ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2014 р.
Справа № 911/4886/13

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рекламна агенція

"Солюшн Хаус", м. Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Білоцерківський
молочний

комбінат", с. Томилівка

про стягнення 122 022 грн. 43 коп.

Суддя - Мальована Л.Я.

Представники:

позивач - не з'явився;

відповідачів - Павлюченко Л.О. (дов. №
б/н від 12.12.2013 року).

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом
про стягнення з відповідача 122 022 грн. 43
коп. за договором № СХ/15/ЗАГ від 28.05.2013
року, з яких 109 560 грн. 00 коп. боргу, 2 086
грн. 22 коп. 3 % річних, 1 335 грн. 91 коп.
інфляційних втрат, 9 040 грн. 30 коп. пені,
витрати на правову допомогу адвоката в
сумі 30 000 грн. 00 коп.

Представник позивача в засідання суду
не з'явився, однак на адресу суду
надійшла телеграма від позивача, в якій
просить суд розглянути позов за його
відсутності, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі.

На виконання вимог ухвали суду від
29.01.2014 року відповідачем подані
додаткові письмові пояснення в яких
зазначено, що договір № СХ/15/ЗАГ від
28.05.2013 року та додаток № 2 до договору
був підписаний генеральним директором
Чагаровським В.П., який відповідно до
протоколу загальних зборів № 4 від
31.05.2012 року наділений усіма
повноваженнями, правами та обов'язками
відповідно до статуту товариства та
чинного законодавства України. Щодо
підпису додатку № 1, то він був
підписаний виконавчим директором
товариства Кравчуком В.О., який діяв на
підставі довіреності від 03.07.2012 року, а
щодо додатку № 3, то він не був
підписаний взагалі. Щодо стягнення
коштів за послуги адвоката то вони є
неспіврозмірними із заявленими
позовними вимогами та просить суд в цій
частині відмовити в позові.

Враховуючи те, що нез'явлення
представника позивача не перешкоджає
розгляду справи по суті, а матеріали
справи є достатніми для вирішення
спору в даному судовому засіданні, суд
вважає за можливе розглянути позов у
відсутності представника позивача,
згідно статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
відповідача, суд встановив:

28 травня 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «РЕКЛАМНА АГЕНЦІЯ
«СОЛЮШН ХАУС» та Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Білоцерківський молочний комбінат»
уклали договір № СХ15ЗАГ, відповідно до
умов якого замовник замовляє, приймає й
оплачує, а виконавець надає послуги
іабо роботи, найменування, обсяги,
строки виконаннянадання і вартість
яких, а також інші умови узгоджуються
сторонами в кожному конкретному
випадку шляхом підписання сторонами
додатків до цього договору.

Пункт 1.3 договору передбачає, що у
випадку якщо результатом робіт є
матеріальні об'єкти, сторони
узгоджують кількість продукції, а
також умови, строки та місце поставки
продукції виконавцем замовнику у
відповідних додатках до цього
договору.

В п. 2.1 ст. 2 договору визначено види
робітпослуг, що можуть виконуватися за
цим договором: розробка дизайнів
рекламної продукції та упаковок
продукції, розробка дизайнів та
виготовлення (тиражування) рекламної
продукції, розміщення реклами
продукції, монтаж демонтаж рекламної
продукції, маркетингові послуги
(послуги по просуванню на ринку
продукції), інші роботи та послуги .

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 договору
зобов'язання виконавця, що випливають з
даного договору вважаються виконаними
в повному обсязі після підписання
сторонами акта прийому передачі
виконаних робіт або після підписання
замовником товарної накладної. Згідно
п. 5.2 оплата проводиться замовником
шляхом перерахування на поточний
рахунок виконавця вартості робіт або
продукції протягом десяти календарних
днів з моменту підписання сторонами
акту прийому передачі або з моменту
поставки продукції.

Згідно п 6.3 договору за порушення
термінів оплати в відповідності до п. 5.2
замовник зобов'язується оплатити
виконавцю пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожний
прострочений день.

28 травня 2013 року сторони підписали
додаток № 1 до договору № СХ15ЗАГ від 28
травня 2013 року, згідно п. 1 якого
виконавець зобов'язувався надати
послуги з організації проведення
рекламної програми під умовною назвою
«День молока».

Роботи за додатком № 1 до договору були
прийняті, а розрахунки проведені
згідно умов договору.

18 липня 2013 року сторони підписали
додаток № 2 до договору № СХ15ЗАГ від 28
травня 2013 року, згідно п. 1 якого
виконавець зобов'язувався за завданням
замовника надати послуги з організації
і проведення рекламної програми метою
якої є залучення уваги та підвищення
лояльності потенційних споживачів до
товарів під знаком для товарів і послуг
(далі за текстом «Програма») стосовно
товарів замовника під знаком для
товарів і послуг ТМ «Premiale», метою якої є
просування та збільшення продажів
товарів замовника .

16 серпня 2013 року сторони підписали акт
№ ОУ-0803 здачі - прийняття робіт (надання
послуг), згідно якого загальна вартість
робіт склала 185 543,92 грн., ПДВ 20% 37 108,78
грн., а загалом з ПДВ 222 652,70 грн.

Зобов'язання з оплати прийнятих робіт
згідно додатку № 2 Відповідач в порядку
та строки встановлені договором не
виконав, розрахунок провів 20 грудня 2013
року, що підтверджується платіжним
дорученням № 4451921, у зв'язку з чим
позивач нарахував відповідачу 1 335 грн.
91 коп. інфляційних втрат та 2 086 грн. 22
коп. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що 18 липня 2013 року
сторони погодили додаток № 3 до
договору № СХ 15ЗАГ від 28 травня 2013 року
згідно якого виконавець зобов'язується
за завданням замовника надати послуги
із закупівлі і поставки подарункових
стаканів з термодеколью в кількості
10000. Період закупівлі і поставки до 20
жовтня 2013 року, вартість послуг склала
109 560, 00 грн., які просить стягнути з
відповідача.

Відповідно до ст. 180 ГК України,
господарський договір вважається
укладеним, якщо між сторонами у
передбаченому законом порядку та формі
досягнуто згоди щодо усіх його
істотних умов, а також згідно ч. 1 ст. 181
ГК України та ст. 208 ЦК України,
господарський договір укладається у
письмовій формі, дана вимога
обумовлена Позивачем та Відповідачем
та викладена у п. 1.1. договору, а саме
замовник замовляє, приймає й оплачує, а
Виконавець - надає послуги і/або роботи,
найменування, обсяги, строки виконання
/надання вартість яких, а також інші
умови узгоджуються в кожному
конкретному випадку шляхом підписання
сторонами додатків до цього договору.

Відповідно до п. 3.1. Договору, Позивач
зобов'язується приступати до виконання
робіт/послуг винятково після
письмового узгодження Сторонами
кошторису та інших умов конкретного
завдання (брифу) Відповідача у
відповідному додатку до цього
договору, а також виконувати/надавати
роботи/послуги відповідно до завдань
(брифів) визначених у відповідних
додатках та відповідно до інших
письмово погоджених сторонами
документів.

Відповідно до п.12.1 договору, зміни та
доповнення до договору повинні бути
здійсненні у вигляді додаткових угод
та додатків, вони є його невід'ємною
частиною, за умови оформлення їх у
письмовому вигляді, підписані
уповноваженими представниками Сторін
та скріплені печатками.

Сторонами не було погоджено виконання
робіт та надання послуг, у порядку
передбаченому п. 1.1. та п.п.12.1 договору,
на суму 109560,00 грн., таким чином
відповідач не замовляв будь-які
додаткові послуги, товари, про які
зазначається у позові.

До позовної заяви позивачем був
доданий примірник вказаного вище
договору та не підписаний з обох сторін
додаток № 3 до нього, на який Позивач
посилається у своїй позовній заяві та
вважає правовою підставою для
стягнення заборгованості, яка виникла
внаслідок неналежного виконання
відповідачем грошового зобов'язання.

Отже, вимоги щодо стягнення
заборгованості у зв'язку із
невиконанням відповідачем взятих на
себе грошових зобов'язань за
додатковою угодою № 3, яка не підписана
відповідачем, як того вимагають умови
договору є безпідставною та
необґрунтованою, тому суд відмовляє в
задоволенні даної вимоги з огляду на
вище викладені обставини.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Враховуючи, що відповідач прострочив
виконання зобов'язання з оплати
наданих послуг за додатком № 2, з нього
на користь позивача на підставі ст. 625
ЦК України підлягає стягненню 1 335 грн. 91
коп. інфляційних втрат та 2 086 грн. 22 коп.
3% річних, які нараховані позивачем
відповідно до вимог закону та умов
договору.

Заперечення відповідача не
приймаються судом до уваги оскільки
матеріалами справи підтверджується
несвоєчасна оплата коштів по додатку №
2.

Статтею 230 ГК України визначено, що
порушення зобов'язання є підставою для
застосування господарських санкцій
(неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до п. 6.3. Договору, за
порушення термінів оплати в
відповідності до п. 5.2., замовник
зобов'язується оплатити виконавцю пеню
у розмірі подвійної облікової ставки
НБУ за кожний прострочений день.

Враховуючи вищевикладені норми закону
та умови договору, позивачем у зв'язку з
простроченням виконання зобов'язання з
оплати наданих послуг нараховано 9 040
грн. 30 коп. пені відповідно до наданого
розрахунку, який відповідає вимогам
закону.

Крім того, позивач просить покласти на
відповідача витрати, пов'язані з
оплатою послуг адвоката в розмірі 30 000,00
грн.

На підтвердження своїх вимог в цій
частині позивачем надано суду, зокрема,
договір про надання про надання
правової допомоги від 12.12.2013 року, копію
свідоцтва про право на заняття
адвокатською діяльністю № 486 від 24.04.2009
року, квитанція до прибуткового
касового ордера № 101 від 12.12.2013 року на
суму 30 000 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 5 ст. 49 ГПК України, суми, які
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, послуг
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються при задоволенні позову -
на відповідача.

Вирішуючи питання про розподіл витрат,
які підлягають сплаті за послуги
адвоката, господарський суд має
враховувати, що розмір відшкодування
названих витрат не повинен бути
неспіврозмірним, тобто явно завищеним
(Інформаційний лист Вищого
господарського суду України № 01-8/155 від
13.02.2002р.).

Пунктом 12 роз'яснень президії Вищого
арбітражного суду України "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України" № 02-05/78 від 04.03.1998р.
передбачено, що вирішуючи питання про
розподіл судових витрат, господарський
суд має враховувати, що розмір
відшкодування названих витрат, крім
державного мита, не повинен бути
неспіврозмірним, тобто явно завищеним;
за таких обставин суд з урахуванням
обставин конкретної справи, зокрема,
ціни позову, може обмежити цей розмір з
огляду на розумну необхідність судових
витрат для даної справи.

При вирішенні питань, пов'язаних з
оплатою послуг адвоката, слід також
враховувати викладене в абзаці
третьому пункту 11 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України №
01-8/973 "Про деякі питання практики
застосування у вирішенні спорів
окремих норм процесуального права" №
01-8/973 від 14.12.2007р., за яким у визначенні
розумно необхідного розміру сум, які
підлягають сплаті за послуги адвоката,
можуть братися до уваги, зокрема: час,
який міг би витратити на підготовку
матеріалів кваліфікований фахівець;
вартість оплати відповідних послуг
адвокатів, яка склалася в країні або в
регіоні; тривалість розгляду і
складність справи тощо.

Дослідивши матеріали справи та
визначаючи роль адвоката Баховського
М.М. у всебічному, повному та
об'єктивному розгляді справи № 911/4886/13,
суд вважає заявлену суму витрат на
послуги адвоката в розмірі 30 000, 00 грн.
неспіврозмірною з ціною позову,
необґрунтованою та неправомірною, в
зв'язку з чим вважає за доцільне
покласти на відповідача витрати по
сплаті послуг адвоката в сумі 5 000 грн. 00
коп.

Отже, позовні вимоги підлягають
задоволенню частково, витрати по
сплаті судового збору покладаються на
відповідача пропорційно задоволених
вимог.

Керуючись ст. 230 ГК України, ст.ст. 625 ЦК
України, ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд
-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Білоцерківський
молочний комбінат» (09172, Київська
область, Білоцерківський район, с.
Томилівка, вул. Узинська, буд. 2, код
33689118) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рекламна агенція
«Солюшн Хаус» (01042, м. Київ, бул. Дружби
Народів, буд. 7, оф. 11, код 37142975) - 9 040
(дев'ять тисяч сорок) грн. 30 коп. пені, 1 335
(одна тисяча триста тридцять п'ять) грн.
91 коп. інфляційних втрат, 2 086 (дві тисячі
вісімдесят шість) грн. 22 коп. трьох
відсотків річних, 5 000 (п'ять тисяч) 00 коп.
витрат на адвокатські послуги, 1 827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після вступу рішення в
законну силу.

Суддя
Мальована Л.Я.