ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року справа № 919/85/14

Господарський суд міста Севастополя у
складі судді Харченка І.А., розглянувши
матеріали справи

за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк»

(49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, буд.50)

до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1

(99023, АДРЕСА_1)

про стягнення
заборгованості за договором у розмірі
14396,61 грн, -

за участю:

представника позивача - Єременка В.В.,
довіреність №3165-О від 30.08.2013;

представника відповідача -не
з'явився,

Суть спору:

15.01.2014 Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «Приватбанк» ( далі -
позивач) звернулось до господарського
суду міста Севастополя (далі - суд) із
позовом до Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
(далі - відповідач) за договором у
розмірі 14396,61 грн

Позовні вимоги, з посиланням на норми
статті 193 Господарського кодексу
України, статей 526, 527, 530, 610 Цивільного
кодексу України обґрунтовані
неналежним виконанням з боку
відповідача прийнятих на себе
зобов'язань за Договором банківського
обслуговування від 16.06.2011, який
складається з заяви про відкриття
поточного рахунку, Умов та Правил
надання банківських послуг та тарифів
Банку.

Ухвалою суду від 16.01.2014 позовну заяву
прийнято до розгляду, порушено
провадження у справі та призначено її
до розгляду у судовому засіданні.

Чергове слухання справи у судовому
засіданні було призначено на 04.03.3014.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, наполягав на їх
задоволенні з підстав викладених у
позові.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату час та
місце розгляду справи повідомлявся у
встановленому законом порядку, про
причини неявки суд не повідомив, вимоги
ухвал суду не виконав.

Відповідно до частини другої статті 22
Господарського процесуального кодексу
України сторони, серед іншого, мають
право на участь в засіданнях
господарського суду.

Частина третя вказаної статті
зобов'язує сторін добросовісно
користуватись належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони.

Явка в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до частини 1 пункту 3.9.2.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
№ 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Дотримання принципу вирішення спору
упродовж розумного строку незалежним і
безстороннім судом втілено у статті 17
Закону України «Про виконання рішень
та застосування практики
Європейського суду з прав людини» і
статті 6 Європейської конвенції з прав
людини та є обов'язковим для
господарського суду при розгляді
кожної справи.

З врахуванням вищенаведених норм
процесуального закону, та враховуючи,
що матеріали справи достатньо
характеризують спірні правовідносини,
підстави для відкладення розгляду
справи відсутні, а справа підлягає
розгляду у відсутність відповідача за
наявними у справі матеріалами, що
узгоджується зі статтею 75
Господарського процесуального кодексу
України.

На підставі статті 85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Заслухавши представника позивача,
дослідивши надані докази, перевіривши
матеріали справи, суд

встановив:

16.06.2011 між позивачем (Банк) та
відповідачем (Клієнт) було підписано
заяву про відкриття поточного рахунку
(далі - Заява), відповідно до якої
позивач відкрив відповідачу поточний
рахунок: НОМЕР_2.

Згідно Заяви Відповідач приєднався до
«Умов та правил надання банківських
послуг», Тарифів банку, що розміщені на
сайті Банку www.privatbank.ua та разом із
Заявою складають Договір банківського
обслуговування №б/н від 16.06.2011 (далі -
Договір) та взяв на себе зобов'язання
виконувати умови Договору.

Відповідно до умов Договору Банк при
наявності вільних грошових ресурсів
здійснює обслуговування кредитного
ліміту клієнта за рахунок кредитних
коштів в рамках ліміту, про розміри
якого Банк сповіщає клієнта на свій
розсуд або в письмовій формі, або через
встановлені засоби електронного
зв'язку банку та клієнта. Порядок
встановлення, змінення ліміту,
погашення заборгованості та розмір
відсоткової ставки, користування
кредитним лімітом регламентується
умовами та правилами надання
банківських послуг та тарифів банку,
розміщених в мережі Інтернет на сайті
www.privatbank.ua, які разом з цією анкетою
(заявою), зразками підписів і відтисків
печатки складають договір
банківського обслуговування.

Як вбачається з Заяви про відкриття
поточного рахунку та картки зі
зразками підписів та відтисків
печатки, Клієнт, підписавши цю заяву,
погоджується з умовами та правилами
надання банківських послуг, у тому
числі з умовами та правилами
обслуговування по розрахунковим
картам (розташованих на сайті банку
www.privatbank.ua та http://client-bank.privatbank.ua) та
тарифами банку. Своїм підписом клієнт
приєднується та зобов'язується
виконувати умови, викладені в умовах та
правилах надання банківських послуг
(далі - Правила), тарифах ПриватБанку -
договорі банківського обслуговування
в цілому. Відносини між Банком та
Клієнтом можуть вирішуватись як шляхом
підписання окремих угод або додаткових
угод до Договору, так і шляхом обміну
інформацією відносно банківського
обслуговування з клієнтом через
web-сайти банку www.privatbank.ua та
http://client-bank.privatbank.ua чи інший Інтернет
SMS-ресурс, зазначений банком (а.с. 33).

Згідно Розділу 1 правил, розміщених на
web-сайті банку http://www.privatbank.ua, ці правила
є публічною офертою, що містять умови
та правила надання послуг банком його
клієнтам. Таким чином, клієнт отримує
доступ до всіх без виключення послуг
ПриватБанку.

Розділом 3.18. Правил передбачені умови
обслуговування кредитних лімітів на
поточних рахунках корпоративних
клієнтів.

Так, згідно пункту 3.18.1.1. Правил
кредитний ліміт на поточний рахунок
надається на поповнення обігових
коштів і здійснення поточних платежів
Клієнта, в межах кредитного ліміту.
Банк здійснює обслуговування ліміту
Клієнта, що полягає в проведенні його
платежів понад залишку коштів на
поточному рахунку клієнта, за
наявності вільних грошових ресурсів,
за рахунок кредитних коштів в межах
Ліміту, шляхом дебетування поточного
рахунку. При цьому утворюється
дебетове сальдо.

Пунктом 3.18.1.3. Правил встановлено, що
кредит надається в обмін на
зобов'язання Клієнта щодо його
повернення, сплаті процентів та
винагороди.

Кредитний ліміт, відповідно до пункту
3.18.1.5. Правил, є сумою грошових коштів, в
межах яких Банк здійснює оплату
розрахункових документів Клієнта
понад залишку грошових коштів на його
поточному рахунку.

Відповідно до пункту 3.18.1.8. цих Правил,
проведення платежів Клієнта в порядку
обслуговування кредитного ліміту,
проводиться Банком на протязі одного
року с моменту підписання угоди про
приєднання Клієнта до «Умов і правил
надання банківських послуг» або в
формі «Заяви про відкриття поточного
рахунку і картки зі зразками підписів
та відтисків печатки», або в формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк / Інтернет клієнт-банк, або
в формі обміну інформацією, або в
будь-якій іншій формі. При порушенні
Клієнтом будь-якого із обов'язків,
передбачених «Умовами і правилами
надання банківських послуг», Банк на
власний розсуд, має право змінити умови
кредитування, встановити інший строк
повернення кредиту. При належному
використанні Клієнтом обов'язків,
передбачених «Умов і правил надання
банківських послуг», проведення
платежів Клієнта в порядку
обслуговування Ліміту може бути
продовжено Банком на той же строк.

Пунктом 3.18.1.11. Правил встановлено, що
період безперервного користування
кредитним лімітом - не більше 35 днів.
Початком періоду безперервного
користування кредитом вважається
перший день, починаючи з якого
безперервно здійснюється дебетове
сальдо на поточному рахунку Клієнта
при закритті банківського дня. Датою
закінчення періоду безперервного
користування кредитом вважається день,
по закінченню якого на поточному
рахунку зафіксовано нульове дебетове
сальдо.

Пунктом 3.18.1.12 Правил визначено, що за
користування кредитним лімітом
встановлюється діфференцірована
процентна ставка, яка залежить від
строку здійснення непогашеного
залишку по кредиту.

Відповідно до пунктів 3.18.2.2.2., 3.18.2.2.3. та
3.18.2.2.5. Правил Клієнт зобов'язується
проводити погашення кредитного ліміту
не пізніше строку закінчення періоду
безперервного користування кредитним
лімітом, сплатити відсотки за весь час
фактичного користування кредитом та
повністю повернути кредит в строки,
передбачені Правилами.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачу був встановлений
кредитний ліміт на поточний рахунок в
розмірі 9400,00 грн, зі сплатою 24% річних на
суму залишку по кредиту.

Згідно пунктів 3.18.4.1.1., 3.18.4.1.2. та 3.18.4.1.3.
Правил, нарахування відсотків
проводиться наступним чином:

- за період користування кредитом з
моменту виникнення дебетового сальдо
до дати обнуління дебетового сальдо в
одну з дат з наступного 20-го до 25-го
числа місяця (період, в який дебетове
сальдо підлягає обнулінню), розрахунок
відсотків здійснюється за процентною
ставкою в розмірі 0% річних від суми
залишку непогашеної заборгованості.
При необнулінні дебетового сальдо в
одну з дат періоду, в якому дебетове
сальдо підлягає обнулінню, протягом 90
днів з останньої дати періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнулінню,
Клієнт сплачує Банку за користування
кредитом відсотки в розмірі 24% річних,
починаючи з останньої дати періоду, в
яку дебетове сальдо підлягало
обнуління. У разі непогашення кредиту
протягом 90 днів з дати закінчення
періоду, в який дебетове сальдо
підлягало обнулінню, починаючи з 91-го
дня після дати закінчення періоду, в
який дебетове сальдо підлягало
обнулінню, кредит вважається
простроченим, а грошові зобов'язання
клієнта з погашення заборгованості
вважаються порушеними. При порушенні
Клієнтом будь-якого з грошового
зобов'язання Клієнт сплачує Банку
відсотки за користуванням кредитом у
розмірі 48% річних від суми залишку
непогашеної заборгованості.

Згідно пункту 3.18.4.4. Правил, Клієнт
сплачує Банку винагороду за
використання Ліміту відповідно до
пунктів 3.18.1.6., 3.18.2.3.2., 1-го числа кожного
місяця в розмірі 0,9% від суми
максимального сальдо кредиту, що
існував на кінець банківського дня за
попередній місяць, у порядку,
передбаченому Умовами та правилами
надання банківських послуг. Клієнт
доручає Банку здійснювати списання
винагороди зі своїх рахунків. Сплата
винагороди здійснюється в гривні. У
випадку, якщо кредит видається в
іноземній валюті, винагорода
сплачується в гривневому еквіваленті
за курсом НБУ на дату сплати.

Як вбачається з матеріалів справи,
зазначеним кредитним лімітом
відповідач користувався з 21.06.2011, проте
належним чином свої зобов'язання за
Договором не виконував, кредит в
порядку та сумах, зазначених вище, не
погашав.

Відповідачу було нараховано 24% річних
на суму залишку непогашеної
заборгованості за період з 28.01.2013 по
02.04.2013. Оскільки тіло кредиту
вважається простроченим, а грошові
зобов'язання по погашенню
заборгованості порушеними, згідно
пункту 3.18.4.1.3 Правил Клієнт сплачує
Банку проценти у розмірі 48% річних від
залишку непогашеної заборгованості за
період з 26.04.2013 по 19.12.2013.

Отже, у відповідача перед позивачем
виникла заборгованість за кредитом у
розмірі - 9400,00 грн, по процентам за
користування кредитом - 3200,49 грн.,
заборгованість по комісії у сумі 761,40
грн, та пеня у розмірі 1034,72 грн.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
у повному обсязі виходячи з наступного.

За приписами частини першої статті 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Аналогічні
положення містяться у статтях 525, 526
Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України
передбачено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до частини третьої статті 346
Господарського кодексу України
кредити надаються банком під відсоток.
Надання безвідсоткових кредитів
забороняється, крім випадків,
передбачених законом.

Із наведеною нормою узгоджується
частина перша статті 1054 Цивільного
кодексу України, якою передбачено, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 1048 Цивільного
кодексу України встановлено, що
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості
сторін проценти виплачуються щомісяця
до дня повернення позики.

Згідно статтею 1049 Цивільного кодексу
України, позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій саме сумі, що
були йому передані позикодавцем) у
строк та порядку, що встановлені
договором.

Перевіривши розрахунки заборгованості
за кредитом, по процентам та по комісії,
надані позивачем, суд дійшов висновку,
що вони відповідають умовам Договору,
вимогам чинного законодавства та
фактичним обставинам справи, а тому
позовні вимоги є обґрунтованими і
підлягають задоволенню в повному
обсязі, з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню
заборгованості по кредиту в розмірі
9400,00 грн., заборгованості по процентам в
розмірі 3200,49 грн. та заборгованості по
комісії в розмірі 761,40 грн.

Позивач просить також стягнути з
відповідача пеню у загальному розмірі
1034,72 грн.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною третьою статті 549 Цивільного
кодексу України встановлено, що пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до пункту 3.18.5.1. Правил, при
порушенні Клієнтом будь-якого із
зобов'язань зі сплати відсотків за
користування кредитом, термінів
повернення кредиту, винагороди
(комісії) Клієнт сплачує Банку за
кожний випадок порушення пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, яка діяла в період, за який
сплачується пеня від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення платежу. А в разі
реалізації Банком права на
встановлення іншого строку повернення
кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню в
розмірі, зазначеному в п. 3.18.4.1.3., від
суми заборгованості за кожен день
прострочення.

Згідно пункту 3.18.5.4. Правил, нарахування
неустойки за кожний випадок порушення
зобов'язань, передбачених п. 3.18.0.5.1.,
3.18.5.2., 3.18.5.3., здійснюється протягом 3-х
років з дня, коли відповідне
зобов'язання мало бути виконано
Клієнтом.

Частиною шостою статті 232
Господарського кодексу України
встановлено, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Наданий позивачем розрахунок пені за
період з 26.04.2013 по 19.12.2013 перевірений
судом та визнаний вірним, а отже вимоги
позивача щодо стягнення з відповідача
пені по кредиту, в розмірі 1034,72 грн. є
таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню 54130,25 грн., з яких:
9400,00 грн. - заборгованість за кредитом,
3200,49 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом, 761,40 грн. -
заборгованість з комісії за
користування кредитом, 1034,72 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором.

Витрати по сплаті судового збору
покладаються судом на відповідача
відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85, 115, 116
Господарського процесуального кодексу
України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (99023, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1, відомості
про розрахункові рахунки відсутні) на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ,
наб. Перемоги,50; )
заборгованість у розмірі 14396,61 грн.
(чотирнадцять тисяч триста дев'яносто
шість грн. 61 коп.) з яких: 9400,00 грн. -
заборгованість за кредитом, 3200,49 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 761,40 грн. -
заборгованість з комісії за
користування кредитом, 1034,72 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, а також
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 1827,00 грн. (одна тисяча вісімсот
двадцять сім гривень 00 коп.).

Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 11.03.2014

Суддя

І.А.Харченко

919/85/14/4347/14