м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/824/14 19.02.14
За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
" Укркомплексбуд"ДоУправління
житлово-комунального господарства
Солом?янської районної в місті Києві
державної адміністраціїПростягнення
Суддя Прокопенко Л.В.
Від позивача Сич Є.Ю. -
представник (дов. № б/н від 21.12.2013)
Від відповідача Дмитренко В.А. -
представник (дов. № 36 від 08.02.2014)
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
" Укркомплексбуд" звернулося до
господарського суду міста Києва з
позовною заявою Управління
житлово-комунального господарства
Солом?янської районної в місті Києві
державної адміністрації про стягнення
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 24.01.2014 порушено провадження
по справі № 910/824/14 та призначено
розгляд справи на 19.02.2014.
08.02.2014 відділом діловодства суду від
представника відповідача отримано
відзив на позовну заяву, відповідно до
якого просив відмовити в задоволенні
В судовому засіданні 19.02.2014 представник
позивача з'явився, підтримав позовні
вимоги в повному обсязі.
В судовому засіданні 19.02.2014 представник
відповідача з?явився, заперечив проти
задоволення позовних вимог.
В судовому засіданні 19.02.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши подані матеріали справи та
заслухавши пояснення представникі
сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.11.2011 між Управлінням
житлово-комунального господарства
Солом'янської районної в місті Києві
державної адміністрації (замовник за
договором) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"Укркомплексбуд." (підрядник за
договором) укладено договір підряду №
240-а з капітального ремонту
асфальтового покриття (далі - договір).

Згідно з пунктом 1.1. договору замовник
доручає, а підрядник бере на себе
зобов'язання по виконанню робіт з
капітального ремонту асфальтування
прибудинкової території за адресою :
пр.. Потрофлотський,1 у Солом?янському
районі м. Києва, у відповідності з
кошторисною документацією, яка є
невід'ємною частиною даного договору.

Обсяг та конкретні види робіт по
об'єкту визначаються в кошторисі, що
затверджується замовником (п. 1.2.
договору).

У відповідності до пункту 2.2. договору
роботи за цим договором фінансуються
за рахунок коштів Державного бюджету
України

Положеннями пункту 2.3. договору
визначено, що вартість та обсяг робіт
визначені на підставі розпорядження
Київської міської державної
адміністрації від 16.09.2011 № 1694 та
кошторисної документації, що отримала
позитивний висновок державної
експертизи, і становить 49 258,46 грн (
сорок дев?ять тисяч двісті п'ятдесят
вісім ) грн.. 46 коп, в тому числі ПДВ 20% -
8209,74 грн.

Відповідно до пункту 2.4. договору
остаточна вартість робіт визначається
на підставі акта здачі-приймання робіт,
але не повинна перевищувати вартість
зазначену в пункті 2.3. даного договору.

Згідно з пунктом 2.7. договору замовник
здійснює оплату робіт, що передбачені
договором, на підставі пункту 49
Бюджетного кодексу України після
підписання акта здачі-приймання
виконаних робіт.

У разі затримки бюджетного
фінансування (відсутність коштів на
розрахунковому рахунку замовника),
замовник зобов'язується провести
розрахунок за виконані роботи протягом
14 банківських днів з дати надходження
бюджетного фінансування на його
рахунок (пункт 2.9. договору).

У відповідності до пункту 3.1. договору
здача-приймання виконаних робіт по
об'єкту оформлюється актом
здачі-приймання виконаних робіт
типової форми № КБ-2в (далі - акт) і
довідки про вартість виконаних робіт
та витрат типової форми № КБ-З.

Положеннями пункту 3.2. договору
сторонами погоджено, що підрядник
надає акт на перевірку до визначеної
замовником в установленому
законодавством порядку
спеціалізованої організації для
здійснення технічного нагляду і
контролю за проведенням, якістю,
вартістю та обсягом виконання робіт.

Відповідно до положень розділу 9
договору визначено, що даний договір
набирає чинності з дати підписання
його сторонами та діє до 31 грудня 2011
року. Строк виконання робіт по об'єкту 30
листопада 2011 року.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків є, зокрема,
договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного договору,
суд дійшов до висновку, що даний
правочин за своєю правовою природою є
договором підряду.

Відповідно до норм статті 837 ЦК України
за договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Згідно зі статтею 843 ЦК України у
договорі підряду визначається ціна
роботи або способи її визначення. Ціна
роботи у договорі підряду включає
відшкодування витрат підрядника та
плату за виконану ним роботу.

Нормами ч. 1 ст. 854 ЦК України
встановлено, що якщо договором підряду
не передбачена попередня оплата
виконаної роботи або окремих її етапів,
замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою
замовника, - достроково.

Як встановлено судом, позивачем було
виконано будівельні роботи на умовах,
передбачених укладеним між сторонами
договором підряду від 28.11.2011 № 240-а, на
загальну суму 49 258,46 грн.

Факт, обсяги та вартість виконаних
робіт підтверджується доданими до
позовної заяви копіями акту приймання
виконаних будівельних робіт (форма №
КБ-2в) за листопад 2011 року та довідки про
вартість виконаних будівельних робіт
за листопад 2011 року, підписаних та
скріплених печатками сторін 01.12.2011.

Судом встановлено, що замовник в
порушення умов договору та норм
чинного законодавства не виконав взяті
на себе зобов'язання по виконаних
робіт, у зв'язку з чим в останнього
виникла заборгованість перед
підрядником за виконані будівельні
роботи у розмірі 6 337,47 грн. Крім того,
факт порушення умов договору визнано
відповідачем, в підтвердження чого
надано підписаний сторонами акт звірки
взаємних розрахунків станом на 01.10.2013
між Управлінням житлово-комунального
господарства Солом'янської районної в
місті Києві державної адміністрації та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"Укркомплексбуд." за договором № 240-а.

Доводи відповідача щодо відсутності у
останнього обов'язку з оплати
виконаних робіт за договором підряду, у
зв'язку з тим, що протягом 2013 року кошти
з Бюджету міста Києва на капітальний
ремонт житлового фонду місцевих
органів влади на рахунки відповідача
не надходили, не приймаються судом до
уваги з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 96 ЦК України юридична
особа самостійно відповідає за своїми
зобов'язаннями, а статтями 525, 526 даного
Кодексу і статтею 193 Господарського
кодексу України встановлено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Відсутність бюджетного фінансування
не може бути підставою для звільнення
замовника від обов'язку оплати
відповідних робіт, оскільки в разі
відсутності коштів для оплати замовник
був вправі призупинити виконання умов
договору з моменту виявлення
відсутності коштів для оплати робіт, а
не приймати їх результати.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 ЦК України
термін визначається календарною датою
або вказівкою на подію, яка має
неминуче настати.

Нормами ч. 1 ст. 530 ЦК України
встановлено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Щодо положень пункту 2.9. договору суд
зазначає наступне: встановлення
обов'язку замовника провести
розрахунок за виконані роботи протягом
14 банківських днів з дати надходження
бюджетного фінансування на його
рахунок, у випадку затримки бюджетного
фінансування, суд не може розглядати як
встановлення терміну виконання
обов'язку замовника з оплати виконаних
робіт, з огляду на те, що поняття
"термін" передбачає вказівку на подію,
яка має неминуче настати, тоді як умова
про надходження бюджетного
фінансування такої вказівки не
містить.

Перевіривши наданий позивачем
арифметичний розрахунок
заборгованості за виконанні роботи у
розмірі 6337,47 грн., суд вважає його
обґрунтованим та документально
підтвердженим, у зв'язку з чим вимоги
позивача про стягнення з відповідача
заборгованості за виконанні роботи у
розмірі 6337,47 грн., підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Стосовно вимоги позивача про стягнення
з відповідача пені, то суд вважає за
необхідне зазначити наступне.

Положеннями пункту 5.1. договору
сторонами встановлено, що у випадку
невиконання або неналежного виконання
своїх зобов'язань за цим Договором,
винна сторона сплачує неустойку у
розмірі облікової ставки НБУ, що діє на
момент нарахування пені, від вартості
невиконаних зобов'язань за кожний день
прострочки.

У відповідності до пункту 5.2. договору
замовник звільняється від сплати пені
за порушення строків оплати виконаних
робіт у разі затримки фінансування з
Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 617 ЦК України особа,
яка порушила зобов'язання,
звільняється від відповідальності за
порушення зобов'язання, якщо вона
доведе, що це порушення сталося
внаслідок випадку або непереборної
сили. Не вважається випадком, зокрема,
недодержання своїх обов'язків
контрагентом боржника, відсутність на
ринку товарів, потрібних для виконання
зобов'язання, відсутність у боржника
необхідних коштів.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського
кодексу України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення. У разі якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов'язання несе
господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов'язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.
Не вважаються такими обставинами,
зокрема, порушення зобов'язань
контрагентами правопорушника,
відсутність на ринку потрібних для
виконання зобов'язання товарів,
відсутність у боржника необхідних
коштів.

Враховуючи викладене, відсутність
бюджетного фінансування не може бути
підставою для звільнення від
відповідальності за невиконання
обов'язку з оплати виконаних робіт.
Аналогічна позиція міститься у
постанові Верховного Суду України №
11/446 від 15.05.2012 та рішенні Європейського
суду з прав людини у справі „Терем ЛТД,
Чечеткін та Оліус проти України" від 18
жовтня 2005 року.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено договором або законом,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»,
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Згідно ст. 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Стаття 611 чинного Цивільного кодексу
України передбачає, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, якими зокрема є сплата
неустойки, відшкодування збитків та
моральної шкоди.

Згідно розрахунку позивача сума пені
складає 244,22 грн., (розрахунок в
матеріалах справи).

У відповідності до ч. 3 ст. 83
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, приймаючи
рішення, має право зменшувати у
виняткових випадках розмір неустойки
(штрафу, пені), яка підлягає стягненню
зі сторони, що порушила зобов'язання.

Застосовуючи цей припис, слід
враховувати вказівку, що міститься в п.
2.4. Роз'яснення Вищого арбітражного
суду України від 29.04.1994 № 02-5/293 «Про
деякі питання практики застосування
майнової відповідальності за
невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань». Вирішуючи
питання про зменшення розміру пені, яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання, арбітражний суд
повинен об'єктивно оцінити, чи є даний
випадок винятковим, виходячи з
інтересів сторін, які заслуговують на
увагу, ступеня виконання зобов'язань,
причини неналежного виконання або
невиконання зобов'язання, незначності
прострочення у виконанні зобов'язання,
невідповідності розміру пені
наслідкам порушення, негайного
добровільного усунення винною
стороною порушення та його наслідків.

Виходячи із зазначеного вище, суд
дійшов висновку про можливість
зменшення пені, оскільки відповідач є
державною організацією.

Таким чином, враховуючи вищевказані
обставини, керуючись ч. 1 ст. 233
Господарського кодексу України, п. 3 ст.
83 Господарського процесуального
кодексу України, суд вважає за
необхідне реалізувати надане йому
право та зменшити розмір пені, що
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача до 1,22 грн.

У відповідності до вимог ст. 625 ЦК
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно розрахунку позивача сума 3%
річних складає 95,84 грн. та інфляційні
втрати - 38,04 грн., що відповідають
матеріалам справи та чинному
законодавству.

Таким чином, позовні вимоги в частині
стягнення 3% річних у розмірі 95,84 грн.
інфляційні втрати - 38,04 грн. підлягають
задоволенню.

Оскільки спір виник внаслідок
неправомірних дій відповідача, то
судовий збір, відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, повністю покладається на
відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
33, 34, 44, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Управління
житлово-комунального господарства
Соломянської районної у місті Києві
державної адміністрації (03020,
Повітрофлотський пр., 41, код. ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"Укркомплексбуд" (08133, Київська область,
Києво-Святошинський район, м. Вишневе,
вул.. Балукова, буд. 1, )
основний борг в розмірі - 6 337 (шість
тисяч триста тридцять сім) грн.. 47 коп.,
пені - 1 (одну) грн. 22 коп., інфляційні
втрати - 38 (тридцять вісім) грн.. 04 коп., 3%
річних - 95 (дев'яносто п'ять ) грн. 84коп., 1
827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім)
грн.. - судового збору.

3. В іншій частині в задоволенні
позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням
законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 25.02.2014.

Суддя
Л.В. Прокопенко