідача дати дозвіл на
реконструкцію, перепланування,
добудову орендованих приміщень і
підключення комунікацій для
водопостачання та водовідведення.

Листом від 01.09.2004 року за №141 ТОВ
«Поділля-цукор» повідомило позивача,
що не заперечує проти перепланування
та добудови орендованого приміщення
під цех з виробництва ковбасних
виробів; перепланування та добудова
має бути здійснена з дотриманням
діючих норм та правил.

Листом 17.09.2004 року за №237 ВАТ «Цукровий
завод «Поділля» надало згоду ФОП
ОСОБА_2 на добудову орендовуваного
нежитлового приміщення майстерні з
пошиву фільтрувальних конусів ТОВ
«Поділля-цукор» за адресою: АДРЕСА_1.
Цим же листом повідомлено позивача, що
земельна ділянка, на якій розташований
даний об'єкт, надана ВАТ «Цукровий
завод «Поділля» у постійне
користування на підставі рішення
Тернопільської міської ради народних
депутатів від 02.10.1996 року №834.

Згідно Державного акта на право
постійного користування землею І-ТР
№000235 від 06.12.1996 року ВАТ «Цукровий
завод «Поділля» надано у постійне
користування земельну ділянку площею
230977,77 кв.м., що розташована по АДРЕСА_1.

Рішенням Виконавчого комітету
Тернопільської міської ради від 28.04.2005
року №505 «Про розгляд звернення
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_2» ФОП ОСОБА_2 надано дозвіл на
проведення реконструкції орендованого
виробничого приміщення (за згодою його
власника ТОВ «Поділля-цукор») під
ковбасний цех за адресою: АДРЕСА_1.

29 березня 2006 року Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю ФОП ОСОБА_2 видано дозвіл №37/06
на виконання будівельних робіт з
реконструкції орендованого приміщення
під ковбасний цех за адресою: АДРЕСА_1.

7 червня 2006 року рішенням Виконавчого
комітету Тернопільської міської ради
№738 «Про затвердження акта державної
приймальної комісії» затверджено акт
Державної приймальної комісії про
прийняття в експлуатацію
реконструкції орендованих виробничих
приміщень під ковбасний цех за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 285,6 кв.м.,
проведену ФОП ОСОБА_2 на підставі
рішення виконавчого комітету від 28.04.2005
року №505.

1 березня 2012 року між Тернопільською
міською радою (Орендодавець) та ТОВ
«Поділля-цукор» (Орендар) укладено
Договір оренди землі, відповідно до п.1
якого Орендодавець надає, а Орендар
приймає в строкове платне користування
земельну ділянку
несільськогосподарського призначення
- землі промисловості, транспорту,
зв'язку, енергетики, оборони та іншого
призначення, яка знаходиться у АДРЕСА_1,
кадастровий номер :110030031.

Відповідно до п.2 Договору оренди землі
в оренду передається земельна ділянка
загальною площею 15,85 га. На земельній
ділянці розташований об'єкт нерухомого
майна - будівлі та споруди, які належать
Орендарю на праві приватної власності,
згідно витягу з реєстру прав власності
на нерухоме майно від 24.10.2011 року за
№31762849 (п.3).

Згідно з п.8 Договору оренди землі його
укладено терміном на 49 років - з 05.01.2012
року до 05.01.2061 року.

Згідно з витягом з реєстру прав
власності на нерухоме майно №31762849 від
24.10.2011 року ТОВ «Поділля-цукор» на праві
колективної власності належить,
зокрема, механічна майстерня із
спорудою для заточки дифузійних ножів,
площею 1039 кв.м.

Згідно з висновком №3233/12-22 судової
будівельно-технічної експертизи від
11.12.2012 року частка витрат на здійснення
невід'ємних поліпшень нежилого
приміщення загальною площею 79,5 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
складає 77%. В той же час у вказаному
висновку зазначено, що визначити
вартість документально підтверджених
витрат, понесених ФОП ОСОБА_2 за період
оренди на поліпшення нежилого
приміщення загальною площею 79,5 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не
вбачається за можливе.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Частиною 1 статті 331 ЦК України
визначено, що право власності на нову
річ, яка виготовлена (створена) особою,
набувається нею, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.759 ЦК України за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Частиною 1 статті 778 ЦК України
визначено, що наймач може поліпшити
річ, яка є предметом договору найму,
лише за згодою наймодавця.

Відповідно до ч.4 ст.778 ЦК України якщо в
результаті поліпшення, зробленого за
згодою наймодавця, створена нова річ,
наймач стає її співвласником. Частка
наймача у праві власності відповідає
вартості його витрат на поліпшення
речі, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Виконавчого комітету
Тернопільської міської ради від 28.04.2005
року №505 та, виданим на його підставі
29.03.2006 року дозволу №37/06, ФОП ОСОБА_2
отримав дозвіл на виконання
будівельних робіт лише з реконструкції
орендованого приміщення; дозволу на
добудову (будівництво) орендованого
приміщення йому Тернопільською
міською радою та Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю не
надавалось.

Також з матеріалів справи вбачається,
що реконструкція та добудова
(будівництво) ковбасного цеху,
розташованого по АДРЕСА_1
здійснювалась на земельній ділянці,
яка Тернопільською міською радою
(власник земельної ділянки) ФОП ОСОБА_2
в установленому законом порядку не
виділялась. Навпаки, дана земельна
ділянка перебувала у постійному
користуванні ВАТ «Цукровий завод
«Поділля» до 01.03.2012 року (згідно
Державного акта на право постійного
користування земельною ділянкою), а
після вказаної дати вона була надана в
оренду відповідачу.

1 березня 2012 року Тернопільська міська
рада уклала з відповідачем договір
оренди землі, загальною площею 15,85 га,
на якій і розміщена спірна споруда, про
визнання права власності в розмірі 77/100
якої позивач поставив позовну вимогу.

Відповідно до ст.12 Земельного кодексу
України та ст.26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
Тернопільська міська рада здійснює
повноваження власника земельної
ділянки, до виключної компетенції якої
належать земельні питання.

Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил. Особа, яка
здійснила або здійснює самочинне
будівництво нерухомого майна, не
набуває права власності на нього. Право
власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для
цієї мети, за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі
під уже збудоване нерухоме майно.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції зробив висновок, що рішення
місцевого господарського суду від
21.11.2013 року у цій справі слід залишити
без змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Також суд апеляційної інстанції,
враховуючи положення ст.ст.49, 105 ГПК
України, зробив висновок про те, що
витрати за подання апеляційної скарги
слід покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 103, 105 ГПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення Господарського
суду Тернопільської області від 21.11.2013
року у справі №4/27/5022-287/2012(12/14/5022-223/2011)
без змін.

2. Судові витрати за розгляд справи
в апеляційному порядку покласти на
Фізичну особу-підприємця ОСОБА_2.

3. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття та може бути
оскаржена в касаційному порядку згідно
з розділом ХІІ-І ГПК України.

Повний текст постанови складено 17.03.2014
року

Головуючий суддя
Дубник О.П.

Судді
Скрипчук О.С.

Матущак О.І.