РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

05 березня 2014 року
Справа № 10/153

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді Саврій
В.А.

судді Дужич
С.П. ,

судді
Мамченко Ю.А.

при секретарі судового засідання
Баклан Н.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу позивача -
дочірньої компанії "Газ України" на
ухвалу господарського суду
Рівненської області від 16.01.14 р. у
справі № 10/153

за позовом дочірньої компанії "Газ
України" національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" (м.Київ)

до відкритого акціонерного товариства
"Любомирський вапняно-силікатний
завод" (с.Нова Любомирка, Рівненський
район, Рівненська область)

про стягнення в сумі 99 080 грн. 16 коп.
(скарга на дії ДВС)

За участю представників:

ДВС - Конончук Валентин Іванович
(довіреність №3116 від 05.03.2014 р.)

Позивача - не з'явився

Відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

04.12.2013 року дочірня компанія "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" звернулася
до господарського суду Рівненської
області зі скаргою №31/10-5474 від 23.11.2013
року на дії Відділу ДВС Рівненського
районного управління юстиції.

У заяві просив витребувати у відділу
державної виконавчої служби
Рівненського районного управління
юстиції матеріали виконавчого
провадження з примусового виконання
наказу господарського суду
Рівненської області від 18.05.2004 року
№10/153; визнати неправомірними дії
відділу державної виконавчої служби
Рівненського районного управління
юстиції, які полягають у винесенні
постанови про закінчення виконавчого
провадження від 21.09.2005 року за наказом
господарського суду Рівненської
області від 18.05.2004 року №10/153; визнати
незаконною постанову про закінчення
виконавчого провадження від 21.09.2005 року
з примусового виконання наказу
господарського суду Рівненської
області від 18.05.2004 року №10/153 про
стягнення з ВАТ "Любомирський
вапняно-силікатний завод"
заборгованості на користь ДК "Газ
України" НАК "Нафтогаз України", а саме:
збитки від інфляції в сумі 5 584,49 грн.,
річних в сумі 2 398,10 грн., штраф в сумі
5269,33 грн., витрати по сплаті державного
мита в сумі 883,28 грн., витрат на оплату
послуг інформаційно-технічного
забезпечення судового процесу в сумі
105,43 грн.; зобов'язати державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Рівненського
районного управління юстиції
відновити виконавче провадження та
вжити всі заходи для фактичного
повного виконання рішення суду.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 16.01.2014р.
відмовлено у скарзі дочірньої компанії
"Газ України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" на дії
Відділу державної виконавчої служби
Рівненського районного управління
юстиції у справі №10/153 за позовом
дочірньої компанія "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" до відкритого
акціонерного товариства "Любомирський
вапняно-силікатний завод" про
стягнення в сумі 99 080 грн. 16 коп.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою,
позивач - дочірня компанія "Газ України"
звернулася до Рівненського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою (арк.справи 49-52).

В скарзі, зокрема, зазначає, що
постанова про закінчення виконавчого
провадження від 21.09.2005р. відділом
державної виконавчої служби
Рівненського районного управління
юстиції в 2005р. не надсилалась ні
сторонам, ні суду.

Стверджує, що в бухгалтерському обліку
ДК «Газ України» обліковується
заборгованість в сумі 5271,33грн., що
свідчить про невиконання державною
виконавчою службою рішення суду.

А тому, вважає безпідставним та таким,
що суперечить нормам чинного
законодавства України висновок
господарського суду Рівненської
області про відмову у задоволенні
скарги ДК «Газ України» на дії ВДВС
Рівненського РУЮ щодо внесення
постанови про закінчення виконавчого
провадження за наказом господарського
суду Рівненської області від 18.05.2004р.
№10/153 у зв'язку з фактичним виконанням.

На підставі викладеного просить
скасувати рішення, та прийняти нове
рішення, яким позов задоволити
повністю.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 19.02.2014р.
апеляційну скаргу ДП «Газ України»
прийнято до провадження, справу
призначено до слухання (арк.справи 48).

05.03.2014р. від начальника відділу
державної виконавчої служби
Рівненського РУЮ надійшов письмовий
відзив на апеляційну скаргу, в якому
викладені заперечення на доводи
скаржника.

У відзиві, зокрема, зазначено, що
стягувачу, з листа вх.№2133/1 від 28.02.2005р.,
стало відомо про відкриття виконавчого
провадження. Жодних заперечень та
скарг з приводу постанови про
відкриття виконавчого провадження на
суму 8971,30 до відділу ДВС не надходило.

Стверджує, що 21.09.2005р. виконавче
провадження закінчено згідно п.8 ст.37
Закону України «Про виконавче
провадження» у зв'язку з повним
погашенням боргу. Стягнуті кошти в сумі
8971,30 грн. перераховані на реквізити
стягувача (платіжне доручення №775 від
21.09.2005р. на суму 4167,17 грн.). Постанова про
закінчення виконавчого провадження
надіслана сторонам для відома у
відповідності ст.27 Закону України «Про
виконавче провадження».

Вважає апеляційну скаргу
безпідставною та необґрунтованою,
натомість, рішення господарського суду
Рівненської області, вважає законним і
таким, що прийняте з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції 05.03.2014р. представник ДВС
заперечив доводи апеляційної скарги, з
підстав викладених у відзиві на
апеляційну скаргу. Просить суд ухвалу
господарського суду Рівненської
області від 16.01.14 р. у справі № 10/153
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Позивач, відповідач не забезпечили
явку своїх представників в судове
засідання, причини неявки суду не
повідомили, хоч про час та місце
розгляду скарги були повідомлені у
встановленому порядку (арк.справи 62, 63).

Враховуючи приписи ст.101 ГПК України
про межі перегляду справ в апеляційній
інстанції, ст.102 ГПК України про строки
розгляду апеляційної скарги та той
факт, що неявка в засідання суду
представників сторін, належним чином
та відповідно до законодавства
повідомлених про дату, час та місце
розгляду справи, не перешкоджає
перегляду оскарженого рішення, судова
колегія визнала за можливе розглянути
апеляційну скаргу за їх відсутності.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
відзиву, вивчивши матеріали справи,
наявні в ній докази, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, Рівненський
апеляційний господарський суд прийшов
до висновку про наступне:

Скарга на дії ДВС обґрунтована тим, що у
відповідь на запит Дочірньої компанії
"Газ України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" щодо
надання інформації про хід виконавчого
провадження з примусового виконання
наказу господарського суду
Рівненської області від 18.05.2004 року
№10/153 відділом ДВС Рівненського
районного управління юстиції
повідомлено листом №15543 від 04.11.2013 року
про закінчення вказаного виконавчого
провадження.

Судом першої інстанції, а саме - ухвалою
від 16.12.2013 року, у відділу ДВС
Рівненського районного управління
юстиції витребовувались докази
направлення стягувачу постанови про
закінчення виконавчого провадження
від 21.09.2005 року за наказом
господарського суду Рівненської
області від 18.05.2004 року №10/153 та докази
подачі до органу виконання судового
рішення заяви про зменшення суми боргу,
яка підлягає стягненню.

В матеріалах справи наявний лист №19019
від 26.12.2013р. відділу ДВС Рівненського
районного управління юстиції, яким
останній повідомляє, що матеріали
виконавчого провадження та докази
направлення стягувачу постанови про
закінчення виконавчого провадження
від 21.09.2005 року за наказом
господарського суду Рівненської
області від 18.05.2004 року №10/153 знищені за
закінченням терміну зберігання.

Частиною 1 статті 50 Закону України "Про
виконавче провадження" встановлено, що
у разі закінчення виконавчого
провадження (крім направлення
виконавчого документа за належністю
іншому органу державної виконавчої
служби, закінчення виконавчого
провадження за рішенням суду,
винесеним у порядку забезпечення
позову чи вжиття запобіжних заходів, а
також крім випадків не стягнення
виконавчого збору або витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій),
повернення виконавчого документа до
суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав, арешт,
накладений на майно боржника,
знімається, скасовуються інші вжиті
державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а також
провадяться інші дії, необхідні у
зв'язку із завершенням виконавчого
провадження. Завершене виконавче
провадження не може бути розпочате
знову, крім випадків, передбачених цим
Законом.

Згідно ч. 2 ст. 50 Закону України "Про
виконавче провадження" у разі якщо у
виконавчому провадженні державним
виконавцем накладено арешт на майно
боржника, у постанові про закінчення
виконавчого провадження або
повернення виконавчого документа до
суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав, державний
виконавець зазначає про зняття арешту,
накладеного на майно боржника.

Частиною 3 статті 50 Закону України "Про
виконавче провадження" встановлено, що
за заявою боржника державний
виконавець видає йому додаткові копії
постанови, зазначеної в частині
другій цієї статті, для їх пред'явлення
до органів, що здійснюють реєстрацію
майна або ведуть реєстр заборони на
його відчуження, для зняття арешту,
накладеного на майно.

Як встановлено ст.121-2 ГПК України
скарги на дії чи бездіяльність органів
Державної виконавчої служби щодо
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.
Скарги на дії органів Державної
виконавчої служби розглядаються
господарським судом, про час і місце
якого повідомляються ухвалою стягувач,
боржник чи прокурор та орган виконання
судових рішень. За результатами
розгляду скарги виноситься ухвала, яка
надсилається стягувачеві, боржникові
та органові виконання судових рішень.
Ухвалу може бути оскаржено у
встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п.9.13 постанови пленуму Вищого
господарського суду України №9 від 17
жовтня 2012 року "Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України"
за результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо
він ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє.

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що, оскільки
матеріали виконавчого провадження з
приводу виконання наказу суду від
18.05.2004 року №10/153 та докази направлення
стягувачу постанови про закінчення
виконавчого провадження від 21.09.2005 року
знищені, суд не має можливості
перевірити доводи скаржника (позивача)
щодо бездіяльності органу державної
виконавчої служби за відсутності
виконавчого провадження.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Доводи скаржника зазначені в
апеляційній скарзі, апеляційним судом
не визнаються такими, що можуть бути
підставою згідно ст.ст.104, 106
Господарського процесуального кодексу
України для скасування чи зміни
оскаржуваної ухвали, тому суд
апеляційної інстанції вважає, що
ухвалу місцевого господарського суду
винесено у відповідності до норм
матеріального та процесуального права
і її слід залишити без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 33, 43, 99, 101, 103, 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, Рівненський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу дочірньої компанії
"Газ України" на ухвалу господарського
суду Рівненської області від 16.01.14 р. у
справі № 10/153 - залишити без
задоволення, а ухвалу суду першої
інстанції - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Саврій В.А.

Суддя
Дужич С.П.

Суддя
Мамченко Ю.А.