КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2014 р.
Справа№ 910/17906/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Жук Г.А.

Коршун Н.М.

при секретарі Драчук
Р.А.

за участю представників:

від позивача Любаренко
М.П. - дов. №206 від 02.12.2013р.

від відповідача Галицький
М.І. - дов. №37 від 30.12.2013р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства

«Страхова компанія
«Брокбізнес»

на рішення

господарського суду міста Києва

від 09.10.2013р. (суддя
Трофименко Т.Ю.)

у справі №910/17906/13

за позовом Приватного
акціонерного товариства

«Страхова компанія
«Брокбізнес»

(далі - ПрАТ «СК
«Брокбізнес»)

до Приватного
акціонерного товариства

«Страхова компанія
«Статус»

(далі - ПрАТ «СК
«Статус»)

про стягнення 24 490,00
грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 09.10.2013р. у справі №910/17906/13 в
задоволенні позову відмовлено
повністю.

Не погодившись із згаданим рішенням
суду, позивач оскаржив його в
апеляційному порядку, просив скасувати
та прийняти нове, яким повністю
задовольнити позовні вимоги. В
обґрунтування своїх вимог зазначив, що
судом першої інстанції не встановлено
всіх обставин справи, неповно їх
досліджено, внаслідок чого прийнято
рішення з порушенням норм
матеріального права. За твердженнями
апелянта, про те, що цивільно-правова
відповідальність винної в ДТП особи
застрахована в ПрАТ «СК «Статус» йому
стало відомо лише 25.04.2013р. під час
прийняття рішення Апеляційним судом
Донецької області, тобто після спливу
строку позовної давності для звернення
з позовом до ПрАТ «СК «Статус». Не
зважаючи на те, що ця обставина є
належною й достатньою підставою для
поновлення пропущеного строку для
звернення до суду з позовом до ПрАТ «СК
«Статус» як до належного відповідача,
місцевим судом згадану обставину не
було враховано тощо.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 26.12.2013р.
апеляційну скаргу ПрАТ «СК
«Брокбізнес» прийнято до провадження
колегією суддів в складі: головуючий
суддя Дикунська С.Я., судді: Алданова
С.О., Коршун Н.М. та призначено її
розгляд на 04.02.2014 року.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 04.02.2014р., з
огляду на нез'явлення в судове
засідання представників відповідача,
розгляд справи відкладено на 25.02.2014
року.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 25.02.2014р., в
зв'язку з перебуванням судді Алданової
С.О. у відпустці, змінено склад суду та
визначено судову колегію в складі:
головуючий суддя Дикунська С.Я., судді:
Жук Г.А., Коршун Н.М.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 25.02.2014р., через
повторне нез'явлення в судове
засідання представників відповідача,
розгляд справи відкладено на 11.03.2014
року.

Представник апелянта в судовому
засіданні доводи скарги підтримав,
просив її задовольнити, оскаржене
рішення скасувати та прийняти нове,
яким повністю задовольнити позовні
вимоги за наведених в скарзі підстав.

Представник відповідача доводи скарги
заперечив, просив не брати їх до уваги,
а відтак рішення місцевого суду як
законне та обґрунтоване залишити без
змін.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши доводи апеляційної
скарги, дослідивши долучені до
матеріалів справи письмові докази,
виходячи з вимог чинного
законодавства, апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
скарга підлягає задоволенню за таких
обставин.

Так, ПрАТ «СК «Брокбізнес» звернулось
до господарського суду міста Києва з
позовом до ПрАТ «СК «Статус» про
стягнення з відповідача страхового
відшкодування в порядку регресу в
розмірі 24 490,00 грн. Позовні вимоги
мотивовано тим, що позивачем згідно
договору добровільного страхування
наземного транспорту виплачено
страхове відшкодування власнику
пошкодженого автомобіля внаслідок ДТП,
а відтак позивачем отримано право
зворотної вимоги до відповідальної за
завдану шкоду особи, оскільки
цивільно-правова відповідальність
власника транспортного засобу, водія
якого визнано винним у скоєнні ДТП,
була застрахована відповідачем тощо.

Суд першої інстанції, заслухавши
пояснення представника позивача,
розглянувши подані документи і
матеріали, дійшов висновку про
необґрунтованість позовних вимог,
відтак відмовив в їх задоволенні.

Так, відмовляючи в задоволенні позову,
місцевий суд своє рішення обґрунтував
тим, що перебіг позовної давності зі
стягнення позивачем з відповідача
страхового відшкодування в порядку
регресу сплинув 06.07.2012р., в той час як
позивач звернувся до суду з позовом
лише 16.09.2013р. тощо.

Як встановлено матеріалами справи,
29.30.2008р. між ПрАТ «СК «Брокбізнес»
(страховик) та фізичною особою Пешою
Іриною Анатолівною (страхувальник)
укладено договір добровільного
страхування автотранспорту №006-24522
(далі - Договір), об'єктом якого є
майнові інтереси страхувальника,
пов'язані з володінням, користуванням
та розпорядженням транспортним
засобом марки «Ноndа Сіvік»
реєстраційний номер АН 4300 ЕН (далі -
автомобіль «Ноndа Сіvік»). Строк дії
Договору - з 01.10.2008р. по 30.09.2009 року.

20.05.2009р. на АЗС «Піт Стоп» по вул. Артема,
4 в м. Донецьку сталася ДТП, в результаті
якого мало місце зіткнення
транспортного засобу «Ніссан»
реєстраційний номер АН 4877 АК (далі -
автомобіль «Ніссан»), під керуванням
Колесника О.С. та автомобіля «Ноndа
Сіvік» під керуванням Пешего М.І.

Постановою Калінінського районного
суду міста Донецька від 08.12.2009р.
встановлено вину Колесника О.С. в
скоєнні згаданого ДТП та його
притягнуто до адміністративної
відповідальності за вчинення
передбаченого ст.124 КпАП України
правопорушення.

Відповідно до висновку експертного
автотоварознавчого дослідження №187/05,
вартість завданого власнику
автомобіля «Ноndа Сіvік» в результаті
ДТП матеріального збитку становить 35
976,00 грн.

У відповідності до ст.990 ЦК України
страховик здійснює страхову виплату
відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

03.07.2009р. позивачем складено страховий
акт №10944/1, на підставі якого сума
страхового відшкодування становить 35
356,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем за заявою страхувальника
перераховано суму страхового
відшкодування в розмірі 33 356,00 грн. на
розрахунковий рахунок авторемонтного
підприємства, що підтверджується
платіжним дорученням №5877 від 06.07.2009
року.

До страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, яка
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки (ст.993 ЦК України).

Аналогічні положення містять й приписи
ст.27 Закону України «Про страхування»,
згідно якої до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлено
законом (ч.1 ст.1191 ЦК України).

Положеннями ст.1187 ЦК України
передбачено, що джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом згаданих
положень закону, у відносинах між
кількома володільцями джерел
підвищеної небезпеки відповідальність
будується на загальному принципі вини.

З огляду на те, що ДТП сталася з вини
Колесника О.С., який на законних
підставах керував автомобілем
«Ніссан» й це підтверджено постановою
Калінінського районного суду міста
Донецька від 08.12.2009р., саме Колесник О.С.
є відповідальною особою за заподіяний
автомобілю «Ноndа Сіvік» в результаті
ДТП збиток..

Як вище згадувалось, до позивача
перейшло право зворотної вимоги до
відповідальної за заподіяний збиток
особи, якою є Колесник О.С. Якщо
цивільно-правова відповідальність
перед третіми особами застрахована у
певного страховика, останній стає
відповідальною особою, адже внаслідок
укладення договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів страховик в межах
страхової суми несе відповідальність
за завдану застрахованою ним особою
шкоду. Він бере на себе всю
відповідальність за свого
страхувальника, яка виникає внаслідок
заподіяння шкоди джерелом підвищеної
небезпеки, оскільки застрахував такий
страховий ризик, як відповідальність
за заподіяну джерелом підвищеної
небезпеки шкоду.

Як встановлено матеріалами позивач
надіслав ПрАТ «СК «Статус» регресну
вимогу №410-01/01 від 07.05.2011р. про виплату
суми страхового відшкодування в
розмірі 35 356,00 грн., проте відповідач ії
залишив без відповіді.

За твердженнями апелянта, представник
ПрАТ «СК «Статус» в телефонній розмові
повідомляв позивача, що
цивільно-правова відповідальність
Колесника О.С. на момент ДТП у
відповідача не застрахована, а
інформація в централізованій базі
даних МТСБУ щодо винуватця ДТП на
момент його скоєння відсутня.

Тому позивач звернувся до
Калінінського районного суду міста
Донецька з позовом безпосередньо до
винуватця ДТП. Заочним рішенням
Калінінського районного суду міста
Донецька від 03.10.2012р., позов ПрАТ «СК
«Брокбізнес» до Колесника О.С. про
відшкодування матеріальної шкоди
задоволено та з відповідача стягнуто
на користь позивача в порядку регресу 35
356 грн.

Рішенням Апеляційного суду Донецької
області від 25.04.2013р. заочне рішення
Калінінського районного суду міста
Донецька від 03.10.2012р. скасовано, позов
ПрАТ «СК «Брокбізнес» до Колесника О.С.
про відшкодування матеріальної шкоди
задоволено частково, стягнуто з
відповідача на користь позивача
страхове відшкодування в розмірі 10 366, 00
грн. В решті позовних вимог відмовлено.

На підставі ч.4 ст.35 ГПК України рішення
суду з цивільної справи, що набрало
законної сили, є обов'язковим для
господарського суду щодо фактів, які
встановлені судом і мають значення для
вирішення спору.

Під час розгляду справи за позовом ПрАТ
«СК «Брокбізнес» до Колесника О.С. про
відшкодування матеріальної шкоди
Апеляційним судом Донецької області
встановлено, що в момент ДТП Колесник
О.С. керував автомобілем «Ніссан», що
належить його матері Колесник М.І.,
цивільно-правова відповідальність
якої за шкоду, завдану майну третім
особам в розмірі 25 500,00 грн. (франшиза
510,00 грн.), застрахована в ПрАТ «СК
«Статус».

За змістом вищезгаданого договору
(полісу) його укладено за типом
договору-1, тобто за цим полісом
застраховано цивільно-правову
відповідальність кожної з осіб, яка на
законних підставах експлуатує
забезпечений транспортний засіб.
Доказів того, що Колесник М.І. керував
автомобілем «Ніссан» без відповідної
правової підстави матеріали справи не
містять.

Відповідно до ст.22.1. Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна в результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями ст.ст.256, 257, 261, 267 ЦК України
встановлено, що: позовна давність - це
строк, в межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
За регресними зобов'язаннями перебіг
позовної давності починається від дня
виконання основного зобов'язання. Якщо
суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту.

З матеріалів справи видно, що позивач
виконав зобов'язання з виплати
страхового відшкодування
страхувальнику 06.07.2009р., проте
звернувся до господарського суду міста
Києва 16.09.2013р., тобто з пропущенням
строку позовної давності. Разом з тим,
як видно з наявної в матеріалах справи
заяви №410-01/01 від 07.05.2011р., позивач
звертався до ПрАТ «СК «Статус» з
вимогою про виплату страхового
відшкодування, відповіді на яку не
отримав, натомість в телефонному
режимі йому не було підтверджено, що
цивільно-правова відповідальність
Колесника О.С. на момент ДТП
застрахована в ПрАТ «СК «Статус».

Оскільки про те, що цивільно-правова
відповідальність винної в ДТП особи
застрахована в ПрАТ «СК «Статус»
позивачу достеменно стало відомо лише
25.04.2013 р. в ході розгляду справи
Апеляційним судом Донецької області,
апеляційний господарський суд вважає
наведені причини пропущення позовної
давності поважними, а порушене право
позивача таким, що підлягає захисту.

Як вбачається з тексту позовної заяви,
позивач просив суд першої інстанції
поновити йому строк позовної давності,
однак місцевим судом при прийнятті
рішення таке клопотання не було
враховано та не надано йому належної
правової оцінки.

Апеляційний господарський суд
погоджується з доводами апелянта, адже
ним дотримано вимог ст.ст.32, 33 ГПК
України та доведено обставини, на які
він посилається як на підставу своїх
вимог, його позовні вимоги
підтверджено належними та допустимими
доказами.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції є незаконним й таким, що
підлягає скасуванню з прийняттям
нового рішення про задоволення позову
в повному обсязі.

З огляду на задоволення апеляційної
скарги, витрати зі сплати судового
збору на підставі ст.49 ГПК України за
подання позову та за розгляд
апеляційної скарги покладаються на
відповідача.

Керуючись ст.ст.99, 101-105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Брокбізнес» задовольнити,
рішення господарського суду міста
Києва від 09.10.2013р. у справі №910/17906/13
скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити повністю. Стягнути з
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Статус» (02160, м.
Київ, проспект Возз'єднання, 15, офіс 109
код 31201694) на користь Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Брокбізнес» (04050, м. Київ, вул.
Білоруська, 3, код 20344871) 24 490 (двадцять
чотири тисячі чотириста дев'яносто)
грн. 00 коп. відшкодування шкоди в
порядку регресу, 1 720 (одну тисячу сімсот
двадцять) грн. 50 коп. витрат зі сплати
судового збору за подання позовної
заяви та 860 (вісімсот шістдесят) грн. 25
коп. витрат зі сплати судового збору за
подання апеляційної скарги.

Видачу наказу доручити господарському
суду міста Києва.

Матеріали справи №910/17906/13 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя
С.Я. Дикунська

Судді
Г.А. Жук

Н.М. Коршун