КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2014 р. Справа№ 6/187/17/12

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Федорчука Р.В.

суддів: Лобаня О.І.

Майданевича А.Г.

при секретарі судового засідання
Марчуку О.Л.,

за участю представників сторін згідно
протоколу судових засідань від 24.02.2014
року;

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Дочірнього підприємства
«ЧПК-Трейд-01» відкритого акціонерного
товариства «Чернігівський
плодоовечевий комбінат»

на ухвалу господарського суду
Чернігівської області від 10.12.2013 року

за скаргою Дочірнього підприємства
«ЧПК-Трейд-01» відкритого акціонерного
товариства «Чернігівський
плодоовечевий комбінат»

на дії Новозаводського відділу
Державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції

у справі №6/187/17/12 (суддя Романенко А.В.)

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2

до Дочірнього підприємства
«ЧПК-Трейд-01» відкритого акціонерного
товариства «Чернігівський
плодоовечевий комбінат»

про усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Чернігівської області від 10.12.2013 року у
справі №6/187/17/12 у задоволенні скарги
про визнання неправомірними дій
Новозаводського відділу ДВС
Чернігівського МУЮ, вчинених 31.07.2012
року та направлених на забезпечення
примусового виконання наказу
господарського суду Чернігівської
області від 18.01.2012 року №6/187/17/12 у
виконавчому провадженні ВП №32619164,
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою,
відповідач подав до Київського
апеляційного господарського суду
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
господарського суду Чернігівської
області від 10.12.2013 року у справі №6/187/17/12
та прийняти нове рішення, яким
задовольнити вимоги викладені у заявах
від 24.11.2013 року №86/1 та від 28.11.2013 року
про уточнення вимог.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 31.01.2014 року у
справі №6/187/17/12 апеляційну скаргу ДП
«ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський
плодоовечевий комбінат» прийнято до
провадження та призначено її до
розгляду в судовому засіданні 17.02.2014
року за участю уповноважених
представників сторін.

13.02.2014 року до Київського апеляційного
господарського суду від
Чернігівського міського управління
юстиції Новозаводського відділу
Державної виконавчої служби надійшла
заява, в якій останній просить справу
№6/187/17/12 розглянути без участі його
представника. При цьому, в даній заяві
Новозаводським відділом ДВС вказано,
що викладені в апеляційній скарзі
доводи скаржника вважає
необгрунтованими та такими що не
відповідають дійсності, у зв'язку з чим
просить відмовити в задоволенні
скарги.

Представник відповідача у судовому
засіданні 24.02.2014 року надав пояснення,
якими підтримав доводи викладені в
скарзі та просив апеляційну скаргу
задовольнити.

Представники позивача та ДВС у судове
засідання 24.02.2014 року не з'явились,
позивач про причини неявки колегію
суддів апеляційної інстанції не
повідомив, про дату, час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 року №18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позивач та ДВС повідомлені про час
та місце судового розгляду належним
чином, а отже наявні підстави для
розгляду справи за відсутності їх
представників.

Перевіривши матеріали справи,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія встановила
наступне.

Рішенням від 05.10.2011 року господарського
суду Чернігівської області у справі
№6/187/17/12 задоволено повністю позов ФОП
ОСОБА_2 до ДП «ЧПК-Трейд-01» ВАТ
«Чернігівський плодовоовочевий
комбінат» про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою
АДРЕСА_1, шляхом прибирання рухомого
майна-контейнерів (металевий каркас,
обшитий дерев'яною дошкою) з земельної
ділянки АДРЕСА_1.

На виконання зазначеного рішення,
18.01.2012 року господарський суд
Чернігівської області видав наказ.

16.05.2012 року Новозаводський відділ
Державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції постановою відкрив виконавче
провадження з виконання наказу
господарського суду Чернігівської
області від 18.01.2012 року №6/187/17/12,
визначивши строк самостійного
виконання рішення до семи днів з
моменту винесення постанови.

18.06.2012 року, після закінчення вказаного
строку, державним виконавцем на адресу
керівника ДП «ЧПК-Трейд-01» ВАТ
«Чернігівський плодоовочевий
комбінат» надіслано вимогу №332/9, якою
повторно призначено строк для
самостійного виконання наказу №6/187/17/12
від 18.01.2012 - до 25.06.2012.

Статтею ст.75 Закону України «Про
виконавче провадження» (далі - закон)
встановлено, що після відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
документом, що зобов'язує боржника
вчинити певні дії або утриматись від їх
вчинення, державний виконавець
перевіряє виконання рішення не пізніше
ніж на наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
ст. 25 закону для самостійного виконання
рішення.

Проте, як вірно зазначено судом першої
інстанції, відповідач вимогу у
встановлений строк не виконав, що
підтверджується актами державного
виконавця від 25.06.2012 року та від 05.07.2012
року, якими встановлено, що при
примусовому виконанні вказаного вище
наказу рішення суду не виконано.

Частиною 2 ст. 30 закону визначено, що
державний виконавець зобов'язаний
провести виконавчі дії з виконання
рішення протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, а з виконання
рішення немайнового характеру - у
двомісячний строк.

10.10.2012 року заступником начальника
Новозаводського відділу ДВС
Чернігівського МУЮ Міщенком Є.О. було
винесено постанову про зупинення
виконавчого провадження ВП №32619164 у
зв'язку з надходженням ухвали суду від
05.10.2012 року про зупинення стягнення за
наказом від 18.01.2012 року №6/187/17/12.

18.09.2013 року головним державним
виконавцем Новозаводського відділу
ДВС Чернігівського МУЮ Помилуйком А.С.
винесено постанову про поновлення
виконавчого провадження ВП №32619164.

Враховуючи зазначені вище обставини,
як вірно встановлено місцевим
господарським судом, у ДП «ЧПК-Трейд-01»
ВАТ «Чернігівський плодоовочевий
комбінат» було достатньо часу для
добровільного виконання рішення
господарського суду, натомість доказів
на підтвердження такого виконання
боржником суду не надано, як і не надано
належних та допустимих доказів у
розумінні ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України на
підтвердження наявності поважної
причини, що унеможливлювала б
виконання рішення.

01.10.2013 року на адресу боржника
заступником начальника
Новозаводського відділу ДВС
Чернігівського МУЮ Міщенком Е.О. було
направлено листа №332/9 щодо призначення
примусового виконання рішення на 07.10.2013
року у зв'язку з невиконанням боржником
рішення суду.

Так, приписами Закону України «Про
виконавче провадження» не встановлено
особливості виконання рішення про
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою, що було вірно
встановлено місцевим господарським
судом.

Отже, внаслідок зазначеного, державний
виконавець повинен організувати
виконання рішення відповідно до
повноважень, наданих йому цим законом;
керуватися загальними правилами
виконання рішень та приписами ст. 78
цього закону, яка регламентує порядок
виконання рішення про виселення
боржника (в редакції станом на дату
проведення оскаржуваних виконавчих
дій), що також передбачено Інструкцією
з організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України №512/5 від
02.04.2012 (далі - інструкція).

У дотриманні приписів викладених норм,
державним виконавцем листом від 24.07.2012
року за №332/9 було повідомлено боржника
(ДП «ЧПК-Трейд-01» ВАТ «Чернігівський
плодоовочевий комбінат») та стягувача
(ФОП ОСОБА_2) про проведення 31.07.2012 року о
10:00 год. виконавчих дій, спрямованих на
фактичне виконання в повному обсязі
рішення згідно з виконавчим
документом.

Постановою від 24.07.2012 року державним
виконавцем залучено працівників
органів внутрішніх справ для охорони
громадського порядку при проведенні
виконавчих дій 31.07.2012 року в кількості
двох чоловік.

31.07.2012 року прийнято постанову про
призначення експерта, суб'єкта
оціночної діяльності-суб'єкта
господарювання, для з'ясування і
роз'яснення питань (передбачено п. 2.9.
інструкції), що виникають під час
здійснення виконавчого провадження і
потребують спеціальних знань, а саме з
питань встановлення твердих меж -
межових знаків земельної ділянки
АДРЕСА_1.

Відтак, на виконання постанови
державного виконавця від 31.07.2012 року
експертом ОСОБА_6 було проведено винос
в натуру меж спірної земельної ділянки,
згідно договору оренди №1409 від 18.09.2007
року. Межі, розміри та конфігурація
вказаної земельної ділянки визначено в
додатку до договору оренди №1409 від
18.09.2007 та кадастровому плані земельної
ділянки.

Винос меж в натурі проводився
50-метровою стрічкою, вказано поворотні
точки меж земельної ділянки та
зазначено межу між земельними
ділянками НОМЕР_1 та АДРЕСА_2.

Також, експертом визначено межі в
натурі земельної ділянки згідно
кадастрового плану №:01:011:0191 та
встановлено, що на даній земельній
ділянці перебувають контейнери
(металевий каркас, обшитий дерев'яною
дошкою) в незадовільному стані (частина
яких розламана, в частини відсутня
дерев'яна обшивка), які мають бути
прибрані з вказаної земельної ділянки
за рішенням суду.

За результатами наведеного, складено
акт від 31.07.2012 року, який підписано
державним виконавцем, стягувачем,
двома понятими та експертом.
Представник боржника з належним чином
оформленою довіреністю не з'явився.

Разом з тим, державним виконавцем
складено акт опису і арешту майна від
31.07.2012 року - рухомого майна-контейнерів
(металевий каркас, обшитий дерев'яною
дошкою) в кількості 31 шт., який
підписано держвиконавцем Є.О.Міщенком,
стягувачем, двома понятими та ст.
лейтенантом міліції Лонгорун А.В.

Згідно вищевказаного акту описане
майно прийняв на відповідальне
зберігання ФОП ОСОБА_2, якого
попереджено про кримінальну або
матеріальну відповідальність за
розтрату, відчуження, приховування чи
підміну описаного майна.

Відповідно до ст. 78 закону передбачено,
що державний виконавець перевіряє стан
виконання рішення про виселення
боржника на наступний день після
закінчення строку, встановленого ч. 2
ст. 25 цього закону для самостійного
виконання рішення.

Згідно з ч.ч. 2, 5, 6, 7 ст. 78 закону
передбачено, що у разі невиконання
боржником рішення самостійно
державний виконавець виконує його
примусово; виселення здійснюється у
присутності понятих за сприянням
органів внутрішніх справ з
обов'язковим описом майна державним
виконавцем; у разі якщо виконання
рішення здійснюється за відсутності
осіб, які підлягають виселенню,
державний виконавець зобов'язаний
провести опис майна; передане для
зберігання майно боржника видається
йому державним виконавцем на підставі
акта після відшкодування боржником
витрат, пов'язаних із зберіганням
такого майна.

Враховуючи все вище викладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що державним
виконавцем правомірно вчинено дії щодо
виконання виконавчого провадження з
примусового виконання рішення
господарського суду Чернігівської
області від 05.10.2011 року у справі
№6/187/17/12.

Крім того, відповідно до п. 1.5.2.
інструкції акт державного виконавця -
це документ, що підтверджує певні
встановлені факти або події.

Тобто, акт державного виконавця, в тому
числі і спірні акти щодо визначення меж
земельної ділянки в натурі на
місцевості та опису та арешту майна - це
службові документи, які містять у собі
письмовий опис заходу примусового
виконання рішення суду. Сам по собі акт
не створює юридичних наслідків та не
носить обов'язкового характеру.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що місцевий
господарський суд вірно встановив
відсутність підстав для скасування
актів державного виконавця від 31.07.2012
року щодо визначення меж земельної
ділянки АДРЕСА_1 та щодо опису, арешту
майна та акту від 01.08.2012 року, оскільки
судом вище встановлено правомірність
вчинення 31.07.2012 року та 01.08.2012 року
державним виконавцем виконавчих дій у
даному виконавчому провадженні.

При цьому, слід зауважити, що визнання
незаконним та скасування акту
державного виконавця від 01.08.2012 року
щодо вилучення та передачі контейнерів
на зберігання ТОВ
«Чернігів-Вторкольормет» у кількості 31
шт. виходить за межі розгляду скарги
щодо визнання неправомірними дій
Новозаводського відділу ДВС, вчинених
саме 31.07.2012 року.

Доводи скаржника про недослідження
судом першої інстанції обставин щодо
подачі заяви про роз'яснення рішення
суду, колегією суддів відхиляють,
оскільки рішенням господарського суду
Чернігівської області від 19.09.2012 року у
справі №6/187/17/12, яке залишено без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 22.11.2012 року,
відмовлено в роз'ясненні рішення
господарського суду Чернігівської
області від 05.10.2011 року по заявам від
08.06.2012 року №39/1 та від 18.09.2012 року №98/1.

Разом з тим, слід зазначити, даними
рішеннями суду встановлено, що питання
для роз'яснення рішення стосуються не
роз'яснення самого рішення, а
роз'яснення порядку та умов здійснення
виконавчого провадження.

Посилання апелянта про неможливість
бути присутнім під час проведення
виконавчих дій 31.07.2012 року, оскільки в
той же день призначено слухання
Київським апеляційним господарським
судом, судом відхиляються, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 28 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що представниками сторін
можуть бути керівники підприємств та
організацій, інші особи, повноваження
яких визначені установчими
документами та документами, що
посвідчують їх посадове становище.
Представниками юридичних осіб можуть
бути також інші особи, повноваження
яких підтверджується довіреністю від
імені підприємства.

Враховуючи вказану норму, у судове
засідання 31.07.2012 року, які проводилися
Київським апеляційним господарським
судом, та маючи намір бути особисто
присутнім під час проведення державним
виконавцем виконавчих дій 31.07.2013 року,
директор боржника мав право та
можливість направити свого працівника
(зокрема, юрисконсульта) або залучити
іншу особу, на підставі довіреності.

В свою чергу, боржником не надано суду
належних та допустимих доказів у
розумінні ст.ст. 33 та 34 Господарського
процесуального кодексу України і на
підтвердження вчинення ним дій,
направлених на забезпечення
присутності повноважного представника
ДП «ЧПК-Трейд-01» під час проведення
виконавчих дій 31.07.2012 року.

Також, колегією суддів відхиляється
посилання апелянта щодо
неправомірного проведення виконавчих
дій за його відсутності, оскільки
Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено, що участь
боржника у провадженні виконавчих дій
є його правом, а не обов'язковою умовою
проведення виконавчих дій.

Доводи скаржника про те, що розгляд
скарги на дії ДВС повинен був
здійснюватися тим же складом суду, що і
розгляд справи №6/187/17/12, колегією
суддів відхиляються, оскільки розгляд
даної скарги було визначено у порядок
та спосіб передбачений ст. 2-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Згідно з ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Решта доводів скаржника зводяться до
намагань надати їм перевагу над
встановленими судом першої інстанції
обставинами, та переоцінити ці
обставини, що не впливає на результат
розгляду справи.

Таким чином, судовою колегією
встановлено відсутність належних
доказів щодо обставин, передбачених ст.
104 Господарського процесуального
кодексу України, які підтверджували б
наявність підстав для задоволення
апеляційної скарги.

Отже, враховуючи наведене, колегія
суддів апеляційного господарського
суду дійшла висновку про те, що ухвала
господарського суду Чернігівської
області від 10.12.2013 року у справі №6/187/17/12
відповідає обставинам справи, є
законною та обгрунтованою, а тому не
підлягає скасуванню. У зв'язку з цим
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення.

Керуючись статтями 33, 34, 99, 101, 103-106
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірнього
підприємства «ЧПК-Трейд-01» відкритого
акціонерного товариства
«Чернігівський плодоовечевий
комбінат» на ухвалу господарського
суду Чернігівської області від 10.12.2013
року у справі №6/187/17/12 залишити без
задоволення.

2. Ухвалу господарського суду
Чернігівської області від 10.12.2013 року у
справі №6/187/17/12 залишити без змін.

3. Справу №6/187/17/12 повернути до
господарського суду Чернігівської
області.

4. Постанова апеляційного
господарського суду набирає законної
сили з дня її прийняття.

5. Постанову Київського апеляційного
господарського суду може бути
оскаржено протягом 20 днів до Вищого
господарського суду України у порядку,
передбаченому ст. 109 Господарського
процесуального кодексу України.

Головуючий суддя
Р.В. Федорчук

Судді
О.І. Лобань

А.Г. Майданевич