ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2014 р.Справа № 915/2012/13
Одеський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Петрова М.С.

(Склад колегії суддів Одеського
апеляційного господарського суду
сформовано згідно із розпорядженням
голови суду № 141 від 25.02.2014 року)

при секретарі судового засідання:
Полінецької В.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Ткаченко І.Т. (довіреність
№ 2171 від 15.11.2013 року)

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Укрсоцбанк"

на рішення господарського суду
Миколаївської області від "30" січня 2014
року, повний текст якого складено та
підписано " 04" лютого 2014 року

по справі № 915/2012/13

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Укрсоцбанк"

до Закритого акціонерного товариства
будівельної фірми "Житлобуд-Ніко"

за участю третьої особи. яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача: ОСОБА_2

про стягнення 876 288,52 грн.

ВСТАНОВИВ:

04.11.2013 року Публічне акціонерне
товариство "Укрсоцбанк" (далі по тексту
- позивач) звернулося до господарського
суду Миколаївської області з позовною
заявою до Закритого акціонерного
товариства будівельної фірми
"Житлобуд-Ніко" (далі по тексту -
відповідач), за участю третьої особи
без самостійних вимог на предмет спору
на стороні відповідача - ОСОБА_2, про
стягнення заборгованості у розмірі 876
288,52 грн., з якої сума заборгованості за
кредитом 445 658,00 грн., сума
заборгованості за відсотками 332 022,38
грн., розмір пені за несвоєчасне
повернення кредиту у сумі 32 604,43 грн.,
розмір пені за несвоєчасне повернення
відсотків 62 341,33 грн., розмір
інфляційних втрат за кредитом - 1 257,23
грн., розмір інфляційних витрат за
відсотками - 2 405,15 грн.

Також позивач просив стягнути з
відповідача судові витрати, понесені
при розгляді справи у сумі 17 525,77 грн..

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням взятих на себе
зобов'язань третьою особою, що призвело
до виникнення простроченої
заборгованості перед позивачем, яка
станом на 23.09.2013 року складає 876 288,52 грн.

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 30.01.2014 року
по справі № 915/2012/13 (суддя
Гриньова-Новицька Т.В.) в задоволенні
позовних вимог ПАТ "Укрсоцбанк"
відмовлено. Такий висновок суду
мотивований тим, що господарським
судом першої інстанції встановлено, що
відповідач - ЗАТ будівельної фірми
"Житлобуд-Ніко" не є стороною Договору
кредиту № 640/515-515 від 30.08.2007 року та
немає жодних зобов'язань перед
позивачем щодо стягнення боргу у сумі
876 288,52 грн.

Не погоджуючись із зазначеним вище
рішенням місцевого господарського
суду, Публічне акціонерне товариство
"Укрсоцбанк" звернулося до Одеського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
оскаржуване рішення скасувати
повністю та постановити нове, яким
заявлені позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі. Скаржник в своїх
доводах та запереченнях посилається на
те, що суд повно та всебічно не
перевірив всі обставини справи, не дав
належну правову оцінку доказам,
порушив та невірно застосував норми
матеріального та процесуального права,
в зв'язку з чим виніс незаконне і
необґрунтоване рішення, яке не
відповідає обставинам справи і вимогам
закону.

В апеляційній скарзі скаржник не
погоджується з висновками суду першої
інстанції відносно того, що у
відповідача відсутні зобов'язання
перед позивачем, у зв'язку з тим, що
відповідач не є стороною Договору
кредиту.

За твердженням скаржника, саме
Договором поруки від 30.08.2007 року №
640/515-П515 передбачено, що відповідач
зобов'язується солідарно відповідати
за виконання ОСОБА_2 зобов'язань щодо
повернення суми кредиту , сплати
відсотків за користування кредитом,
комісій та штрафних санкцій.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу
до суду не надав та в судове засідання
18.03.2014 року не з'явився без поважних
причин, хоча був належним чином
повідомлений про час та місце слухання
справи, про що свідчить відповідне
поштове повідомлення б/н від 27.02.2014
року, а тому судова колегія вважає за
можливе розглянути справу за його
відсутністю.

Третя особа також в судове засідання
18.03.2014року не з'явилась без поважних
причин, про причини неявки суд не
повідомила, будь-яких клопотань не
заявляла, хоча була належним чином
повідомлена про час та місце слухання
справи, що підтверджується відповідним
поштовим повідомленням б/н від 27.02.2014
року, а тому судова колегія вважає за
можливе розглянути справу за її
відсутністю.

Розглянувши та перевіривши матеріали
справи, апеляційну скаргу, заслухавши в
судовому засіданні пояснення
представника позивача
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
місцевим господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
судова колегія дійшла до наступного.

Відповідно до приписів ст.101 ГПК
України апеляційна інстанція не
зв'язана доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність та
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі, а
згідно до приписів ст.33, 34 ГПК України,
кожна сторона повинна належними і
допустимим доказами довести ті
обставини, на які вона посилається в
обґрунтування своїх вимог чи
заперечень.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено в ході апеляційного
провадження, 30 серпня 2007 року між
Акціонерно - комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»
(далі по тексту - позивач) та ОСОБА_2
(далі по тексту - третя особа) укладений
Договір кредиту №640/515-К515 (далі по
тексту - Договір), відповідно до якого
позивач надав третьої особі кредит в
сумі 500 000,00грн., з поверненням кредиту,
передбаченим п. 1.1.1 статті 1 Договору зі
сплатою 15,00 відсотків річних та
кінцевим терміном повернення всієї
заборгованості за Договором до 29
серпня 2017 року або достроково у
випадках, передбачених Договором.
(а.с.12-16).

В той же день позивач виконав свої
зобов'язання за договором кредиту та
видав кредитні кошти в сумі 500 000,00грн.,
які були отримані ОСОБА_2, про що
свідчить заява на видачу готівки №24
від 30.08.2007 року (а.с.19).

Між тим, ОСОБА_2 свої зобов'язання за
Договором кредиту виконувала частково
та станом на 20.10.2011 року мала
заборгованість в сумі 437 105,50грн.

20.10.2011 року позивач звернувся до ОСОБА_2
з вимогою про усунення порушень за
договором кредиту, якою просив
протягом тридцятиденного терміну
перерахувати на рахунок позивача
заборгованість у розмірі 437 105,50грн.
(а.с.41-42). Дана вимога була отримана
ОСОБА_2 25.10.2011 року, про що є відповідне
поштове повідомлення (а.с.43).

Така ж, вимога була направлена на
адресу ЗАТ будівельної фірми «Житлобуд
- Ніко», яка була отримана останнім
01.11.2011 року згідно поштового
повідомлення (а.с.46).

Будь яких відповідей на вимоги
позивача від ОСОБА_2 та ЗАТ будівельної
фірми «Житлобуд - Ніко» не надходило, що
і змусило останнього звернутися до
суду з відповідним позовом.

Колегія суддів апеляційної інстанції
не погоджується з висновками суду
першої інстанції про відмову в
задоволенні позовних вимог Публічному
акціонерному товариству «Укрсоцбанк»,
з наступних підстав.

Як було вище зазначено, Договором
кредиту від 30.08.2007 року, а саме п. 1.3.1
передбачено укладання в якості
забезпечення виконання зобов'язань
третією особою, ОСОБА_2, договору поруки
з Закритим акціонерним товариством
будівельної фірмою «Житлобуд - Ніко»
(далі - відповідач) за умови якого
Поручитель (ЗАТ БФ «Житлобуд - Ніко»)
поручається перед Кредитором за
виконання Позичальником своїх
обов'язків за договором кредиту у
повному обсязі і відповідає перед
кредитором разом з Позичальником як
солідарний боржник.

30 серпня 2007 року в якості забезпечення
виконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань
щодо погашення кредиту, сплати
процентів за користування кредитом,
комісій, а також можливих штрафних
санкцій по Договору кредиту між
Позивачем, ОСОБА_2 та Закритим
акціонерним товариством Будівельною
фірмою «Житлобуд - Ніко» був укладений
Договір поруки №640/515-П515, відповідно до
якого відповідач зобов'язався
солідарно відповідати за виконання
ОСОБА_2 зобов'язань щодо повернення
суми кредиту, сплати відсотків за
користування кредитом, комісій, а також
можливих штрафних санкцій у розмірі та
у випадках, передбачених Договором
кредиту (п.1.1 ст.1 Договору поруки),
(а.с.17-18).

Згідно ст. ст. 526, 625 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору або
вимог ЦК України. Боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

У відповідності до вимог ст. 629 ЦК
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які
кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору. Не допускається одностороння
відмова від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором не
було виконано належним чином.

Несплата кредитних коштів у строки
встановлені договором кредиту з боку
ОСОБА_2 призвело до порушення вимог
ст.610, ч.2 ст.615 ЦК України, якими
передбачено, що порушенням
зобов'язання є невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Одностороння
відмова від зобов'язання не звільняє
винну сторону від відповідальності за
порушення зобов'язання.

Частиною 2 ст. 218 ГК України передбачено,
що учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення. У разі якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов'язання несе
господарсько - правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов'язання
виявилось неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.

Відповідно до частини 7 ст. 180 ГК
України, строк дії господарського
договору є час, впродовж якого існують
господарські зобов'язання сторін, що
виникли на основі цього договору.

Пунктом 7.3 Договору кредиту № 640/515-К515
від 30.08.2007 року передбачено, що Договір
діє до остаточного виконання сторонами
прийнятих на себе зобов'язань.

Згідно п. 5.2 Договору поруки № 640/515-П515
від 30.08.2007 року він набирає чинності з
дати його укладання та діє до
дострокового виконання Позичальником
(ОСОБА_2) забезпеченого порукою
зобов'язання, визначеного в п. 2.1
Договору поруки.

Частинами 1, 2 статті 554 ЦК України
передбачено, що у разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя. Поручитель відповідає
перед кредитором у тому же обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у
разі солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
всіх боржників разом, так і від
будь-якого з них окремо.

Оскільки на сьогоднішній день
зобов'язання ОСОБА_2 за договором
кредиту не виконані, кредитна
заборгованість не погашена, а від так,
дія Договору кредиту не припинена, а
тому він вважається чинним.

Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимог до
поручителя. Якщо строк основного
зобов'язання не встановлений або
встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позов до
поручителя протягом року від дня
укладання поруки.

Отже, суд першої інстанції в порушення
вимог ст. 543 ЦК України помилково дійшов
до висновку про відмову в задоволенні
позову пославшись на дії ч.4 ст. 559 ЦК
України, оскільки саме пунктом 1.3.1
договору кредиту передбачено
укладання в якості забезпечення
виконання зобов'язання третією особою,
ОСОБА_2, договору поруки з відповідачем
за умови якого він як Поручитель
поручається перед Кредитором за
виконання Позичальником своїх
обов'язків за договором кредиту у
повному обсязі і відповідає перед
Кредитором разом з Позичальником як
солідарний боржник.

Крім того, частина 2 ст. 1050 ЦК України
передбачає право позикодавця вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 цього Кодексу. При цьому
вимоги статі 1050 ЦК України вказують на
міри відповідальності боржника перед
позичальником не змінюючи строків
виконання зобов'язання, встановлених
сторонами у договорі.

За викладених обставин, колегія суддів
вважає, що рішення господарського суду
Миколаївської області від 30.01.2014 року
по справі № 915/2012/13 не відповідає
вимогам чинного законодавства та
матеріалам справи, а тому воно підлягає
скасуванню, а апеляційна скарга
Публічного акціонерного товариства
"Укрсоцбанк" - задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору за
розгляд позовної заяви та апеляційної
скарги покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 99, 101-105, 49
Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Укрсоцбанк" -
задовольнити.

2. Рішення господарського суду
Миколаївської області від „30" січня 2014
року по справі № 915/2012/13 скасувати.

3. Позовну заяву Публічного
акціонерного товариства "Укрсоцбанк" -
задовольнити.

4. Стягнути з Закритого акціонерного
товариства будівельної фірми
"Житлобуд-Ніко" (54001, м. Миколаїв, вул.
Казарського, 2-В, ) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Укрсоцбанк" (03150, м.Київ,
вул. Ковпака, 29, МФО 300023 )
заборгованість у розмірі 876 288,52 грн.

5. Стягнути з Закритого акціонерного
товариства будівельної фірми
"Житлобуд-Ніко" (54001, м. Миколаїв, вул.
Казарського, 2-В, ) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Укрсоцбанк" (03150, м.Київ,
вул. Ковпака, 29, МФО 300023 ) 17
525,77 грн. судового збору за розгляд
позовної заяви.

6. Стягнути з Закритого акціонерного
товариства будівельної фірми
"Житлобуд-Ніко" (54001, м. Миколаїв, вул.
Казарського, 2-В, ) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Укрсоцбанк" (03150, м.Київ,
вул. Ковпака, 29, МФО 300023 ) 8
762,89 грн. судового збору за розгляд
апеляційної скарги.

7. Видачу наказів за постановою із
зазначенням реквізитів сторін
доручити господарському суду
Миколаївської області.

Постанова в порядку статті 105
Господарського процесуального кодексу
України набирає законної сили з дня її
прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку
до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови

складено „19" березня 2014 року.

Головуючий суддя
С.І. Колоколов

Суддя
Г.П. Разюк

Суддя
М.С. Петров