ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.03.14р. Справа № 904/387/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Марцек - Друкарський
Двір", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОНІКС", смт. Губиниха

про стягнення заборгованості у розмірі
44 804,62 грн

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

Від позивача: Якименко Є.П., ордер ДП №
340/000035 від 12.02.2014 року, адвокат;

Від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Марцек-Друкарський
Двір» звернулось до господарського
суду Дніпропетровської області з
позовом про стягнення 44 804, 62 грн., що
складають суму заборгованості за
договором № МПД0104 від 03.01.2013 року, 1 037
грн. пені та 239 грн. річних та 10 000 грн., що
складають суму витрат, пов'язаних з
послугами адвоката.

Відповідач відзив на позовну заяву не
надав, його повноважний представник в
судове засідання не з'явився.

06.03.14 р. в судовому засідання оголошені
вступна та резолютивна частини рішення
(ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представника позивача,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

03.01.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Марцек-Друкарський
Двір» (Позивач) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Онікс»
(Відповідач) укладено договір № МПД0104
про виробництво та поставку
поліграфічної продукції (далі -
Договір).

Відповідно до п. 1.1. вище зазначеного
договору, Виконавець приймає на себе
зобов'язання виготовити та поставити
поліграфічну продукцію на підставі
Замовлень, які Замовник направляє
Виконавцю у відповідності до умов
Договору.

Замовник в свою чергу зобов`язується
прийняти та сплатити вартість таких
робіт.

Відповідно ст. 837 Цивільного кодексу
України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Аналіз умов укладеного сторонами
договору, який передбачає як поставку
товару, так і виконання робіт,
свідчить про те, що даний вид договору
має змішаний характер.

В п. 2.1. Договору сторони узгодили, що
виготовлення та поставка продукції
здійснюється окремими партіями на
підставі Замовлення, які узгоджуються
та підписуються сторонами окремо по
кожній партії продукції.

Виготовлена продукція передається
Виконавцем Замовнику в строки,
встановлені Замовленням, шляхом їх
поставки Замовнику. ( п. 3.1.)

Виконуючи умови зазначеного вище
договору, позивач на підставі заявки
виготував упаковку на засіб „Крот" 80 г.
та 13.09.2013 року поставив вказану
продукцію вартістю 44 804, 62 грн. на
адресу Замовника, що підтверджується
видатковою накладною №РН-0002121 від
13.09.2013 р. ( а.с. 16).

Відповідно до п. 5.3 договору, оплата
продукції здійснюється Замовником
протягом 30 днів з дня її поставки, що
підтверджується завіреною Замовником
видатковою накладною на продукцію.

Відповідно до ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання
повинні виконуватися належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту, або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Доказів виконання зобов`язань щодо
оплати вартості поставленої продукції
в сумі 44 804, 62 грн., відповідач на
момент розгляду спору не надав.

З огляду на викладене, вимоги позивача
в частині суми основного боргу, слід
визнати обґрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України
встановлено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

За порушення строків оплати продукції
сторонами в договорі передбачена
відповідальність у вигляді пені в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за кожен день прострочення. ( п. 5.4)

Згідно наданому позивачем розрахунку,
сума пені за період з 14.10.2013 року по
17.12.2013 року складає 1 037 грн.

Зазначена вище сума підлягає до
примусового стягнення.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошових
зобов'язань на вимогу кредитора,
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3 відсотка річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Згідно наданому розрахунку, сума
річних за період з 14.10.2013 року по 17.12.2013
року складає 239 грн.

Зазначена вище сума також підлягає до
примусового стягнення.

Позивач надав документи, які свідчать
про його витрати, пов'язані з
отриманням адвокатських послуг
(адвокатська угода № 4360-И від 27.12.2013,
платіжне доручення № 2859 від 02.12.2013 року,
свідоцтво про державну реєстрацію
Адвокатського об'єднання „Адвокатська
компанія „ВЕРІТАС").

Згідно зі ст.44 Господарського
процесуального кодексу України оплата
послуг адвоката відноситься до складу
судових витрат і згідно зі статтею 48
цього Кодексу вони визначаються у
порядку, встановленому Законом України
"Про адвокатуру".

Статтею 12 цього Закону передбачено, що
оплата праці адвоката здійснюється на
підставі угоди між громадянином чи
юридичною особою і адвокатським
об'єднанням чи адвокатом.

Відповідно до ст. 33 Правил адвокатської
етики, гонорар, отриманий адвокатом за
надання правової допомоги, повинен
бути законним за формою і порядком
внесення, та розумно обґрунтованим за
розміром. Фактори, що повинні братися
до уваги при визначенні обґрунтованого
розміру гонорару, включають в себе,
зокрема, обсяг часу і роботи, що
вимагаються для належного виконання
доручення, ступінь складності та
новизни правових питань, що стосуються
доручення.

Як вбачається із наданих позивачем
документів, вартість послуг адвоката
склала 10 000 грн.

Вказана сума винагороди явно завищена,
оскільки спір стосується стягнення
вартості продукції з врахуванням 3%
річних, та пені за однією видатковою
накладною.

Підготовка позовної заяви за таким
спором не потребує значної витрати
часу та застосування новизни правових
питань, що вимагається для належного
виконання доручення .

При цьому слід зазначити про те, що
відповідно до умов договору про
надання правової допомоги №4360-И від
27.11.2013 р., Замовник брав на себе
зобов'язання щодо представлення
інтересів Клієнта у судових
засіданнях, як у суді першої, так і
апеляційної інстанції,
документального підтвердження щодо
вартості надання послуг окремо, в
першій та апеляційній інстанції, суду
не надано.

У господарського суду відсутні
підстави для розгляду вимог, щодо
покладення на відповідача витрат за
послуги адвоката, які передбачаються
до надання в майбутньому (в
апеляційній інстанції).

З огляду на викладене господарський
суд вважає, що розмір витрат, пов'язаний
з оплатою послуг адвоката, які
підлягають покладенню на відповідача,
необхідно обмежити до 1 000 грн.

Керуючись ст. 526, 610, 611, 625, ст. 837
Цивільного кодексу України, ст.ст. 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю „Онікс" (51250,
Дніпропетровська обл., Новомосковський
р-н, смт. Губиниха, вул. Леніна, 234, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Марцек-Друкарський Двір" (49055, м.
Дніпропетровськ, вул. Будівельників, 34,
) 44 804 (сорок чотири
тисячі вісімсот чотири гривні) 62 коп.
основного боргу, 1 037 ( одна тисяча
тридцять сім гривень) пені, 239 (двісті
тридцять дев'ять гривень) річних, 1 827
(одна тисяча вісімсот двадцять сім
гривень) судового збору, 1 000 (одна
тисяча гривень) витрат на послуги
адвоката.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Суддя І.Ф. Мельниченко

Повне рішення складено: 11.03.14 р.