м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/275/14 03.03.14 р. За позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю " АПОЛЛО "
До Публічного акціонерного товариства
Про стягнення 728297,69 грн.
Суддя Пінчук В.І.
Від позивача Борисенко Ю.В. -
Від відповідача Кокольський
Рішення прийняте 03.03.2014 р., оскільки у
судових засіданнях 06.02.2014 р. та 27.02.2014 р.
оголошувались перерви.

Обставини справи:

Позивач - товариство з обмеженою
відповідальністю " АПОЛЛО " звернувся
до суду з позовною заявою про стягнення
з відповідача - публічного
акціонерного товариства " ВТБ БАНК "
728297,69 грн., з яких: 705420,80 грн. -
безпідставно списанні кошти, 12556,49 грн.
пеня та 10320,40 грн. - 3% річних.

Представник відповідача у
відзиві на позовну заяву проти
позовних вимог позивача заперечує та
просить суд у задоволенні позову
відмовити, посилаючись на те, що банк
діяв у відповідності до положень
укладених з позивачем договорів та
відповідно до норм п. 32.3 ст.32 Закону
України " Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні ", а також
ст.ст. 1066, 1068 Цивільного кодексу
України., тобто спірні кошти були
перераховані останнім в порядку
виконання розпорядження клієнта,
підписаного уповноваженими особами
ТОВ " АПОЛЛО ".

27.02.2014 р. через канцелярію суду
представник позивача подав клопотання
про призначення експертизи системного
блоку ( СБПК ) ТОВ " АПОЛЛО ", на якому
були встановлені представниками
відповідача ( банку ) системи
дистанційного обслуговування в АБС Б2 (
згідно договору " Про внесення змін до
договору банківського рахунку від
18.05.2011 р. № НЮ-6494/18 про використання
системи дистанційного обслуговування
в АБС Б2 " від 18.05.2011 р.

Представник відповідача у
запереченнях від 03.03.2014 р. на зазначенне
клопотання позивача заперечує
посилаючись на те, що питання, які
пропонує представник позивача
поставити перед експертом не мають
жодного відношення до предмету спору
та до обставин, які підлягають
доказуванню у даній справі.

Суд у задоволенні клопотання
позивача про проведення експертизи
системного блоку відмовляє, оскільки
підстав для проведення зазначеної
експертизи суд не знаходить.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, суд,-

В С Т А Н О В И В:

18.05.2011 р. між товариством з
обмеженою відповідальністю " АПОЛЛО " (
позивачем, клієнтом ) та публічним
акціонерним товариством " ВТБ БАНК " (
відповідачем, банком ) був укладений
платний договір банківського рахунку
№ НЮ-6494/18.

Відповідно до умов вказаного
договору, відповідач зобов'язався
відкрити позивачу поточний рахунок в
національній та іноземний валютах,
згідно із заявою клієнта та
зобов'язався здійснювати його
розрахунково - касове обслуговування
відповідно до чинного законодавства
України і надавати послуги із купівлі,
продажу або обміну іноземної валюти
або банківських металів, а клієнт
зобов'язався сплачувати банку плату за
надані послуги відповідно до діючих
тарифів банку.

Згідно п. 3.1.1 договору № НЮ-6494/18
від 18.05.2011 р., відповідач зобов'язався
надавати позивачу послуги відповідно
до умов договору та вимог чинного
законодавства протягом операційного
часу, визначеного внутрішнім
регламентом роботи операційних
підрозділів банку.

Крім того, 18.05.2011 р. між позивачем
та відповідачем був укладений платний
договір " Про внесення змін до договору
банківського рахунку від 18.05.2011 р. №
НЮ-6494/18 про використання системи
дистанційного обслуговування в АБС Б2 ".

Предметом вказаного договору є
надання відповідачем позивачу
можливості проведення операцій в
електронній формі з використанням
системи дистанційного обслуговування,
що складається з підсистеми " Банк " і "
Клієнт ", які дозволяють клієнту
здійснювати оперативне управління
своїм (-и ) рахунком (-ами) у Банку та
отримання інформації, а також передачу
інформації.

Згідно п. 1.2 договору від 18.05.2011 р. "
Про внесення змін до договору
банківського рахунку від 18.05.2011 р. №
НЮ-6494/18 про використання системи
дистанційного обслуговування в АБСБ2 ",
обмін інформацією між банком та
клієнтом здійснюється у вигляді
електронних документів. Для обміну
електронними документами сторони
використовують систему дистанційного
обслуговування, доступ до якої
надається банком.

Відповідно до п. 1.3 вказаного
договору, сторони визнають правомірне
використання системи відповідно до
цього договору про внесення змін,
достатнім заходом для захисту
інформації від несанкціонованого
доступу, підтвердження авторства та
автентичності електронних документів,
а також вирішення конфліктних
ситуацій, пов'язаних з цим.

Як на підставу своїх позовних
вимог, позивач посилається на те, що
17.07.2013 р. об 11 год. 16 хв. за київським
часом, з поточного рахунку ТОВ " АПОЛЛО "
№ 6494 відкритому у комерційному
банку ПАТ " ВТБ Банк " безбалансове
відділення " Ренесанс ", м. Київ, вул.
Воровського, 24, без відома та
розпорядження останнього -
відповідачем не санкціоновано,
безпідставно, помилково, в період коли
проводилися профілактичні роботи по
системі банк - клієнт, згідно
сфальсифікованого платіжного
доручення, яке відправлено з іншої ІР -
адреси було списано з рахунку ТОВ "
АПОЛЛО " грошові кошти в розмірі 705420,80
грн., шляхом переказу цих коштів в
національній валюті України на
поточний рахунок № 0103 в ПАТ " Ві
Ей Бі Банк ", МФО380537, що належить
невідомий юридичній особі - товариству
з обмеженою відповідальністю " Гарант
Плюс ЛЛС ".

17.07.2013 р. товариством з обмеженою
відповідальністю " Аполло ", зі свого
власного комп'ютера ( ІР - адреса якого є
в базі даних відповідача, про що
свідчить статистика з'єднань клієнт -
банк ), в якому відповідачем ( банком )
свого часу було встановлено систему до
10 годин 23 хвилин 03 секунди ) у
автономному режимі ( без з'єднання
через Інтернет з Банком ) здійснювало
підготовку платіжних документів, що не
пов'язані будь - яким чином із
зазначеним товариством з обмеженою
відповідальністю " Гарант Плюс ЛЛС ",
після чого робота з системою була
припинена.

Далі цього же дня об 14 год. 58 хв. 04
секунди ТОВ " Аполло " вдалося до спроби
поновити роботу із системою з
приймання від банку ( відповідача )
інформації щодо зарахованих на користь
ТОВ " Аполло " платежів.

Натомість, система не
забезпечувала зв'язку із сервером
банку ( відповідача ), чим були порушені
вимоги п. 2.1.6 договору 18.05.2011 р. " Про
внесення змін до договору банківського
рахунку від 18.05.2011 р. № НЮ-6494/18 про
використання системи дистанційного
обслуговування в АБС Б2 ". Будь - яких
електронних повідомлень про причини
не функціонування системи банку (
відповідача ) до клієнта не надходило.

Позивач вважає, що відповідач
порушив вимоги Закону України " Про
електронні документи та електронний
документообіг ", Закону України " Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні ", Закону України " Про
електронний цифровий підпис ", Закону
України " Про ліцензування певних видів
господарської діяльності " ( надання
послуг у галузі криптографічного
захисту інформації ), Закону
України " Про запобігання та протидію
легалізації ( відмиванню ) доходів,
одержаних злочинним шляхом " та "
Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті ", затвердженою Постановою
Правління Національного банку № 22 від
21.01.2004 р., а також проігнорував
застереження п. 2.1.5 та п. 4.2 договору
18.05.2011 р. " Про внесення змін до договору
банківського рахунку від 18.05.2011 р. №
НЮ-6494/18 про використання системи
дистанційного обслуговування в АБС Б2 "
в частині до програмного комплексу "
Операційний день банку ", щодо
інформаційної безпеки системи " Клієнт
- банк ", а саме не забезпечив захист від
несанкціонованого доступу до системи,
а також без здійснення належної
перевірки автентичності електронного
документа, без дозволу ( розпорядження )
ТОВ " Аполло " несанкціоновано,
безпідставно, помилково списав в
період з 10 год. 46 хв. до 17 год. 09 хв. на
підставі сфальшованих третіми особами
електронних документів на користь ТОВ "
Гарант Плюс ЛЛС " суму коштів в розмірі
705420,80 грн.

Разом з тим, суд вважає позовні
вимоги позивача такими, що не
підлягають задоволенню, з наступних
підстав:

Відповідно до ст. 11, 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язання
виникають, зокрема з договору.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1066
Цивільного кодексу України, за
договором банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком. Банк має право
використовувати грошові кошти на
рахунку клієнта, гарантуючи його право
безперешкодно розпоряджатися цими
коштами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1068
Цивільного кодексу України, банк
зобов'язаний вчиняти для клієнта
операції, які передбачені для рахунків
даного виду законом, банківськими
правилами та звичаями ділового
обороту, якщо інше не встановлено
договором банківського рахунка.

Відповідно до п. 11.1 Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затвердженої
постановою Правління національного
банку України від 21.01.2004 р. № 22
оперативне ведення клієнтом своїх
рахунків у банку та обмін
технологічною інформацією, визначеною
в договорі між банком та клієнтом,
клієнт може здійснювати за допомогою
систем дистанційного обслуговування.

Юридичною підставою для роботи
клієнта за допомогою систем
дистанційного обслуговування і
оброблення банком дистанційних
розпоряджень клієнта є договір
банківського рахунку ( п. 11.1 Інструкції
№ 22 ).

Відповідно до п. 11.5 зазначеної
Інструкції, під час здійснення
розрахунків за допомогою систем "
клієнт - банк " " клієнт - Інтернет - банк
" тощо застосовуються електронні
розрахункові документи.

Відповідно до п. 25.2 ст. 25 Закону
України " Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні " ініціювання
переказу за допомогою електронних
платіжних засобів має оформлятися
відповідними документами за
операціями із застосуванням
електронних платіжних засобів, що
визначаються правилами платіжних
систем.

18.05.2011 р. мі позивачем т
відповідачем був укладений договір
банківського рахунку № НЮ-6494/18 та
договір " Про внесення змін до договору
банківського рахунку від 18.05.2011 р. №
НЮ-6494/18 про використання системи
дистанційного обслуговування в АБС Б2 ".

Відповідно до умов вказаного
договору, предметом договору є надання
банком (відповідачем ) клієнту (
позивачу ) можливості проведення
операцій в електронній формі з
використанням системи дистанційного
обслуговування, що складається з
підсистем " банк " і " клієнт " , які
дозволяють клієнту здійснювати
оперативне управління своїм рахунком у
банку та отримання та передачу
інформації.

Обмін інформацією між банком та
клієнтом здійснюється у вигляді
електронних документів. Для обміну
електронними документами сторони
використовують систему дистанційного
обслуговування, доступ до якої
надається банком ( п. 1.2 договору ).

Електронні документи, засвідчені
електронними цифровим підписом
клієнта, відповідно до вимог цього
договору про внесення змін, визнаються
банком як автентичні, еквівалентні
відповідним документам на паперовому
носії, що підписані відповідальними
особами клієнта та засвідчені печаткою
клієнта ( за наявності у клієнта ) ( п. 1.4
договору ).

Як встановлено судом, 17.07.2013 р.
відповідач - ПАТ " ВТБ " Банк " отримав
платіжне доручення № 25 ( id 12380546 ) на суму
705420,80 грн. від позивача - ТОВ " АПОЛЛО " (
, рахунок 6494 ) на
користь контрагента ТОВ " Гарант плюс
ЛЛС " ( ,
рахунок 0103 в ПАТ " Ві ЕйБі Банк ",
МФО 380537 ).

Зазначений електронний
розрахунковий документ надійшов до ПАТ
" ВТБ " Банк " за допомогою системи
дистанційного обслуговування " клієнт
- банк " іFobs з використанням ключів та
даних для входу клієнта ТОВ " АПОЛЛО " з
двома електронними цифровими
підписами користувачів: Тальський
Ростислав Борисович ( логін -
ІНФОРМАЦІЯ_1 , термін дії ключа 2013 - 06 - 05
-2013 - 09-03 ) та Зезека Алла Миколаївна (
логін - ІНФОРМАЦІЯ_2, термін дії ключа 2013
- 06 - 05 - 2013 - 09- 03 ).

Відповідно до п. 2.1.5 договору " про
внесення змін до договору банківського
рахунку від 18.05.2011 р. № НЮ-6494/18 про
використання системи дистанційного
обслуговування в АБС Б2 банк
зобов'язаний приймати до виконання
поточним операційним днем електронні
платіжні документи клієнта, передані
за допомогою системи в операційний час
банку за умови позитивного результату
перевірки їх електронного цифрового
підпису та наявності достатньої
кількості коштів на рахунку клієнта.

Як стверджує відповідач у відзиві
на позовну заяву, за результатами
перевірки в автоматичному режимі
електронних цифрових підписів
зазначеного електронного
розрахункового документа штатним
механізмом ПЗ iFobsWin32Admin було
встановлено, що перший та другий
електронний цифровий підпис
користувачів клієнта є правильними. (
довідка з результатами ЕЦП додається ).

Відповідно до п. 32.3 ст. 32 Закону
України " Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні " банки
зобов'язані виконувати доручення
клієнтів, що містяться в документах на
переказ, відповідно до реквізитів цих
документів та з урахуванням положень,
встановлених пунктом 22.6 ст. 22 цього
Закону.

Відповідно до п. 22.6 ст.22 Закону
України " Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні ",
обслуговуючий платника банк у
розрахунковому документі зобов'язаний
перевірити відповідність номера
рахунка платника та коду юридичної
особи (відокремленого підрозділу
юридичної особи) згідно з Єдиним
державним реєстром підприємств та
організацій України / реєстраційним
(обліковим) номером платника податків /
реєстраційним номером облікової
картки платника податків - фізичної
особи (серії та номера паспорта, якщо
фізична особа відмовилася від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
має відмітку в паспорті) і приймати цей
документ лише в разі їх збігу.

Відповідно до абз. 2 п. 2.10
Інструкції № 22 банк, що обслуговує
платника із застосуванням систем
дистанційного обслуговування,
зобов'язаний перевірити відповідність
номера рахунку платника і його коду, що
зазначені в електронному
розрахунковому документі і приймати
цей документ до виконання, лише якщо
вони належать цьому платнику.

Відповідальність за правильність
заповнення реквізитів розрахункового
документа несе особа, яка оформила цей
документ і подала до обслуговуючого
банку ( п. 2.3 інструкції № 22 ).

Відповідно до п. 18.1 ст. 18 Закону
України " Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні ", електронний
документ на переказ має однакову
юридичну силу з паперовим документом.
електронний підпис є обов'язковим
реквізитом електронного документа на
переказ.

Відповідальність за
достовірність інформації, що міститься
в реквізитах електронного документа,
несе особа, яка наклала на цей документ
електронний цифровий підпис. ( п. 18.3
Закону )

Електронний документ на переказ,
що не засвідчений електронним
підписом, не приймається до виконання. (
п 18.4 Закону ).

Відповідальні особи платника, які
вповноважені розпоряджатися рахунком
і на законних підставах володіють
особистим ключем, від свого імені або
за дорученням особи, яку представляють
накладають підписи під час створення
електронного розрахункового
документа. ( абзац. 12. п. 11.5 Інструкції №
22 ).

У судовому засіданні суд
встановив, що за результатами
перевірки електронного розрахункового
документа на перерахування 705420,80 грн. з
рахунку ТОВ " АПОЛЛО " банком було
встановлено, що він підписаний двома
електронними цифровими підписами
уповноважених осіб ТОВ " АПОЛЛО ":
Тальським Ростиславом Борисовичем (
логін - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та Зезекою Аллою
Миколаївною ( логін - ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Зазначеним спростовується
твердження позивача про те, що спірний
електронний розрахунковий документ
виконаний банком без відповідного
розпорядження ТОВ " АПОЛЛО ".

Посилання позивача, як на доказ
вини банку у проведенні "
несакціонованого " платежу на те, що
банк виконав електронний
розрахунковий документ про
перерахування з рахунку ТОВ
"АПОЛЛО " 705420,80 грн., який надійшов з ІР
адреси, яка не належить позивачу, суд
вважає безпідставним, оскільки
положеннями не визначено ІР адреси, яка
належить позивачу і не передбачено
обов'язку банку перевіряти ІР адрес, з
якого надходить електронний
розрахунковий документ позивача.
Договором також не передбачено
обов'язку банку виконувати виключно
електронні розрахункові документи, які
надійшли з чітко визначеної ІР адреси.

Такий обов'язок не передбачений і
чинним законодавством, в тому числі
Законом України " Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні ", Інструкцією про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті.

Таким чином, суд вважає, що
наведені позивачем в позовній заяві
обставини та додані до неї документи не
доводять наявності складу цивільного
правопорушення відповідачем, оскільки
перераховуючи з рахунку ТОВ " АПОЛЛО "
кошти в сумі 705420,80 грн. ПАТ " ВТБ Банк "
виконував взяті на себе зобов'язання за
договором банківського рахунку №
НЮ-6494/18 від 18.05.2011 р., а також вимоги п. 32.3
Закону України " Про платіжні системи
та переказ коштів в Україні " та ст. ст.
1066, 1068 Цивільного кодексу України щодо
обов'язку банку виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування коштів. Електронний
розрахунковий документ на
перерахування 705420,80 грн. був підписаний
електронними цифровими підписами
уповноважених осіб позивача та містив
усі необхідні обов'язкові реквізити.

З урахуванням викладеного,
керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили
після закінчення десятиденного
строку з дня його підписання, а у разі,
якщо у судовому засіданні було
оголошено лише вступну та резолютивну
частини рішення, воно набирає законної
сили після закінчення десятиденного
строку з дня підписання рішення,
оформленого відповідно до статті 84 ГПК
України.

СуддяВ.І.Пінчук

дата підписання повного тексту рішення
19.03.2014 р.