м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/18971/13 25.02.14

За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Авіакомпанія
"Хорс"доРегіонального відділення Фонду
державного майна України по місту
Києвутреті особи 1. Державне
підприємство "Завод 410 Цивільної
авіації" 2. Міністерство промислової
політики Україниза участю Київської
прокуратури з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері центрального
регіону Українипровизнання Договору
оренди №4476 від 30.09.2009 р. таким, що діє до
30.09.2016 р. та внесення змін до п. 2
Договору №4476/01 про внесення змін до
Договору №4476 від 30.09.2009 р.Головуючий
суддя Підченко Ю.О.

Судді: Капцова Т.П.

Івченко А.М.

Представники сторін:

від позивача:не з'явивсявід
відповідача:Гнатюк О.В. - представник за
довіреністювід третьої особи 1:Ражих
С.В. - представник за довіреністю
Демський А.Л. - представник за
довіреністювід третьої особи 2:Мелешко
В.І. - представник за довіреністювід
прокуратури:Пушкарьов О.Г.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Авіакомпанія "Хорс"
(надалі - ТОВ "Авіакомпанія "Хорс")
звернулось до господарського суду
міста Києва з позовом до Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по місту Києву (надалі - РВ ФДМУ
по м. Києву) про зобов'язання продовжити
строк дії Договору №4476 від 30.09.2009 р. до
30.09.2014 р. та внести зміни до п. 10.1
Договору №4476 від 30.09.2009 р. шляхом
викладення його в новій редакції.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 02.10.2013 р. порушено провадження
у справі, розгляд справи призначено на
23.10.2013 р.

16.10.2013 р. Державне підприємство "Завод 410
Цивільної авіації" подало через
загальний відділ суду заяву про
залучення його до участі у справі в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача.

18.10.2013 р. представником відповідача
через загальний відділ суду було
подано відзив на позовну заяву згідно
змісту якого останній проти позову
заперечує та просить залишити його без
задоволення.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 23.10.2013 р. у зв'язку із неявкою
представників сторін та невиконанням
ними вимог ухвали суду від 02.10.2013 р.,
розгляд справи відкладено до 13.11.2013 р.

31.10.2013 р. Державне підприємство "Завод 410
Цивільної авіації" подало через
загальний відділ суду додаткові
письмові пояснення згідно змісту яких
просить залучити його до участі у
справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача
посилаючись на те, що прийняття рішення
у даній справі може позбавити Державне
підприємство "Завод 410 Цивільної
авіації" права використовувати
приміщення передані позивачу в оренду
на підставі Договору оренди №4476 від
30.09.2009 р. для власних потреб.

13.11.2013 р. представником позивача через
загальний відділ суду було подано
заяву про зміну предмету позову згідно
змісту якої позивач просить визнати
Договір оренди № 4476 нерухомого майна,
що належить до державної власності від
30 вересня 2009 року, укладений між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Авіакомпанія "Хорс"
та Регіональним відділенням Фонду
державного майна України по м. Києву
таким, що діє до 30 вересня 2016 року та
внести зміни до п. 2 Договору №4476/01 про
внесення змін до договору оренди
нерухомого майна, №4476 від 30 вересня 2009
року від 24.10.2011 року, укладеного між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Авіакомпанія "Хорс"
та Регіональним відділенням Фонду
державного майна України по м. Києву
шляхом викладення п. 2 Договору №4476/01
про внесення змін до договору оренди
нерухомого майна, №4476 від 30 вересня 2009
року в новій редакції: "Договір оренди
№4476 від 30.09.2009 року діє з 30 вересня 2011
року до 30 вересня 2016 року включно".

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 13.11.2013 р. залучено до участі у
справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача - Державне
підприємство "Завод 410 Цивільної
авіації" (надалі - ДП "Завод 410 Цивільної
авіації"), розгляд справи відкладено до
29.11.2013 р.

26.11.2013 р. представником відповідача
через загальний відділ суду було
подано додаткові письмові пояснення
згідно змісту яких відповідач проти
позову заперечує просить залишити його
без задоволення.

27.11.2013 р. представником третьої особи 1
через загальний відділ суду було
подано письмові пояснення згідно
змісту яких заперечує проти позовних
вимог та просить залишити їх без
задоволення посилаючись на те, що ним
дотримано процедури, передбаченої ст. 17
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна" і своєчасно
повідомлено позивача про припинення
Договору оренди №4476 від 30.09.2009 р. Крім
того, третя особа з посиланням на ч. 3 ст.
17 Закону України "Про оренду державного
та комунального майна" вказує, що
позивач не має переважного права як на
продовження терміну дії Договору
оренди так і укладення його на новий
термін, оскільки позивач не належним
чином виконував взяті на себе
зобов'язання за спірним Договором.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 29.11.2013 р. у зв'язку із неявкою
представника позивача, розгляд справи
відкладено до 11.12.2013 р.

09.12.2013 р. представником третьої особи 1
через загальний відділ суду було
подано додаткові пояснення згідно
тексту яких проти позову заперечує та
просить залишити його без задоволення.

10.12.2013 р. Міністерством промислової
політики України через загальний
відділ суду було подано заяву про
залучення його до участі у справі в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 11.12.2013 р. вирішено розгляд
справи здійснювати колегіально у
складі трьох суддів, залучено до участі
у справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача -
Міністерство промислової політики
України, розгляд справи відкладено до
14.01.2014 р.

Розпорядженням заступника Голови
господарського суду міста Києва від
11.12.2013 р. для здійснення колегіального
розгляду справи призначено наступних
суддів: Підченко Ю.О. (головуючий), Нечай
О.В., Івченко А.М.

27.12.2013 р. Київським прокурором з нагляду
за додержанням законів у воєнній сфері
центрального регіону України через
загальний відділ суду було подано лист
яким повідомив про його вступ у справу
№910/18971/13.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 14.01.2014 р. у зв'язку із неявкою
представника позивача та необхідністю
подання додаткових доказів по справі,
розгляд справи відкладено до 11.02.2014 р.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 11.02.2014 р. у зв'язку із неявкою
представника позивача, розгляд справи
відкладено до 25.02.2014 р.

Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 25.02.2014 р. у зв'язку
із перебуванням судді Нечай О.В. у
відрядженні справу №910/18971/13 передано
на розгляд колегії суддів у складі:
суддя Підченко Ю.О. (головуючий), судді
Капцова Т.П., Івченко А.М.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 25.02.2014 р. справу прийнято до
провадження у новому складі.

Представник позивача, що належним
чином повідомлений про час та місце
розгляду справи, в судове засідання
25.02.2014 р. не з'явився, про причини неявки
суд не повідомив.

В судове засідання 25.02.2014 р. представник
відповідача з'явився, вимоги ухвал суду
виконав, проти позовних вимог
заперечив та просив залишити їх без
задоволення.

Представники третіх осіб та
прокуратури в судове засідання від
25.02.2014 р., вимоги ухвал суду виконали,
проти позову заперечили та просили
залишити його без задоволення.

Належне повідомлення позивача про час
та місце розгляду справи
підтверджується відміткою про
відправку на зворотній стороні ухвали
суду від 11.02.2014 р.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позивач повідомлений про час та
місце розгляду справи належним чином, а
матеріали справи містять достатні
докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового
засідання позивач був належним чином
повідомлений, на підставі статті 75
Господарського процесуального кодексу
України справа може бути розглянута за
наявними в ній матеріалами.

Судом в задоволенні заяви про вжиття
заходів забезпечення позову, яка
подана з позовною заявою відмовлено,
оскільки позивачем не надано доказів з
якими приписи ст. 66 Господарського
процесуального кодексу України
пов'язують можливість вжиття заходів
забезпечення позову.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складались
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін та прокурора,
всебічно і повно з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, господарський
суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30.09.2009 р. між Регіональним відділенням
Фонду державного майна України по
місту Києву (орендодавець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Авіакомпанія "Хорс"
(орендар) було укладено Договір оренди
нерухомого майна, що належить до
державної власності №4476 (надалі -
"Договір").

Відповідно до п. 1.1 Договору
орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
державне нерухоме майно - нежитлові
приміщення, загальною площею 506,10 кв.м.,
розміщені на 1 та 2 поверхах будівлі
корпусу турбогвинтових літаків, за
адресою: м. Київ, пр-т. Повітрофлотський,
94, що перебуває на балансі Державного
підприємства "Завод 410 Цивільної
авіації" (балансоутримувач), вартість
якого визначена згідно зі звітом про
незалежну оцінку станом на 31.03.2009 р. і
становить 1 942 980,00 грн.

Згідно п. 1.2 Договору майно передається
в оренду з метою розміщення
авіаційного тренажеру.

Пунктом 2.2 Договору визначено, що
передача майна в оренду не тягне за
собою виникнення в орендаря права
власності на це майно. Власником майна
залишається держава, а орендар
користується ним протягом строку
оренди.

У відповідності з п. 10.1 Договору цей
договір укладено строком на 1 рік, що
діє з 30.09.2009 р. до 30.09.2010 р. включно.

У разі відсутності заяви однієї із
сторін про припинення або зміну цього
договору після закінчення строку його
чинності протягом одного місяця,
договір вважається продовженим на той
самий термін і на тих саме умовах, які
були передбачені цим договором, з
урахуванням змін у законодавстві на
дату продовження цього договору (п. 10.4
Договору).

Згідно п. 10.6, 10.6.1 Договору чинність
цього договору припиняється внаслідок
закінчення строку, на який його було
укладено.

24.10.2011 р. між позивачем та відповідачем
було укладено Договір №4476/01 про
внесення змін до договору оренди
нерухомого майна №4476 від 30.09.2009 р.
згідно п. 2 якого сторони погодили
продовжити дію Договору оренди №4476 від
30.09.2009 р. на 365 днів, а саме з 30.09.2011 р. до
30.09.2012 р. включно.

01.11.2012 р. між позивачем та відповідачем
було укладено Договір №4476/02 про
внесення змін до договору оренди
нерухомого майна №4476 від 30.09.2009 р.
згідно п. 1 якого сторони погодили
продовжити дію Договору оренди №4476 від
30.09.2009 р. на 1 рік, а саме з 30.09.2012 р. до
30.09.2013 р. включно.

06.03.2013 р. ДП "Завод 410 Цивільної авіації"
звернувся до Міністерства промислової
політики України та Агентства
держмайна України з листом №48-752 в
якому просив підготувати та направити
на адресу РВ ФДМУ по м. Києву письмове
попередження про намір ДП "Завод 410
Цивільної авіації" після закінчення
терміну дії Договору оренди №4476 від
30.09.2009 р. використовувати передане на
його підставі ТОВ "Авіакомпанія "Хорс"
державне майно, для власних потреб.

Листом №10/2-3-561 від 09.04.2013 р. Агентство
держмайна України, як уповноважений
орган управління майном, попередило
ТОВ "Авіакомпанія "Хорс" та РВ ФДМУ по м.
Києву про те, що після закінчення дії
Договору оренди №4476 від 30.09.2009 р.,
орендоване майно буде
використовуватись ДП "Завод 410
Цивільної авіації" для власних потреб.

01.07.2013 р. РВ ФДМУ по м. Києву надіслало на
адресу ТОВ "Авіакомпанія "Хорс" лист
№30-06/7204 згідно змісту якого повідомило
останнього про неможливість
продовження дії Договору оренди №4476
від 30.09.2009 р. (після 30.09.2013 р.) на
наступний строк, у зв'язку із
відповідним зверненням власника -
уповноваженого органу управління
державним майном, яке було
підготовлене за зверненням
балансоутримувача.

13.09.2013 р. РВ ФДМУ по м. Києву листом
№30-06/9911 повторно повідомило ТОВ
"Авіакомпанія "Хорс" про неможливість
продовження Договору оренди №4476 від
30.09.2009 р. та повідомило останнього, що
вказаний Договір буде вважатись
припиненим після закінчення його
терміну дії. Крім того, відповідач
вказаним листом доручив ДП "Завод 410
Цивільної авіації" прийняти орендоване
майно шляхом складення відповідного
акту, який після підписання сторонами
направити на адресу РВ ФДМУ по м. Києву.

Проте, як вказує ДП "Завод 410 Цивільної
авіації" позивач жодної відповіді
стосовно наведених обставин не надав,
актів приймання-передачі орендованого
приміщення не підписав.

Позивач посилаючись на Закон України
"Про внесення змін до деяких законів
України щодо спрощення умов ведення
бізнесу в Україні", звернувся до суду з
позовом про визнання Договору оренди
№4476 нерухомого майна, що належить до
державної власності від 30 вересня 2009
року, укладеного між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Авіакомпанія "Хорс" та Регіональним
відділенням Фонду державного майна
України по м. Києву таким, що діє до 30
вересня 2016 року та внесення змін до п. 2
Договору №4476/01 про внесення змін до
договору оренди нерухомого майна, №4476
від 30 вересня 2009 року від 24.10.2011 року,
укладеного між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Авіакомпанія "Хорс"
та Регіональним відділенням Фонду
державного майна України по м. Києву
шляхом викладення п. 2 Договору №4476/01
про внесення змін до договору оренди
нерухомого майна, №4476 від 30 вересня 2009
року в новій редакції: "Договір оренди
№4476 від 30.09.2009 року діє з 30 вересня 2011
року до 30 вересня 2016 року включно".

Стосовно вимоги позивача про визнання
Договору оренди №4476 нерухомого майна,
що належить до державної власності від
30 вересня 2009 року, укладеного між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Авіакомпанія "Хорс"
та Регіональним відділенням Фонду
державного майна України по м. Києву
таким, що діє до 30 вересня 2016 року суд
зазначає наступне.

Укладений сторонами договір є
договором оренди, а відтак між
сторонами виникли правовідносини, які
підпадають під правове регулювання
Глави 58 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Згідно з частинами 4, 7 статті 179
Господарського процесуального кодексу
України при укладенні господарських
договорів сторони можуть визначити
зміст договору на основі, зокрема,
вільного волевиявлення, коли сторони
мають право погоджувати на свій розсуд
будь-які умови договору, що не
суперечать законодавству.
Господарські договори укладаються за
правилами, встановленими Цивільним
кодексом України, з урахуванням
особливостей, передбачених цим
кодексом, іншими нормативно-правовими
актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу
України встановлено, що відповідно до
ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного
кодексу України зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погодженні ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Частиною 2 ст. 759 ЦК України встановлено,
що законом можуть бути передбачені
особливості укладення та виконання
договору найму (оренди).

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» відносини щодо оренди
державного майна, майна, що належить
Автономній Республіці Крим або
перебуває у комунальній власності,
регулюються договором оренди, цим
Законом та іншими нормативно-правовими
актами.

У відповідності до приписів ст. 10
Закону України «Про оренду державного
та комунального майна» термін, на який
укладається договір оренди є істотною
умовою договору оренди.

Частина 1 ст. 17 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» визначає, що термін договору
оренди визначається за погодженням
сторін.

Згідно зі ст. 763 ЦК України договір
найму укладається на строк,
встановлений договором.

Договором №4476/02 про внесення змін до
договору оренди нерухомого майна №4476
від 30.09.2009 р. строк дії договору було
продовжено до 30.09.2013 р. включно.

Згідно п. 10.6, 10.6.1 Договору чинність
цього договору припиняється внаслідок
закінчення строку, на який його було
укладено.

Відповідно до п. 2 ст. 17 Закону України
«Про оренду державного та комунального
майна»у разі відсутності заяви однієї
із сторін про припинення або зміну умов
договору оренди протягом одного місяця
після закінчення терміну дії договору
він вважається продовженим на той
самий термін і на тих самих умовах, які
були передбачені договором.

Статтями 764, 785 Цивільного кодексу
України визначено, що якщо наймач
продовжує користуватися майном після
закінчення строку договору найму, то,
за відсутності заперечень наймодавця
протягом одного місяця, договір
вважається поновленим на строк, який
був раніше встановлений договором. У
разі припинення договору найму наймач
зобов'язаний негайно повернути
наймачеві річ у стані, в якому вона була
одержана, з урахуванням нормального
зносу, або у стані, який було обумовлено
в договорі.

Згідно з ст. 3 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна»відносини щодо оренди майна, що
перебуває у державній власності
регулюються договором оренди, цим
Законом та іншими нормативно-правовими
актами.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України
«Про оренду державного та комунального
майна»договір оренди припиняється в
разі закінчення строку, на який його
було укладено.

Згідно із ч. 1 ст. 27 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» у разі розірвання договору
оренди, закінчення строку його дії та
відмови від його продовження або
банкрутства орендаря він зобов'язаний
повернути орендодавцеві об'єкт оренди
на умовах зазначених у договорі оренди.

З вказаних правових норм вбачається, що
після закінчення строку дії договору, в
разі заперечень орендодавця щодо
подальшого користування орендарем
орендованих приміщень протягом місяця
після закінчення строку дії договору,
такий договір оренди припиняється, а
орендар зобов'язаний звільнити
орендоване приміщення та передати його
орендодавцю.

Аналогічна думка зазначена в п. 4.1
постанови пленуму Вищого
господарського суду України №12 від
29.05.2013 р. "Про деякі питання практики
застосування законодавства про оренду
(найм) майна".

Як вбачається з матеріалів справи
Агентство держмайна України, як
уповноважений орган управління майном,
листом №10/2-3-561 від 09.04.2013 р. попередило
ТОВ "Авіакомпанія "Хорс" та РВ ФДМУ по м.
Києву про те, що після закінчення дії
Договору оренди №4476 від 30.09.2009 р.,
орендоване майно буде
використовуватись ДП "Завод 410
Цивільної авіації" для власних потреб.

01.07.2013 р. РВ ФДМУ по м. Києву надіслало на
адресу ТОВ "Авіакомпанія "Хорс" лист
№30-06/7204 згідно змісту якого повідомило
останнього про неможливість
продовження дії Договору оренди №4476
від 30.09.2009 р. (після 30.09.2013 р.) на
наступний строк, у зв'язку із
відповідним зверненням власника -
уповноваженого органу управління
державним майном, яке було
підготовлене за зверненням
балансоутримувача.

13.09.2013 р. РВ ФДМУ по м. Києву листом
№30-06/9911 повторно повідомило ТОВ
"Авіакомпанія "Хорс" про неможливість
продовження Договору оренди №4476 від
30.09.2009 р. та повідомило останнього, що
вказаний Договір буде вважатись
припиненим після закінчення його
терміну дії. Крім того, відповідач
вказаним листом доручив ДП "Завод 410
Цивільної авіації" прийняти орендоване
майно шляхом складення відповідного
акту, який після підписання сторонами
направити на адресу РВ ФДМУ по м. Києву.

Таким чином, Договір оренди №4476 від
30.09.2009 р припинив свою дію 30.09.2013 р.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

В силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Позивачем, в порядку вищенаведених
норм права, не надано суду жодних
доказів того, що відповідач, в тому
числі й третя особа-1, надали йому
письмову згоду на продовження строку
дії договору оренди.

У зв'язку з цим, не має юридичного
значення та не підлягає з'ясуванню
мотив відповідача та третьої особи-1
(використання орендованого майна для
власних потреб), через який позивачу
було відмовлено в продовженні строку
дії Договору оренди. З огляду на умови
Договору оренди відповідач та третя
особа-1 не зобов'язані доводити
позивачу необхідність використання
орендованих приміщень для власних
потреб.

До того ж, відсутність у відповідача чи
третьої особи 1 намірів
використовувати приміщення для
власних потреб позивачем належними і
допустимими доказами не спростовано.

Крім того, за загальним правилом,
способи захисту цивільних прав та
інтересів, які може застосувати суд,
мають бути передбачені законом чи
договором або випливати з їх змісту.

Відповідно до ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України, до
господарського суду звертаються особи
за захистом своїх порушених чи
оспорюваних прав і охоронюваних
законом інтересів, що кореспондується
із положеннями ст. 21 Господарського
процесуального кодексу України, де до
позивачів віднесено осіб, які
пред'явили позов або в інтересах яких
пред'явлено позов саме про захист
порушеного права чи охоронюваного
законом інтересу.

За змістом ст. 15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Згідно із ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу
України способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути: 1)
визнання права; 2) визнання правочину
недійсним; 3) припинення дії, яка
порушує право; 4) відновлення становища,
яке існувало до порушення; 5) примусове
виконання обов'язку в натурі; 6) зміна
правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8)відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 20 Господарського
кодексу України кожний суб'єкт
господарювання та споживач має право
на захист своїх прав і законних
інтересів. Права та законні інтереси
зазначених суб'єктів захищаються
шляхом: визнання наявності або
відсутності прав; визнання повністю
або частково недійсними актів органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування, актів інших суб'єктів,
що суперечать законодавству, ущемлюють
права та законні інтереси суб'єкта
господарювання або споживачів;
визнання недійсними господарських
угод з підстав, передбачених законом;
відновлення становища, яке існувало до
порушення прав та законних інтересів
суб'єктів господарювання; припинення
дій, що порушують право або створюють
загрозу його порушення; присудження до
виконання обов'язку в натурі;
відшкодування збитків; застосування
штрафних санкцій; застосування
оперативно-господарських санкцій;
застосування
адміністративно-господарських
санкцій; установлення, зміни і
припинення господарських
правовідносин; іншими способами,
передбаченими законом. Порядок захисту
прав суб'єктів господарювання та
споживачів визначається цим Кодексом,
іншими законами.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Авіакомпанія "Хорс"
про визнання Договору оренди №4476
нерухомого майна таким, що діє до 30.09.2016
р. спрямовані на встановлення факту
продовження існування між сторонами
орендних правовідносин, як юридичного
факту, в той час як ні Договір, ні чинне
законодавство не передбачає такого
способу захисту.

Аналогічний висновок міститься в п. 4.2
постанови пленуму Вищого
господарського суду України №12 від
29.05.2013 р. "Про деякі питання практики
застосування законодавства про оренду
(найм) майна".

Стосовно посилань позивача на п. 5
Прикінцевих положень Закону України
«Про внесення змін до деяких законів
України щодо спрощення умов ведення
бізнесу в Україні» суд зазначає.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень
Закону України «Про внесення змін до
деяких законів України щодо спрощення
умов ведення бізнесу в Україні» термін
договорів оренди державного та
комунального майна для суб'єктів
малого підприємництва, укладених до
набрання чинності цим Законом, вважати
продовженим до п'яти років з дня
укладення, якщо орендар не пропонує
менший термін.

Оскільки зазначена норма надає
орендарю право продовжувати орендні
відносини на Наведені позивачем
положення законодавства стосуються
саме суб'єктів малого підприємництва.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Господарського
кодексу України господарська
діяльність, що здійснюється для
досягнення економічних і соціальних
результатів та з метою одержання
прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти
підприємництва - підприємцями.
Господарська діяльність може
здійснюватись і без мети одержання
прибутку (некомерційна господарська
діяльність).

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Господарського
кодексу України підприємництво - це
самостійна, ініціативна, систематична,
на власний ризик господарська
діяльність, що здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

У відповідності до ст. 1 Закону України
«Про державну підтримку малого
підприємництва»(який був чинним на
момент набрання чинності Закону)
суб'єктами малого підприємництва є:
фізичні особи, зареєстровані у
встановленому законом порядку як
суб'єкти підприємницької діяльності;
юридичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності будь-якої
організаційно-правової форми та форми
власності, в яких середньооблікова
чисельність працюючих за звітний
період (календарний рік) не перевищує 50
осіб та обсяг річного валового доходу
не перевищує 70 млн. гривень.

Згідно з ч. 3 ст. 55 Господарського
кодексу суб'єктами малого
підприємництва є: фізичні особи,
зареєстровані в установленому законом
порядку як фізичні особи - підприємці, у
яких середня кількість працівників за
звітний період (календарний рік) не
перевищує 50 осіб та річний дохід від
будь-якої діяльності не перевищує суму,
еквівалентну 10 мільйонам євро,
визначену за середньорічним курсом
Національного банку України; юридичні
особи - суб'єкти господарювання
будь-якої організаційно-правової форми
та форми власності, у яких середня
кількість працівників за звітний
період (календарний рік) не перевищує 50
осіб та річний дохід від будь-якої
діяльності не перевищує суму,
еквівалентну 10 мільйонам євро,
визначену за середньорічним курсом
Національного банку України.

Ухвалами господарського суду міста
Києва позивача було неодноразово
зобов'язано надати докази на
підтвердження того, що Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Авіакомпанія "Хорс" відноситься до
суб'єктів малого підприємництва.

Проте, станом на момент винесення
рішення у справі позивачем таких
доказів суду надано не було.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що вимоги позивача про
визнання Договору оренди № 4476
нерухомого майна, що належить до
державної власності від 30 вересня 2009
року, укладений між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Авіакомпанія "Хорс" та Регіональним
відділенням Фонду державного майна
України по м. Києву таким, що діє до 30
вересня 2016 року та внесення змін до п. 2
Договору №4476/01 про внесення змін до
договору оренди нерухомого майна, №4476
від 30 вересня 2009 року від 24.10.2011 року,
укладеного між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Авіакомпанія "Хорс"
та Регіональним відділенням Фонду
державного майна України по м. Києву
шляхом викладення п. 2 Договору №4476/01
про внесення змін до договору оренди
нерухомого майна, №4476 від 30 вересня 2009
року в новій редакції: "Договір оренди
№4476 від 30.09.2009 року діє з 30 вересня 2011
року до 30 вересня 2016 року включно" є
безпідставними та недоведеними, а тому
задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Авіакомпанія "Хорс" про визнання
Договору оренди № 4476 нерухомого майна,
що належить до державної власності від
30 вересня 2009 року, укладений між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Авіакомпанія "Хорс"
та Регіональним відділенням Фонду
державного майна України по м. Києву
таким, що діє до 30 вересня 2016 року та
внесення змін до п. 2 Договору №4476/01 про
внесення змін до договору оренди
нерухомого майна, №4476 від 30 вересня 2009
року від 24.10.2011 року, укладеного між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Авіакомпанія "Хорс"
та Регіональним відділенням Фонду
державного майна України по м. Києву
шляхом викладення п. 2 Договору №4476/01
про внесення змін до договору оренди
нерухомого майна, №4476 від 30 вересня 2009
року в новій редакції: "Договір оренди
№4476 від 30.09.2009 року діє з 30 вересня 2011
року до 30 вересня 2016 року включно"
відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення підписано 03.03.2014 р.

Головуючий суддя
Ю.О. Підченко

Судді
Т.П. Капцова

А.М. Івченко