ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

26.02.2014р.
Справа № 917/63/14

Господарський суд Полтавської області

в складі головуючого судді Кульбако
М.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: Цісовська М.С.

від відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Полтавського обласного
територіального відділення
Антимонопольного

комітету України, вул.Зигіна, 1,
м.Полтава, 36000

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,

АДРЕСА_1

про стягнення 35 860,50 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Полтавське обласне територіальне
відділення Антимонопольного комітету
України звернулось до господарського
суду Полтавської області з позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
стягнення штрафу в розмірі 23 400,00 грн.,
накладеного рішенням адміністративної
колегії Полтавського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
07.08.12 року № 01/97-рш по справі № 01-02-50/51-2012
за порушення вимог законодавства про
захист економічної конкуренції,
передбачених пунктом 2 статті 50 та
частиною 1, пунктом 1 частини 2 статті 13
Закону України "Про захист економічної
конкуренції" та пені в розмірі 12 460,50
грн. за прострочку сплати штрафу.

До початку розгляду судом справи по
суті позивачем подано клопотання від
30.01.2014р. за № 01/952 про збільшення
позовних вимог в частині стягнення
пені, в якому позивач просить стягнути
36 738,00 грн., з них: штраф в розмірі 23 400,00
грн. та пеня в розмірі 13 338,00 грн.,
посилаючись на несплату штрафу
відповідачем в установлені строки, а
збільшення позовних вимог пов'язано зі
збільшенням (станом на 30.01.2014 року)
строку несплати штрафу (а.с.30).

04.02.2014 року через канцелярію суду від
позивача надійшло клопотання від
03.02.2014р. за №01/1037 про зменшення розміру
позовних вимог в частині стягнення
штрафу та пені, посилаючись на те, що
відповідачем надано квитанції від
11.09.2013 р. на суму 3900.00грн., від 30.09.2013 року
на суму 3900.00грн. та від 27.12.2013 року на
суму 7800.00грн. про сплату штрафу, в
зв'язку з чим позивач просить стягнути
26 832,00 грн., з яких: штраф в розмірі 15 600,00
грн. та пеня в розмірі 11 232,00 грн. (а.с.37)

У відповідності до ч.4 ст.22 ГПК України,
позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних вимог
за умови дотримання встановленого
порядку досудового регулювання спору у
випадках передбачених статтею 5
Кодексу в цій частині, відмовитись від
позову або зменшити розмір позовних
вимог, в зв'язку з чим клопотання
позивача про збільшення та зменшення
позовних вимог не суперечать чинному
законодавству та підлягають
задоволенню.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі з мотивів, викладених у
позовній заяві та, з урахуванням заяви
про зменшення позовних вимог, просить
суд стягнути з відповідача 26 832,00 грн., в
тому числі 15 600,00 грн. - штрафу та 11 232,00
грн. - пені.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти наявності
заборгованості не заперечує, надає
квитанцію про часткову сплату штрафу
для залучення до матеріалів справи,
крім того пояснює, що у зв'язку з
скрутним матеріальним становищем не
має можливості сплачувати штраф у
строки встановлені рішенням
адміністративної колегії
територіального відділення про
розстрочку сплати штрафу.

Згідно п.4.4 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від 26
грудня 2011 року "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", господарський суд
припиняє провадження у справі в зв'язку
з відсутністю предмета спору (пункт 1-1
статті 80 ГПК) у випадку припинення
існування предмету спору (наприклад,
сплата боргу).

Припинення провадження у справі на
підставі зазначеної норми ГПК можливе
у разі, коли предмет спору існував на
момент виникнення останнього та
припинив своє існування в процесі
розгляду справи. Якщо ж він був
відсутній і до порушення провадження
по справі, то зазначена обставина тягне
за собою відмову в позові, а не
припинення провадження по справі.

Згідно наданої відповідачем копії
квитанції, відповідачем сплачено штраф
у розмірі 1000,00 грн. після порушення
провадження по справі, а тому
провадження в цій частині підлягає
припиненню на підставі пункту 1-1
частини першої статті 80 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд
встановив:

Рішенням адміністративної колегії
Полтавського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
07.08.2012 року № 01/97-рш по справі №
01-02-50/51-2012 за порушення вимог п.2 ст.50 та
ч.1, п.1 ч.2 ст.13 ЗУ "Про захист економічної
конкуренції" на ФОП ОСОБА_2 накладено
штраф у розмірі 39 000,00 грн.(а.с.7-10).

Рекомендованим листом від 09.08.12 №01/4331
на адресу відповідача було направлено
рішення адміністративної колегії від
07.08.2012р. №01/97-рш.

Рішення адміністративної колегії
територіального відділення від 07.08.2012
року № 01/97-рш відповідач отримав
21.08.2012р., що підтверджується належним
чином засвідченою копією повідомлення
про вручення поштового відправлення
(а.с.12).

Закон України "Про захист економічної
конкуренції" застосовується до
відносин, які впливають чи можуть
вплинути на економічну конкуренцію на
території України.

Статтею 2 цього Закону визначено, що ним
регулюються відносини органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування, органів
адміністративно - господарського
управління та контролю із суб'єктами
господарювання; суб'єктів
господарювання з іншими суб'єктами
господарювання, з споживачами, іншими
юридичними та фізичними особами у
зв'язку з економічною конкуренцією.

Згідно з частиною 3 статті 56 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" особа, на яку накладено
штраф за рішенням органу
Антимонопольного комітету України,
сплачує його у двомісячний строк з дня
одержання рішення про накладення
штрафу.

ФОП ОСОБА_2 оскаржив рішення від 07.08.2012р.
№01/97-рш до господарського суду
Полтавської області.

Рішенням господарського суду
Полтавської області від 18.12.2012р. у
справі №18/2049/12 за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до
Полтавського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України про
визнання недійсним рішення №01/97-рш від
07.08.2012 року відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 26.02.2013р. по
справі №18/2049/12 апеляційну скаргу ФОП
ОСОБА_2 залишено без задоволення.

ФОП ОСОБА_2 звернувся до
територіального відділення з листом
від 11.02.13р. щодо розстрочки накладеного
на нього штрафу в розмірі 39 000 грн.

Рішенням адміністративної колегії
територіального відділення від 26.02.2013р.
№ 01/22-рш розстрочено сплату штрафу у
розмірі 39 000 грн., накладеного на ФОП
ОСОБА_2 рішенням адміністративної
колегії територіального відділення
від 07.08.12 № 01/97-рш на 10 місяців рівними
частками, а саме:

- до 01 квітня 2013 року - 3900 грн.;

- до 01 травня 2013 року - 3900 грн.;

- до 01 червня 2013 року - 3900 грн.;

- до 01 липня 2013 року - 3900 грн.;

- до 01 серпня 2013 року - 3900 грн.;

- до 01 вересня 2013 року - 3900 грн;

- до 01 жовтня 2013 року - 3900 грн.;

- до 01 листопада 2013 року - 3 900 грн.;

- до 01 грудня 2013 року - 3900 грн.;

- до 25 грудня 2013 року - 3900 грн.

Рекомендованим листом від 27.02.13р. №01/1563
на адресу відповідача було направлено
рішення адміністративної колегії про
розстрочку сплати штрафу від 26.02.2013р.
№01/22-рш.

Рішення адміністративної колегії
територіального відділення від 26.02.2013р.
№01/22-рш про розстрочку сплати штрафу
відповідач отримав 01.03.2013р., що
підтверджується належним чином
засвідченою копією повідомлення про
вручення поштового відправлення (а.с.13).

Згідно п. 6 ст. 56 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
передбачено, що за заявою особи, на яку
покладено штраф, органи
Антимонопольного комітету України
своїм рішенням мають відстрочити або
розстрочити сплату накладеного штрафу.

Враховуючи те, що відповідачем не
надано доказів оскарження рішення
органу Антимонопольного комітету
України про розстрочку сплати штрафу в
установлений строк, а тому вказане
рішення на час розгляду спору є чинним.

Відповідач сплатив частину штрафу,
накладеного рішенням адміністративної
колегії територіального відділення у
розмірі 24 400 грн., що підтверджується
квитанціями, а саме:

- квитанція №51Р02176 від 02.04.2013 на суму 3
900,00 грн.;

- квитанція №19Р07222 від 07.05.2013 на суму 3
900,00 грн.;

- квитанція №19Р1116 від 11.09.2013 на суму 3
900,00 грн.;

- квитанція №19Р30166 від 30.09.2013 на суму 3
900,00 грн.;

- квитанція №19Р29108 від 27.12.2013 на суму 7
800,00 грн.;

- квитанція №19Р265 від 26.02.2014 на суму 1 000,00
грн.;

Таким чином, 25 грудня 2013 року минув
встановлений рішенням термін, протягом
якого відповідач мав сплатити останню
частину штрафу за порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції.

У зв'язку з несвоєчасною сплатою штрафу
відповідно до рішення територіального
відділення про розстрочку сплати
штрафу, позовні вимоги про стягнення
штрафу у сумі 14 600,00 грн. підлягають
задоволенню.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" за кожен день
прострочення сплати штрафу
нараховується пеня у розмірі півтора
відсотка від суми штрафу. Нарахування
пені зупиняється на час розгляду чи
перегляду господарським судом справи
про визнання недійсним рішення органу
Антимонопольного комітету України про
накладення штрафу.

Відповідно до частини 7 статті 56 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" у разі несплати штрафу у
строки, передбачені рішенням, та пені,
органи Антимонопольного комітету
України стягують штраф та пеню у
судовому порядку.

Як встановлено судом, відповідач
сплатив частину штрафу з простроченням
терміну, встановленого рішенням від
26.02.2013р. №01/22-рш про розстрочку сплати
штрафу, а тому після перевірки
правильності нарахування позивачем
відповідачу пені, суд приходить до
висновку, що з урахуванням суми
прострочення сплати штрафу з
відповідача підлягає стягненню 9 184,50
грн. пені(розрахунок в матеріалах
справи).

У відповідності до ст.49 ГПК України,
судовий збір покладається на
відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
49, 75, п. 1-1 ч.1 ст. 80, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України,

суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Припинити провадження у справі в
частині стягнення штрафу в сумі 1 000,00
грн. у зв'язку з відсутністю предмету
позову.

2.Позов задовольнити частково.

3.Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_1, інші відомості - не відомі) на
користь: Полтавського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
(вул. Зигіна, 1, м. Полтава, 36000, банк
одержувача - УДКСУ у Полтавському
районі Полтавської області, код за
ЄДРПОУ - 38019526; номер рахунку - 0395,
МФО 831019 в ГУДКСУ в Полтавській області,
код бюджетної класифікації 21081100,
"Адміністративні штрафи та санкції"
символ 106) 14 600 грн. штрафу та 9 184,50 грн.
пені.

4.Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_1, інші відомості - не відомі) на
користь: Державного бюджету України
(Одержувач коштів: УДКСУ у м.Полтава,
код одержувача: 38019510, р/р 3002, банк
одержувача ГУДКСУ у Полтавській
області, код банку 831019, код
класифікації доходів бюджету 22030001, код
ЄДРПО Господарського суду Полтавської
області 03500004) 1 218,00 грн. судового збору.

5. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

6.. Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

7. Рішення може бути оскаржено до
Харківського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Полтавської області
на протязі 10 днів.

Повне рішення складено 28.02.2014 року.

СУДДЯ
Кульбако М.М.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.