ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року Справа № 905/2587/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого Грейц К.В.,суддів
:Бакуліної С.В. (доповідач), Глос
О.І.розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали касаційної
скаргиДержавного підприємства
"Одеська залізниця"на постановувід
22.01.2014 року Донецького апеляційного
господарського судуу справі№
905/2587/13господарського суду Донецької
областіза позовомДержавного
підприємства "Одеська
залізниця"доФізичної особи -
підприємця ОСОБА_4простягнення 107 685,00
грн.в судовому засіданні взяли участь
представники :від позивача: Пашко С.Г.
(довіреність № 209 від 02.01.2014р.)від
відповідача:не з'явились

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду
Донецької області (суддя Матюхін В.І.)
від 08.05.2013 року у справі № 905/2587/13 позов
задоволено; стягнуто з відповідача на
користь позивача 107 685,00 грн. штрафу, 2
153,70 грн. судового збору.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду (головуючий суддя
Татенко В.М., судді - Зубченко І.В.,
Радіонова О.О.) від 22.01.2014 року рішення
Господарського суду Донецької області
від 08.05.2013 року у справі №905/2587/13
скасовано; прийнято нове рішення, яким
у задоволенні позовних вимог
відмовлено; стягнуто з Державного
підприємства Одеська залізниця на
користь Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_4 витрати по сплаті судового
збору за звернення з апеляційною
скаргою у розмірі 1 076,85 грн.

В касаційній скарзі позивач просить
скасувати постанову Донецького
апеляційного господарського суду від
22.01.2014 року, а рішення Господарського
суду Донецької області від 08.05.2013 року у
справі №905/2587/13 залишити в силі,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
а саме: ст.ст.54, 63, 77, 99 ГПК України.

У відзиві на касаційну скаргу
представник відповідача повністю
заперечує викладені в ній доводи.

Заслухавши пояснення по касаційній
скарзі представника позивача, який
підтримав викладені в ній доводи,
перевіривши повноту встановлення
обставин справи та правильність їх
юридичної оцінки в постанові
апеляційного господарського суду,
колегія суддів Вищого господарського
суду України приходить до висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Державне підприємство "Одеська
залізниця" звернулось до
Господарського суду Донецької області
з позовом про стягнення з Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_4 107 685,00 грн.
штрафу за неправильно зазначену у
залізничній накладній №50020270 масу
вантажу, за відправкою Бункерна
Донецької залізниці - Гуменці
Південно-західної залізниці, вагони
№№ 66787227, 65310526, 66041211, вантаж - вугілля
кам'яне марки Т (вологе).

Відмовляючи в задоволенні позову,
апеляційний господарський суд
правомірно виходив із такого..

04.12.2012 року зі станції Бункерна
Донецької залізниці фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_4
(вантажовідправник) на адресу
вантажоотримувача - ПАТ "Подільський
цемент" (вантажоодержувач), на станцію
призначення - Гуменці
Південно-західної залізниці, у вагонах
№№66787227, 65310526, 66041211 за залізничною
накладною на групу вагонів № 50020270,
відвантажено вантаж: вугілля кам'яне
марки Т (вологе).

При оформленні накладної Відповідачем
зазначено масу вантажу у вагонах:
№66787227 - 68 800 кг (брутто - не зазначено,
тара - 22 200 кг); №65310526 - 68 700 кг
(брутто - не зазначено, тара - 22 400 кг);
№66041211 - 68 800 кг (брутто - не зазначено,
тара - 22 700 кг).

При проходженні вантажу через станцію
Знам'янка Одеської залізниці, на
підставі ст.24 Статуту залізниць
України, було проведено переваження
вагонів на тензометричних вагах та
складено акт загальної форми №37977 від
07.12.2012 року, відповідно до якого у
вагонах: №66787227 різниця проти даних
залізничної накладної складає 6 500кг;
№65310526 різниця проти даних залізничної
накладної складає 7 100кг; №66041211 різниця
проти даних залізничної накладної
складає 5 300кг.

За книгою зважування вантажів на
вагонних вагах станції Знам'янка
Одеської залізниці, переваження
08.12.2012р., встановлено: №66787227: вага
брутто 86 100кг, вага тари (з документу) 22
200кг, вага нетто 63 900кг, що менше проти
даних залізничної накладної на 4 900кг;
№65310526: вага брутто 87 300кг, вага тари (з
документу) 22 400кг, вага нетто 64 900кг, що
менше проти даних залізничної
накладної на 3 800кг; №66041211: вага брутто 89
300кг, вага тари (з документу) 22 700кг, вага
нетто 66 600кг, що менше проти даних
залізничної накладної на 2 200кг.

Матеріали справи містять два
комерційних акта, складених за
відправкою по накладній №50020270 від
04.12.2012 року на групу вагонів №№66787227,
65310526, 66041211:

- Комерційний акт АА №023062/977 від
08.12.2012 року (а.с.14), який підписаний
начальником станції, бригадиром ПКО,
працівником станції, містить
інформацію: про вагони №№66787227, 65310526,
66041211 за відправкою по накладній №50020270
від 04.12.2012 року; з розділу "Г" "опис
пошкодження" вбачається, що згідно акта
загальної форми станції Знам'янка №37978
від 07.12.2012 року вагон відчеплений на
ваги перевірку, вантаж, зокрема,
промаркований вапном, вага - тара 24 000кг,
нетто 69 800кг, при перевірці виявлено
навантаження рівномірне, нижче бортів
200мм; з розділу "Д" "опис виявленого із
зазначенням кількості недостач або
надлишку" вбачається, що при зважуванні
виявилося брутто 90 000кг, тара з
документу 24 000кг, нетто 66 000кг, що
складає різницю ваги проти документа в
сторону зменшення на 3 800кг. При
прибутті вагону на станцію призначення
- Гуменці Південно-західної залізниці у
цьому комерційному акті АА №023062/977 від
08.12.2012р. у розділі "Є" мається відмітка:
"Під час перевірки вантажу різниці
проти даного акту не виявлено";

- Комерційний акт АА № 023062/977/32 від
08.12.2012 року (а.с.19), який підписаний
начальником станції, бригадиром ПКО,
працівником станції, містить
інформацію: про вагони №№66787227, 65310526,
66041211 за відправкою по накладній №50020270
від 04.12.2012 року; з розділу "Г" "опис
пошкодження" вбачається, що згідно акта
загальної форми станції Знам'янка
№37977 від 07.12.2012 року, вагони відчеплені
на перевірку, вантаж, зокрема,
промаркований вапном, вага в вагоні
№66787227 - тара 22 200кг, нетто 68 800кг, у
вагоні №65310526 - тара 22 400кг, нетто 68 700кг,
у вагоні №66041211 - тара 22 700кг, нетто 68
800кг; з розділу "Д" "опис виявленого із
зазначенням кількості недостач або
надлишку" вбачається, що при зважуванні
виявилося у вагоні №66787227 вага брутто 86
100кг, вага тари (з документу) 22 200кг, вага
нетто 63 900кг, що менше проти даних
залізничної накладної на 4 900кг; у
вагоні №65310526: вага брутто 87 300кг, вага
тари (з документу) 22 400кг, вага нетто 64
900кг, що менше проти даних залізничної
накладної на 3 800кг; у вагоні №66041211: вага
брутто 89 300кг, вага тари (з документу) 22
700кг, вага нетто 66 600кг, що менше проти
даних залізничної накладної на 2 200кг.
При прибутті вагону на станцію
призначення - Гуменці
Південно-західної залізниці у цьому
комерційному акті АА №023062/977/32 від
08.12.2012 року у розділі "Є" мається
відмітка: "Під час перевірки вантажу
різниці проти даного акта не виявлено".

За оцінкою апеляційного суду доказів у
справі, за однією й тією-самою
відправкою, на підтвердження одного й
того-самого факту, за однією й
тією-самою датою і номером залізницею
було складено два різних за змістом
комерційних акта.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на неправильне зазначення
відповідачем відомостей про масу
вантажу у накладній, що є підставою для
стягнення з відповідача штрафу у сумі
107 685,00 грн., відповідно до статті 122
Статуту залізниць України. При цьому на
підтвердження порушення Позивач
посилається на висновки комерційного
акта АА №023062/977/32 від 08.12.2012 року.

Відповідно до ст.908 ЦК України
перевезення вантажу здійснюється за
договором перевезення; загальні умови
визначаються цим Кодексом, іншими
законами, транспортними кодексами
(статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них, умови перевезення вантажу
окремими видами транспорту, а також
відповідальність сторін щодо цих
перевезень встановлюються договором,
якщо інше не встановлено цим Кодексом,
іншими законами, транспортними
кодексами (статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Як встановлено ч.3 ст.909 ЦК України
укладення договору перевезення
вантажу підтверджується складанням
транспортної накладної.

Згідно ч.5 ст.307 ГК України умови
перевезення вантажів окремими видами
транспорту, а також відповідальність
суб'єктів господарювання за цими
перевезеннями встановлюються
транспортними кодексами,
транспортними статутами та іншими
нормативно - правовими актами.

Як зазначено в ст.6 глави 1 Статуту
залізниць України (далі - Статут),
накладна - це основний перевізний
документ встановленої форми,
оформлений відповідно до цього Статуту
та Правил перевезення вантажів, і
наданий залізниці відправником разом з
вантажем. Накладна є обов'язковою
двосторонньою письмовою формою угоди
на перевезення вантажу, яка
укладається між відправником та
залізницею на користь третьої особи
-одержувача і супроводжує вантаж до
місця призначення.

Статут визначає обов'язки, права і
відповідальність залізниць, а також
підприємств, які користуються
залізничним транспортом (ст.2 Статуту).
На підставі цього Статуту затверджені
Мінтрансом Правила перевезень
вантажів, які є обов'язковими для всіх
юридичних осіб (ст.5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме
п.1.1. розділу 4 "Правила оформлення
перевізних документів", затверджених
наказом Міністерства транспорту
України 21.11.2000 року за №644,
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 24.11.2000 року за №863/5084 (далі -
Правила оформлення), а також ст.23
Статуту передбачено, що відправник
повинен надати станції навантаження на
кожне відправлення вантажу заповнену
накладну (комплект перевізних
документів). У відповідності до цих
Правил, а саме п.2.1 та п.2.2 графи "Маса
вантажу, визначена відправником, кг" та
"Спосіб визначення маси" заповнюються
вантажовідправником. Маса вантажу,
згідно ст.37 Статуту та п.5 Правил
приймання вантажів до перевезення,
затверджених наказом Міністерства
транспорту України від 21.11.2000 року №644,
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 24.11.2000 року за №861/5082,
визначається відправником.

Правильність внесених у накладну
відомостей, як це передбачено п.2.3
Правил оформлення, своїм підписом
підтверджує представник відправника.
Так, правильність внесених відомостей
до вищевказаної накладної підтвердив
своїм підписом представник
відправника.

Відповідно до статті 24 Статуту
залізниць України залізниця має право
перевірити правильність відомостей
про вантаж, зазначений відправником у
накладній на станції відправлення, під
час перевезення та на станції
призначення.

Згідно приписів ст.129 Статуту
обставини, що можуть бути підставою для
матеріальної відповідальності
залізниці, вантажовідправника,
вантажоодержувача, пасажирів під час
залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниць. За п."а)" цієї статті
саме комерційним актом засвідчується
невідповідності найменування, маси і
кількості місць вантажу, багажу чи
вантажобагажу натурою з даними,
зазначеними у транспортних документах.

Частиною 2 ст.129 Статуту визначено, що
залізниця зобов'язана скласти
комерційний акт, якщо вона сама виявила
зазначені вище обставини або якщо про
існування хоча б однієї з них заявив
одержувач або відправник вантажу,
багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що
виникли в процесі перевезення вантажу,
багажу і вантажобагажу і які можуть
бути підставою для матеріальної
відповідальності, оформляються актами
загальної форми.

Отже, у контексті приписів ст.34 ГПК
України виключно комерційний акт є
відповідним допустимим доказом, що
підтверджує неправильне зазначення
відомостей про масу вантажу у
залізничній накладній.

Порядок складання комерційних актів та
актів загальної форми встановлюється
Правилами складання актів,
затвердженими наказом Міністерства
транспорту України від 28.05.2002 №334,
зареєстрованих у Міністерстві юстиції
України 08.07.2002 року за №567/6855 (далі -
Правила складання актів).

Комерційні акти складаються, зокрема,
на вантаж, що перебуває у дорозі - у день
виявлення обставин, що підлягають
оформленню комерційним актом (ст.4
Правил складання актів).

Відповідно до ст.6 Правил складання
актів при видачі однорідного вантажу,
який перевозиться навалом або насипом
і прибув від одного відправника на
адресу одного одержувача, недостачі, що
перевищують норму природної втрати
маси вантажу і граничне розходження
визначення маси нетто, а також
надлишки, що перевищують граничне
розходження визначення маси нетто,
виявлені в окремих відправках під час
перевірки протягом однієї календарної
доби, оформляються одним комерційним
актом. В акт включаються тільки
відправки, які прибули в справних
вагонах з непошкодженими пломбами (ЗПП)
відправника, а також без ознак
недостачі, псування, пошкодження на
відкритому рухомому складі або в
критих та інших вагонах без пломб (якщо
такі перевезення передбачені
Правилами), у яких виявлено недостачу
або надлишок.

Як зазначено вище, наявні у матеріалах
справи документи свідчать про
складання Позивачем двох комерційних
актів щодо однієї й тієї-самої події,
які містять різну інформацію щодо
підстав складання комерційних актів,
відомостей про вагони та опису
виявлення недостачі, що є порушенням
норм Статуту та Правил складання актів.

За таких обставин апеляційний
господарський суд відмовив у
задоволенні позовних вимог за їх
недоведеністю, оскільки наявні у
справі комерційні акти не прийняті
апеляційним господарським судом до
уваги як доказ порушення Відповідачем
вимог щодо правильності внесення даних
у залізничну накладну.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.1117 ГПК України
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права;
касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Беручи до уваги все наведене та вимоги
чинного законодавства в їх сукупності,
колегія суддів не вбачає підстав для
скасування постанови Донецького
апеляційного господарського суду.

Керуючись ст.ст.1115, 1117, 1118, п.1 ч.1 ст.1119,
ст.11111 ГПК України, Вищий господарський
суд України ,-

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державного
підприємства "Одеська залізниця"
залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 22.01.2014 року у
справі № 905/2587/13 залишити без змін.

Головуючий-суддя К.Грейц

Судді
С.Бакуліна

О.Глос