ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Петлюри), 16 тел. 235-24-26
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"07" березня 2014 р.
Справа № 911/738/14

Суддя Бацуца В. М. розглянувши позовну
заяву та додані до неї матеріали

за позовом Боярської міської ради
Києво-Святошинського району Київської
області, м. Боярка, Києво-Святошинський
район

до Товариства з обмеженою
відповідальністю
„Проектно-будівельне об'єднання
„Будівельник Київщини", м. Біла Церква

про визнання укладеним договору про
пайову участь у розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури м. Боярка та
зобов'язання сплатити пайову участь у
розмірі 1 169 247, 04 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Боярська міська рада
Києво-Святошинського району Київської
області звернулась в господарський суд
Київської області із позовом до ТОВ
„Проектно-будівельне об'єднання
„Будівельник Київщини" про визнання
укладеним договору № 12/13 від 04.06.2013 р.
про пайову участь у розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури м. Боярка та
зобов'язання сплатити пайову участь у
розмірі 1 169 247, 04 грн.

Вказана позовна заява не може бути
прийнята до провадження з наступних
підстав.

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України до позовної заяви додаються
документи, що підтверджують сплату
судового збору у встановлених порядку
і розмірі.

Згідно п.п. 1) п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України
„Про судовий збір" розмір ставки
судового збору із позовних заяв
майнового характеру, що подаються до
господарського суду, становить 2
відсотки ціни позову, але не менше 1, 5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат, а згідно п.п. 2) п. 2 ч. 2
ст. 4 цього ж закону розмір ставки
судового збору із позовних заяв
немайнового характеру, що подаються до
господарського суду, становить 1 розмір
мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 цього ж закону
судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 3 ст. 6 цього ж закону
передбачено, що за подання позовної
заяви, що має одночасно майновий і
немайновий характер, судовий збір
сплачується за ставками, встановленими
для позовних заяв майнового та
немайнового характеру.

Пунктом 2.10. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
21.02.2013 р. „Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
встановлено, що у випадках об'єднання в
одній заяві вимог як майнового, так і
немайнового характеру судовий збір
згідно з пунктом 3 статті 6 Закону
підлягає сплаті як за ставками,
встановленими для позовів майнового
характеру, так і за ставками,
встановленими для розгляду позовних
заяв зі спорів немайнового характеру.

Пунктом 15 Інформаційного листа Вищого
господарського суду України № 01-08/530
від 29.09.2009 р. „Про деякі питання,
порушені у доповідних записках
господарських судів України у першому
півріччі 2009 року щодо застосування
норм Господарського процесуального
кодексу України" на запитання „Які дії
слід вчиняти господарському суду у
разі встановлення суттєвої недоплати
суми державного мита при поданні
позову?" зазначено, що згідно з частиною
першою статті 46 ГПК державне мито
сплачується чи стягується в доход
державного бюджету України в порядку і
розмірі, встановлених законодавством
України. За змістом пункту 4 частини
першої статті 63 названого Кодексу
неподання доказів сплати державного
мита у встановлених порядку та розмірі
є підставою для повернення позовної
заяви незалежно від того, чи є сума
недоплати „суттєвою".

До вказаної позовної заяви не додано
жодних належних та допустимих доказів,
що підтверджували б сплату позивачем
судового збору у встановлених порядку
і розмірі. Таких доказів не зазначено і
в переліку додатку до позовної заяви.

У своїй позовній заяві позивач просить
суд відстрочити сплату судового збору
у зв'язку із його скрутним матеріальним
становищем та у зв'язку із тим, що
кошторисом видатків на 2014 рік витрати
на судовий збір не передбачено.

Відповідно до ст. 8 Закону України „Про
судовий збір" враховуючи майновий стан
сторони, суд може своєю ухвалою
відстрочити або розстрочити сплату
судового збору на певний строк, але не
довше ніж до ухвалення судового
рішення у справі.

Пунктом 3.1. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
21.02.2013 р. „Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
встановлено, що у розгляді питань,
пов'язаних з відстроченням та
розстроченням сплати судового збору,
зменшенням його розміру або
звільненням від його сплати (стаття 8
Закону) і застосуванням приписів
Закону щодо пільг зі сплати судового
збору (стаття 5 Закону) господарським
судам слід враховувати таке.

Єдиною підставою для вчинення
господарським судом дій, зазначених у
статті 8 Закону, є врахування ним
майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення
(розстрочення) сплати судового збору,
зменшення його розміру або звільнення
від його сплати може бути викладене в
заяві чи скарзі, які подаються до
господарського суду, або окремим
документом. Особа, яка заявляє
відповідне клопотання, повинна навести
доводи і подати докази на
підтвердження того, що її майновий стан
перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею
судового збору у встановленому порядку
і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129
Конституції України як одну із засад
судочинства визначено рівність усіх
учасників судового процесу перед
законом і судом, отже, в тому числі й
органів державної влади, то самі лише
обставини, пов'язані з фінансуванням
установи чи організації з Державного
бюджету України та відсутністю у ньому
коштів, призначених для сплати
судового збору, не можуть вважатися
підставою для звільнення від такої
сплати.

Господарський суд вправі вчинити дії,
про які йдеться у статті 8 Закону, і зі
своєї ініціативи з наведенням в ухвалі
відповідних мотивів.

У зв'язку із тим, що позивачем до
вказаної позовної заяви не додано
жодних належних та допустимих доказів,
що підтверджували б викладені у
позовній заяві обставини в частині
відстрочення сплати судового збору,
його майновий стан, суд дійшов висновку
про залишення клопотання позивача про
відстрочення сплати судового збору без
задоволення.

Згідно ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі, а
також з інших підстав.

За таких обставин зазначена позовна
заява підлягає поверненню без розгляду
з вказаних підстав.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. ст. 54, 56, 57, 63, 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні
клопотання Боярської міської ради
Києво-Святошинського району Київської
області про відстрочення сплати
судового збору, викладене у позовній
заяві № 02-10/314 від 27.02.2014 р.

2. Повернути Боярській міській
раді Києво-Святошинського району
Київської області позовну заяву №
02-10/314 від 27.02.2014 р. (вх. № 814/14 від 06.03.2014 р.)
та додані до неї матеріали без
розгляду.

3. Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущенного
порушення.

Суддя
Бацуца В.М.