ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

17 лютого 2014 року Справа № 910/7473/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіВладимиренко
С.В.,суддів:Демидової А.М., Малетича М.М.,
Плюшка І.А., Шевчук С.Р.,розглянувши
заявуТовариства з додатковою
відповідальністю Страхова компанія
"Альфа-Гарант"про перегляд Верховним
Судом УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 09.12.2013у
справі№ 910/7473/13за позовомТовариства з
додатковою відповідальністю Страхова
компанія "Альфа-Гарант"доПриватного
акціонерного товариства "Українська
охоронно-страхова
компанія"простягнення 52 551,37 грн,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з додатковою
відповідальністю Страхова компанія
"Альфа- Гарант" звернулося до
господарського суду міста Києва з
позовом до Приватного акціонерного
товариства "Українська
охоронно-страхова компанія" про
стягнення 52 551,37 грн, з яких 49
500,00 грн страхового відшкодування в
порядку регресу, 508,56 грн трьох
процентів річних, 2 542,81 грн пені.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 02.07.2013 у справі № 910/7473/13,
залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 17.09.2013, позов
задоволено частково; стягнуто з
відповідача на користь позивача 49 500,00
грн шкоди в порядку регресу, 508,56 грн
трьох процентів річних; в іншій частині
позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 09.12.2013 у даній справі
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 17.09.2013 та
рішення господарського суду міста
Києва від 02.07.2013 скасовано в частині
задоволених позовних вимог і прийнято
нове рішення в цій частині про відмову
в задоволенні позову; в іншій частині
рішення судів попередніх інстанцій
залишено без змін.

Товариство з додатковою
відповідальністю Страхова компанія
"Альфа-Гарант" звернулося із заявою про
перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого господарського суду
України від 09.12.2013 у справі № 910/7473/13, в
якій просить вказану постанову
скасувати та прийняти нове рішення.

Заяву, з посиланням на постанову Вищого
господарського суду України від 12.07.2011
у справі № 33/499, мотивовано неоднаковим
застосуванням Вищим господарським
судом України частини першої статті 13,
статті 204 Цивільного кодексу України,
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
господарський суд України вважає за
необхідне відмовити в допуску справи
до провадження Верховного Суду України
з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 11116 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) заява про перегляд судових
рішень господарських судів може бути
подана на підставі неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень (пункт 1 частини першої статті
11116 ГПК України) матиме місце в разі,
коли суд (суди) касаційної інстанції у
розгляді двох чи більше справ за
подібних предмета і підстав позову,
змісту позовних вимог та встановлених
судом фактичних обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків,
покладених в основу цих судових рішень.

У постанові від 09.12.2013 у справі № 910/7473/13,
про перегляд якої просить заявник,
Вищий господарський суд України
скасував рішення судів попередніх
інстанцій в частині стягнення шкоди в
порядку регресу та трьох процентів
річних і прийняв нове рішення в цій
частині про відмову в задоволенні
позову. При цьому, суд касаційної
інстанції виходив з того, що спірні
правовідносини виникли з договору
добровільного страхування
відповідальності перевізника;
позивачем було відшкодовано шкоду,
заподіяну Товариством з обмеженою
відповідальністю "Мега Авто Логістік"
потерпілій особі в рамках деліктних
правовідносин між цими особами, а
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Союз Авто", яке
застрахувало свою цивільно-правову
відповідальність у відповідача на
підставі поліса обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників
транспортних засобів, не є учасником
деліктних правовідносин, які виникли
стосовно заподіяної шкоди; відсутні
порушення зобов'язань з боку
відповідача стосовно виплати
страхового відшкодування за полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів.

У постанові від 12.07.2011 у справі № 33/499
суд касаційної інстанції погодився з
висновками судів попередніх інстанцій
щодо відсутності правових підстав для
задоволення позову про відшкодування
шкоди в порядку регресу з огляду на
встановлені судами попередніх
інстанцій обставини справи стосовно
того, що згідно умов договору
добровільного страхування
відповідальності експедитора позивач
застрахував саме відповідальність
експедитора, а не перевізника, проте
позивачем не доведено вини перевізника
чи його водія у викраденні вантажу,
прийнятого до перевезення, в зв'язку з
чим відповідач-2 не є винною особою,
право регресної вимоги до якої
перейшло до страховика (позивача), який
виплатив страхове відшкодування
експедитору.

Таким чином, зазначені судові рішення
не підтверджують доводів заявника щодо
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах, а свідчать лише про
наявність у згаданих справах різних
обставин, залежно від яких суд
касаційної інстанції дійшов
відповідних правових висновків.

Крім того, дослідивши постанови Вищого
господарського суду України від 09.12.2013
у справі № 910/7473/13 та від 12.07.2011 у справі
№ 33/499 на предмет неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, а саме, частини
першої статті 13, статті 204 Цивільного
кодексу України, колегія суддів
встановила відсутність у постанові
Вищого господарського суду України від
09.12.2013 у справі № 910/7473/13 посилання на
вказані заявником норми матеріального
права.

За таких обставин відсутні підстави
для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з додатковою
відповідальністю Страхова компанія
"Альфа-Гарант" у допуску справи № 910/7473/13
до провадження Верховного Суду
України.

Головуючий суддя С. Владимиренко
Судді А. Демидова М. Малетич І. Плюшко
С. Шевчук