ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2014 р.
Справа № 914/3099/13

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

Головуючого - судді
Скрипчук О.С.

Суддів
Дубник О.П.

Матущака О.І.

При секретарі судового засідання
Лагутіні В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу
Приватного підприємства «Мега-Тех» б/н
від 12.12.2013 року

на рішення Господарського суду
Львівської області від 10.09.2013 року

у справі № 914/3099/13

за позовом: прокурора Галицького
району м. Львова в інтересах держави в
особі Департаменту житлового
господарства та інфраструктури
Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: Приватного
підприємства «Мега-Тех», м. Львів

про стягнення заборгованості за
договором про використання земельної
ділянки, спеціально визначеної для
забезпечення паркування транспортних
засобів, розірвання вказаного договору
та зобов'язання до звільнення
земельної ділянки.

за участю представників:

від позивача: Золотий Я.М. - довіреність
№ 4-25-24 від 13.01.2014 року;

від відповідача: Супрун І.А. -
довіреність б/н від 17.02.2014 року;

прокурора: Макогон Ю.І. - посвідчення №
020325 від 06.09.2013 року;

ВСТАНОВИВ:

Департамент житлового господарства та
інфраструктури Львівської міської
ради звернулось до Господарського суду
Львівської області з позовом до ПП
«Мега-Тех» про стягнення
заборгованості за договором,
розірвання договору та зобов'язання
звільнити земельну ділянку.

Рішенням Господарського суду
Львівської області від 10.09.2013 року у
справі № 914/3099/13 (суддя Синчук М.М.)
позов прокурора Галицького району м.
Львова задоволено. Суд виніс рішення,
яким:

- стягнув з ПП «Мега-Тех» в міський
бюджет Галицького району м. Львова
заборгованість у розмірі 27 431,59 грн. за
несплату щомісячних авансових, як
збору за місця паркування транспортних
засобів та 1 901,48 грн. - пені.

- розірвав договір №140 П/Т про
використання земельної ділянки,
спеціально визначеної для
забезпечення паркування транспортних
засобів від 01.04.2011 року, укладений між
Департаментом житлового господарства
та інфраструктури Львівської міської
ради та ПП «Мега-Тех».

- зобов'язав ПП «Мега-Тех» звільнити
займану земельну ділянку, спеціально
визначену для забезпечення паркування
транспортних засобів на вул. Волоській
у м.Львові, площею 460 кв.м.

Не погоджуючись з даним рішенням ПП
«Мега-Тех» подало апеляційну скаргу б/н
від 12.12.2013 року, в якій просить рішення
Господарського суду Львівської
області від 10.09.2013 року скасувати,
прийнято нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
судом першої інстанції при прийнятті
рішення порушено норми матеріального і
процесуального права. А саме скаржник
стверджує, що суд першої інстанції
розглянув справу в межах одного місяця
чим позбавив відповідача права на
захист своїх інтересів у суді та на
подання відзиву на позов.

Позивачем та прокурором не подано
відзивів на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються доводи та заперечення
сторін, оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи, суд
встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 01
квітня 2011 року між Департаментом
житлового господарства та
інфраструктури Львівської міської
ради (замовник) та ПП «Мега-Тех»
(виконавець) укладено договір №140 П/Т
про використання земельної ділянки,
спеціально визначеної для
забезпечення паркування транспортних
засобів (надалі - договір).

Як видна з п. 1.1. договору, останній
укладено відповідно до Податкового
кодексу України, постанови Кабінету
Міністрів України від 03.12.2009 р. №1342 «Про
затвердження Правил паркування
транспортних засобів», ухвали
Львівської міської ради від 27.01.2011 р.
№120 «Про затвердження збору за місця
для паркування транспортних засобів та
плати за паркування транспортних
засобів на території м. Львова», із
змінами та доповненнями від 31.03.2011 р.
№364.

Відповідно до п. 1.2. договору замовник
надав виконавцеві у користування
спеціально визначену земельну ділянку
для забезпечення паркування
транспортних засобів на вул. Волоській
площею 460 кв.м., згідно з планом
майданчика для паркування.

Згідно п. 2.1.1. договору замовник
зобов'язався надати виконавцю у
користування спеціально визначену
земельну ділянку для обслуговування
майданчика для паркування на вул.
Волоській, площею 460 кв.м. на 40
парко-місць.

Відповідно до п. 2.2.1. договору
виконавець зобов'язується
організувати роботу майданчика для
паркування транспортних засобів на
вул. Волоській, починаючи з 01.04.2011 року.

В п. 2.2.6. договору зазначено, що
виконавець зобов'язується забезпечити
сплату щомісячних авансових внесків у
місцевий бюджет, як збору за місця
паркування транспортних засобів у
розмірі 3 506,17 грн., до 30-го числа кожного
місяця (у лютому до 28/29 числа) включно.

Пізніше, 30.12.2011 р. між сторонами у справі
укладено додатковий договір №1/374 П/Т до
договору №140 П/Т від 01.04.2011 р., згідно
якого сторони домовились викласти п.
2.2.6. договору в наступній редакції: «п.
2.2.6. - Забезпечити сплату щомісячних
авансових внесків у місцевий бюджет, як
збору за місця для паркування
транспортних засобів у розмірі 3 998,00
грн., до 30 числа кожного місяця (у лютому
до 28/29) включно.

29.12.2012 р. між сторонами у справі
укладено додатковий договір №1/128 П/Т до
договору, згідно якого сторони
домовились викласти п. 2.2.6. договору в
наступній редакції: «п. 2.2.6. -
Забезпечити сплату збору за місця для
паркування транспортних засобів у
місцевий бюджет м. Львова у розмірі 142,46
грн. за кожен день провадження
діяльності, у строки визначені для
квартального звітного (податкового)
періоду, при цьому сплачуючи щомісячні
авансові внески в сумі 4 273,80 грн. За
загальну кількість днів провадження
діяльності із забезпечення паркування
транспортних засобів протягом 2013 р.
приймається: І квартал - 90 днів, ІІ
квартал - 91 день. ІІІ квартал - 92 дні. IV
квартал - 92 дні.

Згідно розрахунку заборгованості
збору за місця для паркування
автотранспорту, затвердженого
Департаментом фінансової політики
Львівської міської ради, станом на
01.08.2013 р. заборгованість відповідача
перед позивачем за зобов'язаннями
згідно договору становить 27 431,59 грн.

Позивачем було надіслано на адресу
відповідачу вимоги №2503-51 від 19.07.2011 р.,
№2503-114 від 22.06.2012 р., №2503-1225 від 17.07.2012 р.,
№2503-85 від 12.04.2013 р. про сплату
заборгованості за договором. Проте
вимоги залишені відповідачем без
розгляду.

При винесенні постанови колегія суддів
виходила з наступного.

Так, статтею 509 ЦК України визначено, що
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послуги,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно із ст. 626 ЦК України, договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків; договір є відплатним, якщо
інше не встановлено договором, законом
або не випливає із суті договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Статтею 599 Цивільного кодексу України
визначено, що зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Матеріали справи не містять відомостей
про погашення відповідачем перед
позивачем заборгованості в сумі 27 431,59
грн. (за період квітень 2011 року по
липень 2013 року), згідно договору № 140 п/т
від 01.042011 року.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень
(ст. 33 ГПК України).

Оскільки, відповідач станом на момент
винесення рішення судом 1-інстанції,
частково розрахувався перед позивачем
згідно договору і не надав документів,
які б свідчили про відсутність його
вини з невиконання своїх зобов'язань за
договором в повному обсязі, то колегія
суддів вважає, що місцевий
господарський суд обґрунтовано визнав
доведеним факт наявності
заборгованості відповідача перед
позивачем в сумі 27 431,59 грн.

В силу ст. 216 ГК України, учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 2.2.8 договору, у разі
пропуску терміну внесення суми збору
за місця паркування до міського
бюджету м. Львова, передбаченого цим
договором, відповідач зобов'язався
сплачувати пеню у розмірі 0,5 % за кожен
день прострочення платежу, але не
більше подвійної облікової ставки
Національного банку України.

Так, судом першої інстанції
обґрунтовано стягнуто з відповідача на
користь позивача 1901,48 грн. пені за
період з 01.02.2013 року по 31.07.2013 року.

Щодо позовних вимог про розірвання
договору про використання земельної
ділянки, спеціально визначеної для
забезпечення паркування транспортних
засобів №140 П/Т від 01.04.2011 року та
зобов'язання звільнити земельну
ділянку, спеціально визначену для
забезпечення паркування транспортних
засобів на вул. Волоській у м.Львові,
площею 460 кв.м., колегія суддів зазначає
наступне.

Згідно умов договору №140 П/Т від 01.04.2011
року, позивач зобов'язався надати
відповідачу у користування спеціально
визначену земельну ділянку для
забезпечення паркування транспортних
засобів на вул. Волоській площею 460
кв.м., згідно з планом майданчика для
паркування, а відповідач - сплачувати
щомісячно авансові внески у місцевий
бюджет, як збору за місця для
паркування транспортних засобів.

Позивач просить розірвати договір з
тих підстав, що відповідач неналежним
чином виконував умови, а саме
систематично не сплачував збір за
місця для паркування транспортних
засобів.

Відповідно до Правил паркування
транспортних засобів затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 03.12.2009 р. № 1342, відведені майданчики
для паркування - це майданчики для
паркування, розміщені в межах проїзної
частини вулиці, дороги або тротуару та
обладнані відповідно до вимог цих
Правил і Правил дорожнього руху,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306,
місце для паркування - місце стоянки
одного транспортного засобу на
майданчику для паркування, позначене
дорожньою розміткою відповідно до
Правил дорожнього руху.

Майданчики для паркування є об'єктами
благоустрою і повинні відповідати
нормам, нормативам, стандартам у сфері
благоустрою населених пунктів.
Розміщення майданчиків для паркування
за окремими адресами здійснюється у
встановленому порядку органами
місцевого самоврядування за
погодженням з Державтоінспекцією МВС
згідно з місцевими правилами забудови
(п. п. 7, 8 Правил паркування транспортних
засобів).

Вказані положення Правил паркування
кореспондуються з приписами ст. 35
Закону України «Про благоустрій
населених пунктів», відповідно до якої
технічна документація з питань
благоустрою територій населених
пунктів (проекти, схеми, карти, атласи
тощо) розробляється з метою здійснення
комплексу заходів з благоустрою
територій, окремих об'єктів
благоустрою, їх частин і може бути
включена до правил благоустрою
території відповідного населеного
пункту. Технічна документація з питань
благоустрою населених пунктів
погоджується в установленому порядку
та затверджується її замовником.

Судовою колегією встановлено, що за
своєю правовою природою договір №140 П/Т
від 01.04.2011 року є договором про
організацію паркувальних місць та
справляння збору за паркування у м.
Львові. Згідно з умовами якого
виконавець взяв на себе
відповідальність за організацію
облаштування паркувальних місць,
організації процесу паркування
транспорту та забезпечення щомісячних
авансових внесків у місцевий бюджет, як
збору за місця для паркування
транспортних засобів.

Так, з 01.01.2011 року введений у дію
Податковий кодекс України від 2 грудня
2010 року №2755-VI, яким, зокрема, визначені
нові місцеві податки та збори.
Відповідно до п. 266.1 ст. 266 р. ХІІ
Податкового кодексу України
платниками збору за місця для
паркування транспортних засобів є
юридичні особи, їх філії (відділення,
представництва), фізичні особи -
підприємці, які згідно з рішенням
сільської, селищної або міської ради
організовують та провадять діяльність
із забезпечення паркування
транспортних засобів на майданчиках
для платного паркування та спеціально
відведених автостоянках.

Перелік спеціальних земельних ділянок,
відведених для організації та
провадження діяльності із
забезпечення паркування транспортних
засобів, в якому зазначаються їх
місцезнаходження, загальна площа,
технічне облаштування, кількість місць
для паркування транспортних засобів,
затверджується рішенням сільської,
селищної або міської ради про
встановлення збору.

Таке рішення разом з переліком осіб,
які уповноважені організовувати та
провадити діяльність із забезпечення
паркування транспортних засобів,
надається виконавчим органом
відповідної місцевої ради органу
державної податкової служби в порядку,
встановленому Податкового кодексу.

Згідно із пп. 12.3.3 п. 12.3 ст. 12 р. І
Податкового кодексу копія прийнятого
рішення про встановлення місцевих
податків чи зборів надсилається у
десятиденний строк з дня оприлюднення
до органу державної податкової служби,
в якому перебувають на обліку платники
відповідних місцевих податків та
зборів.

Пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 р. ХІІ Податкового
кодексу встановлює, що об'єктом
оподаткування зазначеним збором є
земельна ділянка, яка згідно з рішенням
сільської, селищної або міської ради
спеціально відведена для забезпечення
паркування транспортних засобів на
автомобільних дорогах загального
користування, тротуарах або інших
місцях, а також комунальні гаражі,
стоянки, паркінги (будівлі, споруди, їх
частини), які побудовані за рахунок
коштів місцевого бюджету.

Статтею 266 Податкового кодексу також
визначено, що ставки збору
встановлюються за кожний день
провадження діяльності із
забезпечення паркування транспортних
засобів у гривнях за 1 квадратний метр
площі земельної ділянки, відведеної
для організації та провадження такої
діяльності, у розмірі від 0,03 до 0,15
відсотка мінімальної заробітної плати,
установленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року.

Ставка збору та порядок сплати збору до
бюджету встановлюються відповідною
сільською, селищною або міською радою.

Ставка збору та порядок сплати збору до
бюджету також встановлюються
відповідною радою. Порядок обчислення
та строки сплати збору за місця для
паркування транспортних засобів
визначені в п. 266.5 ст. 266 Податкового
кодексу. Відповідно до нього збір за
місця для паркування транспортних
засобів сплачується до місцевих
бюджетів за місцем розташування
спеціально відведеного місця для
паркування транспортних засобів
авансовими внесками до 30 числа
(включно) кожного місяця.

Остаточна сума збору, обчислена
відповідно до податкової декларації за
податковий (звітний) квартал (з
урахуванням фактично внесених
авансових платежів), сплачується в
строки, визначені для квартального
податкового періоду. Базовий
податковий (звітний) період дорівнює
календарному кварталу.

Форми податкової декларації збору за
місця для паркування транспортних
засобів та перерахунку податкового
зобов'язання збору за місця для
паркування транспортних засобів, який
складається у разі уточнення
податкових зобов'язань за минулий
податковий (звітний) період у складі
звітної або звітної нової декларації.

Як встановлено матеріалами справи і не
заперечується представниками сторін,
свої зобов'язання передбачені пунктами
2.2.1, 2.2.2, 2.2.4, 2.2.5 договору щодо
обладнання та організації роботи
майданчика для паркування, як об'єкта
благоустрою, виконавець виконав
повністю.

Щодо несвоєчасної сплати авансових
платежів, судова колегія зазначає таке.

Правовідносини по сплаті збору для
паркування транспортних засобів
регулюються не тільки умовами договору
про використання земельної ділянки, а й
ухвалою Львівської міської ради від
27.01.2011 р. №120 «Про затвердження збору за
місця для паркування транспортних
засобів та плати за паркування
транспортних засобів на території м.
Львова» та Податковим кодексом
України, де зокрема зазначено, що сума
збору обчислюється відповідно до
податкової декларації з врахуванням
фактично внесених авансових платежів
збору для паркування транспортних
засобів.

На думку судової колегії несвоєчасна
сплата авансових платежів, що мала
місце, не є істотними порушеннями умов
договору про використання земельної
ділянки. Відтак, відсутні правові
підстави для розірвання договору та
звільнення земельної ділянки.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів прийшла до висновку, що рішення
Господарського суду Львівської
області від 10.09.2013 року слід скасувати в
частині задоволення позовних вимог
щодо розірвання договору та звільнення
земельної ділянки. Прийняти в цій
частині нове рішення, в позові
відмовити. В решті рішення залишити без
змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 99, 101, 103- 105 Господарського
процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу задоволити
частково.

2.Рішення Господарського суду
Львівської області від 10.09.2013 року у
даній справі скасувати в частині
задоволення позовних вимог щодо
розірвання договору та звільнення
земельної ділянки. Прийняти в цій
частині нове, рішення в позові
відмовити. В решті рішення залишити без
змін: стягнути з Приватного
підприємства «Мега-Тех» (адреса: 79011, м.
Львів, вул. Стрийська, буд. 46 А, кв.1,
ідентифікаційний код 30539460) на рахунок
0004, одержувач платежу - міський
бюджет Галицького району, код установи
банку - 825014, найменування банку - УДК у
Львівській області, ,
код платежу 18020100 «Збір за місця
паркування транспортних засобів» -
заборгованість у розмірі 27 431,59 грн. за
несплату щомісячних авансових внесків
у місцевий бюджет, як збору за місця
паркування транспортних засобів та 1
901,48 грн. - пені.

3.Стягнути з Приватного підприємства
«Мега-Тех» (адреса: 79011, м. Львів, вул.
Стрийська, буд. 46 А, кв.1,
ідентифікаційний код 30539460) в дохід
державного бюджету України 1720,50 грн.
судового збору.

4.Стягнути з Департаменту житлового
господарства та інфраструктури
Львівської міської ради (адреса: 79008, м.
Львів, пл. Галицька, буд. 1,
ідентифікаційний код 34814670) в дохід
державного бюджету 2 294,00 грн. судового
збору, 1147,00 грн. судового збору за
перегляд рішення в апеляційному
порядку.

5.Доручити Господарському суду
Львівської області видати накази.

6.Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

7. Справу направити в Господарський суд
Львівської області.

Головуючий - суддя
Скрипчук О.С.

суддя
Дубник О.П.

суддя
Матущак О.І.