ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

19.03.2014№ 02-21/ 901/984/14

Суддя господарського суду Автономної
Республіки Крим Доброрез І.О.,
розглянувши матеріали

за позовом Кримського
республіканського підприємства
«Кіноконцертний комплекс «Ювілейний»

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ратай»

про стягнення 44902,21 грн

ВСТАНОВИВ:

17.03.2014 Кримське республіканське
підприємство «Кіноконцертний комплекс
«Ювілейний» (далі - позивач, КРП «ККК
«Ювілейний») звернулось до
господарського суду Автономної
Республіки Крим (далі - суд) із позовною
заявою про стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ратай»
(далі - відповідач) грошових коштів у
розмірі 44902,21 грн.

При вирішенні питання про порушення
провадження у справі суддя перевіряє
дотримання позивачем вимог ст.ст. 55-57
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) при
пред'явленні позову.

Так, згідно ч. 1 ст. 56 ГПК України
позивач, прокурор зобов'язані при
поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Водночас, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК
України до позовної заяви додаються
документи, які підтверджують, зокрема,
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Як встановлено судом, позивачем в
якості доказу надіслання на адресу
відповідача копії позовної заяви з
доданими до неї документами суду
наданий опис вкладення до цінного
листа з відбитком календарного
штемпеля оператору поштового зв'язку
від 13.03.2014.

Аналізуючи надані позивачем документи,
суд вважає за необхідне зазначити
наступне.

Відповідно до ст. 93 Цивільного кодексу
України місцезнаходженням юридичної
особи є фактичне місце ведення
діяльності чи розташування офісу, з
якого проводиться щоденне керування
діяльністю юридичної особи (переважно
знаходиться керівництво) та здійснення
управління і обліку.

Місцезнаходження юридичної особи
визначається на підставі відомостей,
внесених до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (ст. 17 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців»).
Аналогічна позиція викладена у п. 3.1
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
№ 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції».

Як встановлено судом, адресою
місцезнаходження Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ратай»
(ідентифікаційний код 23659718) згідно
інформації з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, що відображена на
офіційному веб-сайті розпорядника
реєстру - Державного підприємства
«Інформаційно-ресурсний центр», є:
пров. Чорноморський, буд. 2, м. Ялта,
Автономна Республіка Крим, 98600, тоді як
згідно наявного у матеріалах справи
опису вкладення позовна заява від
12.03.2014 № 01/22 з доданими до неї
документами була надіслана КРП
«ККК «Ювілейний» за іншою адресою: вул.
Українська, буд. 5, кв. 2, м. Ялта,
Автономна Республіка Крим, 98600.
Водночас, доказів, які підтверджують
одержання відповідачем копії позовної
заяви, позивачем суду надано не було.

Таким чином, адреса Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ратай»,
зазначена позивачем в описі вкладення,
не відповідає фактичним даним, а тому, з
урахуванням вищезазначеного, суд
дійшов висновку, що позивачем при
пред'явленні позову не дотримано вимог
п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України. З огляду на
викладене, наданий суду опис вкладення
не може прийматись судом в якості
належного доказу виконання позивачем
обов'язку, передбаченого ст. 56, п. 2 ч. 1 57
ГПК України.

Крім того, згідно із п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК
України до позовної заяви додаються
документи, які підтверджують, зокрема,
сплату судового збору у встановлених
порядку і розмірі.

Відповідні документи подаються до
господарського суду тільки в
оригіналі; копії, у тому числі
виготовлені із застосуванням
технічних засобів (фотокопії тощо), цих
документів не можуть бути належним
доказом сплати судового збору (абз. 2 п.
2.21 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
№ 7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»).

Із матеріалів позову убачається, що КРП
«ККК «Ювілейний» в якості доказу
сплати судового збору надана копія
звіту по дебетових та кредитних
операціях по рахунку № 9178
на суму 1827,00 грн, яку суд не приймає в
якості належного доказу виконання
позивачем вимог, передбачених п. 3 ч. 1
ст. 57 ГПК України.

Пунктами 4, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України
встановлено, що суддя повертає
позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо, зокрема,
не подано доказів сплати судового
збору у встановлених порядку та
розмірі та не подано доказів
надсилання відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

За таких обставин, позовна заява КРП
«ККК «Ювілейний» з доданими до неї
документами підлягає поверненню без
розгляду.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з
нею до господарського суду в
загальному порядку після усунення
допущеного порушення.

Керуючись п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 ГПК
України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву з доданими до неї
документами повернути Кримському
республіканському підприємству
«Кіноконцертний комплекс «Ювілейний»
без розгляду.

Суддя
І.О. Доброрез