ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2014 р.
Справа № 918/1992/13

Суддя Романюк Р.В. розглянувши
матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Кредобанк"

до Приватної фірми "Азурит"

про стягнення 718 110 грн. 36 коп.

В засіданні приймали участь
представники:

від позивача: Сорока Р.Г. (довіреність
№6589 від 18.06.2013 року).

від відповідача: не з'явився.

Обставини справи: Публічне акціонерне
товариство "Кредобанк" звернулось до
господарського суду Рівненської
області з позовом до Приватної фірми
"Азурит" про стягнення боргу за
кредитним договором № 257-08 від 12.06.2008р.,
в загальній сумі 718 110 грн. 36 коп, з яких:

- 635 294 грн. 03 коп. що є еквівалентом 79 481,30
доларів США згідно офіційного курсу
НБУ встановленого станом на 29.08.2013 р.,
який становить 7,993 грн.. за 1 долар США -
основний борг;

- 40 486 грн. 94 коп. що є еквівалентом 5 065,30
доларів США згідно офіційного курсу
НБУ встановленого станом на 29.08.2013 р.,
який становить 7,993 грн.. за 1 долар США -
заборгованість за відсотками за
користування кредитними коштами;

- 1 200 грн. 00 коп. - заборгованість за
комісією за адміністрування кредиту;

- 38 277 грн. 92 коп. що є еквівалентом 4 788,93
доларів США згідно офіційного курсу
НБУ встановленого станом на 29.08.2013 р.,
який становить 7,993 грн.. за 1 долар США -
пеня;

- 2 773 грн. 97 коп. що є еквівалентом 347,05
доларів США згідно офіційного курсу
НБУ встановленого станом на 29.08.2013 р.,
який становить 7,993 грн.. за 1 долар США -
заборгованість за відсотками за
користування кредитними коштами;

- 77 грн. 50 коп. - пеня за несвоєчасну
сплату комісії за адміністрування
кредиту.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що відповідач
отримавши грошові кошти у вигляді
кредиту в сумі 160 300,00 доларів США,
обумовлені договором №257-08 від 12.06.2008р.
у визначений строк не повернув, не
сплатив процентів і комісію за
користування коштами та пеню,
передбачену за несвоєчасне виконання
грошового зобов'язання.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги у
повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
проведення судового засідання
повідомлений належним чином. Причин
неявки в судове засідання не повідомив.

Керуючись ст.75 ГПК України, суд вважає
за можливе розглянути справу та
вирішити спір без участі відповідача
за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши зібрані у справі докази,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

12 червня 2008 року між Публічним
акціонерним товариством "Кредобанк"
(Банк) та Приватною фірмою "Азурит"
(Позичальник) було укладено кредитний
договір №257-08, за умовами якого Банк
зобов'язався надати у власність
Позичальникові грошові кошти (кредит) у
розмірі та на умовах обумовлених цим
договором, а Позичальник зобов'язався
повернути кредит і сплатити проценти
за користування ними та комісії.

Згідно з п.4.2 Кредитного договору
позичальник сплачує банку проценти
річні у розмірі, що визначаються як
ставка LIBOR 3м збільшена на маржу в
розмірі 11%. Розмір процентів змінюється
першого числа кожного календарного
кварталу протягом усього строку дії
договору.

За управління кредитом позичальником
сплачується комісія щомісячно 200 грн. 00
коп. (п.4.1.3 договору).

Пунктом 5.1 Кредитного договору
визначено, що позичальник зобов'язаний
повернути банку кредит у повному
обсязі в порядку і терміни, передбачені
Кредитним договором.

Відповідно до пункту 2.2 договору дата
остаточного повернення кредиту - 11
червня 2013 року.

Враховуючи, що відповідачем в
порушення вимог Договору кредитні
кошти в строк не повернуті, 16.08.2013р.
позивачем на адресу відповідача була
направлена вимога про повернення
кредиту, однак вказана вимога залишена
останнім без задоволення.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно з ч.1 ст.193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

У відповідності до ст.11 Цивільного
кодексу України та ст.174 Господарського
кодексу України договір є підставою
для виникнення цивільних прав і
обов'язків (господарських зобов'язань).

Відповідно до ст.193
Господарського процесуального кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

В силу ст.629 Цивільного кодексу України,
договір є обов'язковим до виконання
сторонами.

Статтею 525 Цивільного Кодексу України
встановлено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Статтею 526 Цивільного Кодексу України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного Кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно статті 1046 Цивільного кодексу
України, за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Статтею 1048 Цивільного кодексу України
встановлено, що Позикодавець має право
на одержання від позичальника
процентів від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
банку України. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1049
Цивільного кодексу України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахуванням грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок.

Відповідно до статті 1054 Цивільного
кодексу України, банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

З огляду на зазначене, враховуючи, що
існування заборгованості за кредитом в
сумі 635 294 грн. 03 коп. (79 481,30 доларів США
згідно офіційного курсу НБУ
встановленого станом на 29.08.2013р.),
термін повернення якого настав в силу
умов Договору, підтверджується
зібраними у справі доказами, а
нарахування комісії, процентів (їх
ставки) сторони обумовили в кредитній
угоді, позовні вимоги частині
стягнення боргу та заборгованості за
кредитом, комісії та нарахованих
процентів, судом визнаються
обгрунтованими.

Крім того, згідно ст. 611 ЦК України, у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Пунктом 7.1 Кредитного договору, сторони
обумовили, що за несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань позичальник, на
вимогу банку, сплачує пеню:

- за зобов'язаннями у гривні в розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період прострочки, за весь час
прострочки.

- за зобов'язаннями в іноземній валюті
0,05% за кожен день прострочки від
простроченої суми.

Враховуючи, що відповідач припустився
прострочення грошового зобов'язання,
позивачем нараховано останньому пеню,
яка згідно поданого розрахунку
складає:

- 38 277 грн. 92 коп. що є еквівалентом 4 788,93
доларів США згідно офіційного курсу
НБУ встановленого станом на 29.08.2013 р.,
який становить 7,993 грн.. за 1 долар США -
пеня за несвоєчасне повернення суми
кредиту за період з 28.02.2013р. по 28.02.2013р.;

- 77 грн. 50 коп. - пеня за несвоєчасну
сплату комісії за адміністрування
кредиту за період з 28.02.2013р. по 28.02.2013р.

Статтею 216 Господарського кодексу
України передбачено, що учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського
кодексу України, штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання

Відповідно до ч.6 ст.231 Господарського
кодексу України штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
НБУ, за увесь час користування чужими
коштами, якщо інший розмір відсотків не
передбачено законом або договором.

Відповідно до статті 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Подані позивачем розрахунки та період
нарахування пені перевірено судом та
визнано їх правомірними.

З огляду на зазначене, враховуючи, що
відповідачем не подано доказів, які б
підтверджували повернення кредитних
коштів, а нарахування процентів,
комісій та пені, обумовлених Договором,
здійснено позивачем у відповідності з
вимогами чинного законодавства, суд
дійшов висновку про задоволення
позову, з покладенням судових витрат на
відповідача у справі, а тому, керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватної фірми «Азурит»
(33014, м. Рівне, вул. Княгині Ольги, 8, ) на користь Публічного
акціонерного товариства "Кредобанк"
(79026, м.Львів, вул.Сахарова, 78, ) 635 294 грн. 03 коп. боргу, що є
еквівалентом 79 481,30 доларів США; 40 486 грн.
94 коп. заборгованості за відсотками за
користування кредитними коштами, що є
еквівалентом 5 065,30 доларів США ; 1 200 грн.
00 коп. комісії за адміністрування
кредиту; 38 277 грн. 92 коп. пені за
несвоєчасне повернення кредиту, що є
еквівалентом 4 788,93 доларів США; 2 773 грн.
97 коп. відсотків за користування
кредитними коштами, що є еквівалентом
347,05 доларів США ; 77 грн. 50 коп. пені за
несвоєчасну сплату комісії за
адміністрування кредиту та 14 362 грн. 21
коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено "14" березня 2014
року.

Суддя
Романюк Р.В.