ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

11.03.2014Справа № 901/191/14За позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Саках та Сакському районі Автономної
Республіки Крим,

до відповідача Державного
підприємства радгосп-завод
"Євпаторійський",

про стягнення 2179,75грн.

Суддя
Башилашвілі О.І.

Представники сторін не з'явились.

СУТЬ СПОРУ: Управління Пенсійного
фонду України у місті Саки та Сакському
районі Автономної Республіки Крим
звернулось до господарського суду
Автономної Республіки Крим із позовом
до Державного підприємства
радгосп-завод "Євпаторійський", в якому
просить суд стягнути з відповідача
суму боргу по пільговій пенсії у
розмірі 2179,75грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі -
Закон № 1788-ХІІ), ч. 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV
(далі-Закон №1058-IV), п.6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
України від 19.12.2003 № 21-1 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України від 16.01.2004 за № 64/8663 (далі -
Інструкція № 21-1). При цьому позивач
зазначає, що відповідачем не виконаний
обов'язок зі сплати платежів з
відшкодування витрат Управління ПФУ на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, за
грудень 2013 року, у зв'язку з чим виникла
заявлена до стягнення сума
заборгованості. В обґрунтування
підвідомчості спору суду позивач
посилається на положення п. 7 ч. 1 ст. 12,
ст. 16 Господарського процесуального
кодексу України.

Ухвалою суду від 15.01.2014 порушено
провадження у справі та у порядку ст. 65
ГПК України зобов'язано сторін надати
суду документи, необхідні для
вирішення спору.

На підставі ст. 77 ГПК України розгляд
справи відкладався. Черговий розгляд
справи призначений на 11.03.2014.

Позивач явку свого повноважного
представника у жодне судове засідання
не забезпечив, про час та місце
слухання справи проінформований
належним чином та своєчасно (а.с. 11, 16,
18-19).

Відповідач явку свого повноважного
представника у жодне судове засідання
також не забезпечив, про причини неявки
суд не повідомив. Будь яких заяв,
клопотань чи відзиву на позов від
відповідача на адресу суду не
надходило.

Так, особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст.
87 ГПК України. Крім того, у разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
Доказом такого повідомлення в разі
неповернення ухвали підприємством
зв'язку може бути й долучений до
матеріалів справи та засвідчений самим
судом витяг з офіційного сайту
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" щодо
відстеження пересилання поштових
відправлень, який містить інформацію
про отримання адресатом відповідного
поштового відправлення, або засвідчена
копія реєстру поштових відправлень
суду (п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
№ 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції"). За таких обставин,
суд вважає відповідача також належним
чином повідомленим про час і місце
розгляду справи (а.с. 12).

Відповідач процесуальним правом,
передбаченим ст. 59 ГПК України, не
скористався та відзиву на позов не
надав.

З урахуванням зазначеного, суд вважає
за можливе розглядати справу без
участі представників сторін на
підставі ст. 75 ГПК України за наявними у
справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані докази, суд

встановив:

Сакською районною державною
адміністрацією Автономної Республіки
Крим 30.04.1993 проведено державну
реєстрацію юридичної особи -
Державного підприємства радгосп-завод
«Євпаторійський», що підтверджується
витягом з ЄДРПОУ станом на 08.01.2014 (а.с.
5-6).

Відповідач зареєстрований як платник
збору на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування в Управлінні
Пенсійного фонду України в м. Саки та
Сакському районі АР Крим.

Відповідно до статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» Пенсійний
фонд України призначає пенсії за віком
на пільгових умовах. А стаття 8
зазначеного Закону передбачає, що
виплата пенсій здійснюється з коштів
Пенсійного фонду України.

Згідно пункту 2 Прикінцевих положень
Закону «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
зберігається порядок покриття
витрат на виплату і доставку цих
пенсій, що діяв до набрання чинності
цим Законом. Підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій.

Відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду України на виплату і
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», в частині
пенсій призначених згідно з пунктами
«б-з» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», а саме плату,
що покриває фактичні витрати на
виплату і доставку пенсій працівникам
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 16.01.2003 року №36.

Розрахунки суми відшкодування
розраховуються відповідно до
підпункту 6.1 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003року №21-1 (далі - Інструкція).

Пунктом 6.4 зазначеної Інструкції
встановлено, що розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами доходів
органів Пенсійного фонду України
щорічно у розрахунках фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, призначених відповідно до
частини 2 «Прикінцевих положень»
Закону, які надсилаються підприємствам
до 20-го січня поточного року та
протягом 10 днів з новопризначених
(перерахованих) пенсій.

Розрахунки складаються на підставі
відомостей відділів з призначення
пенсій органів Пенсійного фонду
України, які подаються згідно з
додатком 8 та додатком 8а до 1 січня
поточного року та протягом 10 днів з дня
прийняття рішення про призначення
нової пенсії (п. 6.5 Інструкції).

Пунктом 6.8 цієї Інструкції передбачено,
що підприємства щомісяця до 25 числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем на адресу відповідача
направлений розрахунок фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в частині
пенсії, призначеної відповідно до
пунктів «б»-«з» ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» ОСОБА_1,
ОСОБА_2 (а.с. 7, 8).

Відповідно до вказаного розрахунку
загальна сума пільгових пенсій, що
підлягає відшкодуванню за грудень 2013
року становить 2179,75 грн.

Розрахунок направлений на адресу
відповідача рекомендованою
кореспонденцією та отриманий останнім
12.12.2013, про що свідчить відмітка на
повідомленні про вручення поштового
відправлення № 931.

Проте, у визначені законодавством
строки, відповідачем суму фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій за грудень 2013
сплачено не було, у зв'язку з чим за ним
утворилась заборгованість в сумі 2179,75
грн.

Відповідно до ст.ст.33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Виходячи зі змісту статей 32, 33
Господарського процесуального кодексу
України, відповідачем під час розгляду
даної справи не був доведений суду факт
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за грудень 2013.

Таким чином, позовні вимоги Управління
Пенсійного фонду України у місті Саки
та Сакському районі Автономної
Республіки Крим про стягнення з
відповідача 2179,75грн. є обґрунтованими,
підтвердженими матеріалами справи та
такими, що підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 3 ст. 49 ГПК України судовий
збір, від сплати якого позивач у
встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в доход
бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.

За таких обставин, оскільки органи
Пенсійного фонду України звільнені від
сплати судового збору та у зв'язку із
задоволенням позовних вимог, витрати
по сплаті судового збору у розмірі
1827,00 грн покладаються судом на
відповідача.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення. Повне
рішення складено 17.03.2014.

Керуючись статтями 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства
радгосп-завод "Євпаторійський" на
користь Управління Пенсійного фонду
України у місті Саки та Сакському
районі Автономної Республіки Крим
заборгованість з фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, у
розмірі 2179,75 грн.

3. Стягнути з Державного підприємства
радгосп-завод "Євпаторійський" в дохід
Державного бюджету судовий збір у
розмірі 1827,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
О.І. Башилашвілі