ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року Справа № 5004/2470/11

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого - судді Капацин Н.В. -
доповідача у справісуддів :Бернацької
Ж.О. Кривди Д.С.розглянувши у відкритому
судовому засіданні касаційну скаргу
Заступника прокурора Волинської
області на постановуРівненського
апеляційного господарського суду від
16.12.2013у справі№ 5004/2470/11господарського
судуВолинської області за
позовомРегіонального відділення Фонду
Державного майна України по Волинській
області доПриватного підприємства
"Ніксервіс" третя особа1. ОСОБА_4, 2.
Територіальний центр соціального
обслуговування населення Луцького
районупророзірвання договору
купівлі-продажу від 19.09.2008 року № 556,
повернення об'єкту у власність
продавця та стягнення неустойки у
розмірі 1 472 800 грн.

за участю представників від: позивача
Цуцкірідзе І.Л. (довір. від
28.11.2013)відповідача не з"явилисятретьої
особи1. не з"явилися 2. не
з"явилисяпрокуратуриСіромашенко Р.Л. -
посвідчення № 2271

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду
Волинської області від 12.01.2010 у справі
№ 07/11-91, залишеним без змін постановою
Львівського апеляційного
господарського суду від 01.07.2010,
задоволено первісний позов
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Волинській
області (Позивач), розірвано договір
купівлі-продажу державного майна № 556
від 19.09.2008, укладений між Регіональним
відділенням Фонду державного майна
України по Волинській області і
Приватним підприємством "Ніксервіс"
(Відповідач), зобов'язано Відповідача
повернути об'єкт державного майна у
власність Позивача, стягнуто з
Відповідача на рахунок Позивача 1 472 800
грн. штрафу. На Відповідача покладено
судові витрати.

Відмовлено у задоволенні зустрічного
позову Приватного підприємства
"Ніксервіс" до Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Волинській області про
визнання недійсним пункту 8.2 договору
купівлі-продажу № 559 від 19.09.2008.

В червні 2011 року до Вищого
господарського суду України
звернулася з касаційною скаргою
ОСОБА_4, в якій зазначила, що судові
рішення у справі № 07/44-91 зачіпають її
інтереси і порушують її права.

Постановою Вищого господарського суду
України від 11.08.2011 скасовані судові
рішення по справі № 07/44-91, а справу
передано на новий розгляд до
Господарського суду Волинської
області.

Ухвалою Господарського суду
Волинської області від 25.08.2011 у справі
№ 3/5004/1417/11 до участі у справі в якості
третьої особи на стороні Відповідача
без самостійних вимог залучено ОСОБА_4.

В процесі розгляду справи в суді першої
інстанції справі присвоювалися різні
номери, без обґрунтування необхідності
і відповідного процесуального
документа, до участі у справі залучено
третю особу на стороні Позивача без
самостійних вимог на предмет спору -
Територіальний центр соціального
обслуговування населення Луцького
району.

16.07.2013 Регіональне відділення Фонду
державного майна України по Волинській
області звернулося до Господарського
суду Волинської області з клопотанням
про відмову від позовних вимог про
повернення в державну власність
об'єкта державного майна військового
містечка НОМЕР_1 разом із земельною
ділянкою, оскільки вказаний об'єкт, що є
предметом договору купівлі-продажу №
556 від 19.09.2008, Відповідачеві не
передавався.

Представником Приватного підприємства
"Ніксервіс" 25.10.2011 подано до суду
клопотання про залишення без розгляду
зустрічного позову про визнання
недійсним пункту 8.2 договору
купівлі-продажу № 556 від 19.09.2008 та
клопотання про відмову від зустрічного
позову.

Рішенням Господарського суду
Волинської області від 16.07.2013 у справі
№ 5004/2470/11 задоволено позов
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Волинській
області, розірвано договір
купівлі-продажу № 556 від 19.09.2008
державного майна - групи інвентарних
об'єктів колишнього військового
містечка НОМЕР_1 разом із земельною
ділянкою, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, укладений між Регіональним
відділенням Фонду державного майна
України по Волинській області та
Приватним підприємством "Ніксервіс",
стягнуто з Приватного підприємства
"Ніксервіс" на рахунок Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Волинській області
неустойку у розмірі 1 472 800 грн.

Задовольняючи позовні вимоги Позивача,
місцевий господарський суд послався на
статті 6, 629, 651 Цивільного кодексу
України, частину 5 статті 27 Закону
України "Про приватизацію державного
майна", статтю 193 Господарського
кодексу України, які передбачають
свободу договору, обов'язковість
договору до виконання і правові
наслідки у разі порушення стороною
умов договору.

При цьому суд першої інстанції вказав
на відсутність порушеного права ОСОБА_4
у даній справі з огляду на те, що вона
укладала з Приватним підприємством
"Ніксервіс" договір про спільну
діяльність від 10.10.2008, який не може
вплинути на взаємовідносини, які
склалися між Позивачем і Відповідачем
за договором купівлі-продажу
державного майна № 556 від 19.09.2008,
порушення майнових прав ОСОБА_4
Приватним підприємством "Ніксервіс" за
договором про спільну діяльність не
позбавляє її права звернутися до суду з
позовом до ПП"Ніксервіс" про
відшкодування понесених збитків.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 16.12.2013 залучено
до участі у справі в якості іншого
Відповідача ОСОБА_4 та оскільки, в силу
статей 1, 21 Господарського
процесуального кодексу України в
господарському процесі можуть бути
юридичні особи чи громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
і в установленому порядку набули
статусу суб'єкта підприємницької
діяльності, а ОСОБА_4 є фізичною особою,
апеляційний господарський суд
відповідно до пункту 1 частини 1 статті
80 ГПК України припинив провадження у
справі, скасувавши рішення
Господарського суду Волинської
області від 16.07.2013 у справі № 5004/2470/11.

Заступник прокурора Волинської
області звернувся з касаційною
скаргою, в якій просить Вищий
господарський суд скасувати постанову
Рівненського апеляційного
господарського суду від 16.12.2013 у справі
№ 5004/2470/11 і передати справу на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

В касаційній скарзі заявник вказує на
порушення судом апеляційної інстанції
норм матеріального і процесуального
права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги щодо дотримання
судами першої та апеляційної інстанції
норм матеріального і процесуального
права, колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає, що
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до статті 1117 Господарського
процесуального кодексу України
касаційна інстанція перевіряє
застосування господарськими судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права
на підставі встановлених фактичних
обставин справи.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та підтверджується
матеріалами справи, 19.09.2008 між
Регіональним відділенням Фонду
державного майна України по Волинській
області (Продавець) та Приватним
підприємством "Ніксервіс" (Покупець)
укладено договір № 556, за умовами якого
продано об'єкт приватизації державної
власності (окреме індивідуально
визначене майно - будівлі, споруди) -
група інвентарних об'єктів колишнього
військового містечка НОМЕР_1), які
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 разом
із земельною ділянкою державної
власності, на якій розташований об'єкт
приватизації.

19.09.2008 договір купівлі-продажу
нотаріально посвідчений приватним
нотаріусом Луцького міського
нотаріального округу Волинської
області і зареєстровано в реєстрі за №
1887.

В пункті 2.4 договору сторони узгодили
ціну продажу об'єкта приватизації на
суму 7 364 000 грн., з яких 750 328,27 грн.
вартість земельної ділянки і
6 613 671,73 грн. - ціна продажу нерухомого
майна.

В розділі 3 договору купівлі-продажу №
556 від 19.09.2008 закріплені положення про
порядок і строки проведення Покупцем
платежів за об'єкт приватизації,
передбачено зарахування в рахунок ціни
продажу перерахованих Покупцем
грошових коштів як гарантія участі в
аукціоні.

Згідно з пунктом 3.1 договору
купівлі-продажу Покупець зобов'язаний
оплатити суму 6 136 666,67 грн. протягом 30
календарних днів з моменту
нотаріального посвідчення та
державної реєстрації договору.

В пункті 8.2 договору зазначається, що у
разі несплати Покупцем вартості
об'єкта аукціону у визначені договором
терміни, Покупець зобов'язаний
сплатити на користь Продавця неустойку
у розмірі, що становить 20% від ціни
продажу об'єкта аукціону.

У зв'язку з невиконанням Відповідачем
зобов'язань по оплаті куплених об'єктів
нерухомості за договором № 556 від
19.09.2008, Регіональне відділення Фонду
державного майна України по Волинській
області звернулося з позовом до
Приватного підприємства "Ніксервіс" (з
урахуванням заяви про зменшення
позовних вимог) про розірвання
договору купівлі-продажу і стягнення
неустойки на суму 1 4723 800 грн.

Відповідно до статті 655 Цивільного
кодексу України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і оплатити за нього певну
грошову суму, а стаття 526 ЦК України
передбачає, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Спеціальним законом, який регулює
взаємовідносини сторін при
купівлі-продажу об'єктів приватизації
є Закон "Про приватизацію державного
майна", частина 5 статті 27 якого
передбачає, що на вимогу однієї із
сторін договір купівлі-продажу може
бути розірвано або визнано недійсним
за рішенням суду в разі невиконання
іншою стороною зобов'язань,
передбачених договором
купівлі-продажу.

Тому, вирішуючи спір у справі № 5004/2470/11,
Господарський суд Волинської області
обґрунтовано прийшов до висновку про
розірвання договору купівлі-продажу №
556 від 19.09.2008.

Згідно з частиною 4 статті 29 Закону "Про
приватизацію державного майна", пункт 1
постанови Кабінету Міністрів України
"Про розмір неустойки за повну або
часткову несплату покупцями коштів за
об'єкти приватизації" від 17.09.2008 № 846,
пункт 8.2 договору купівлі-продажу № 556
від 19.09.2008 Позивачем нараховано, а судом
першої інстанції стягнуто неустойку за
несвоєчасну оплату вартості об'єкта
приватизації на суму 1 472 800 грн.

З огляду на вказане, колегія суддів
Вищого господарського суду України
вважає, що рішення місцевого
господарського суду від 16.07.2013 у справі
№ 5004/2470/11 відповідає нормам
матеріального і процесуального права і
у суду апеляційної інстанції не було
правових підстав для скасування цього
рішення з огляду на наступне.

Апеляційним господарським судом
безпідставно залучено до участі у
справі в якості Відповідача Фізичну
особу ОСОБА_4, у зв'язку з чим справа за
суб'єктним складом стала непідсудною у
господарському суді, оскільки
господарська процесуальна
правоздатність тісно пов'язана з
матеріально-правовою правоздатністю і
з матеріальним правом, яке підлягає
захисту, вона виникає одночасно з
виникненням здатності мати
матеріальні права і обов'язки.

В силу частини 3 статті 21
Господарського процесуального кодексу
України відповідачами є особи до яких
пред'явлено позовну вимогу і які
знаходяться з позивачем у матеріальних
правовідносинах, а стаття 11 Цивільного
кодексу України передбачає підстави
виникнення цивільних прав і обов'язків,
зокрема, з договорів , інших правочинів,
завдання майнової (матеріальної) та
моральної шкоди іншій особі.

Фізична особа ОСОБА_4 не перебуває у
цивільно-правових відносинах з
Позивачем і за предметом спору у даній
справі не має перед Позивачем ніяких
обов'язків.

Враховуючи, що згідно зі статтею 111-7 ГПК
України касаційна інстанція не має
права встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні або постанові
господарського суду, досліджувати
докази або збирати нові докази за
касаційною скаргою ОСОБА_4 Вищий
господарський суд України постановою
від 11.08.2011 у справі № 07/44-91 скасував
рішення судів попередніх інстанцій у
справі № 07/44-91 з метою дослідження
питання про наявність (відсутність)
порушеного права ОСОБА_4 при вирішенні
спору.

Рішенням Господарського суду
Волинської області від 16.07.2013 у справі
№ 5004/2470/11 встановлено, що зобов'язання
за договором про спільну діяльність
від 10.10.2008, укладеним між ОСОБА_4 та
Приватним підприємством"Ніксервіс", не
впливають на відносини, які
врегульовані договором
купівлі-продажу державного майна
№ 556 від 19.09.2008, укладеним між
Регіональним відділенням Фонду
державного майна України по Волинській
області і Приватним підприємством
"Ніксервіс" та не являється перешкодою
для розірвання цього договору у зв'язку
з невиконанням договірних зобов'язань
Приватним підприємством "Ніксервіс".

Відповідно до статті 101 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд мав
повторно оцінити наявні матеріали
справи і зроблені судом першої
інстанції висновки.

За таких обставин, касаційна скарга
Заступника прокурора Волинської
області підлягає задоволенню.
Постанова Рівненського апеляційного
господарського суду від 16.12.2013 у справі
№ 5004/2470/11 скасовується з передачею
справи на новий розгляд до
Рівненського апеляційного
господарського суду для здійснення
апеляційного провадження.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 1115 - 1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Заступника прокурора
Волинської області задовольнити.

Скасувати постанову Рівненського
апеляційного господарського суду від
16.12.2013 у справі № 5004/2470/11.

Передати справу № 5004/2470/11 на новий
розгляд до Рівненського апеляційного
господарського суду для здійснення
апеляційного провадження.

Головуючий - суддя
Н.В. Капацин

Судді
Ж.О. Бернацька

Д.С. Кривда