м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №13/414 26.02.14

Суддя Господарського суду міста Києва
Підченко Ю.О.

За участю секретаря судового засідання
Швеця С.С.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Блок-А"

до відповідача Комунального
підприємства "Київський завод
алюмінієвих будівельних конструкцій"

про стягнення 30 822 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з
обмеженою відповідальністю "Блок-А"
звернулося до Господарського суду
міста Києва з позовними вимогами до
Комунального підприємства "Київський
завод алюмінієвих будівельних
конструкцій" про стягнення суми
завищення в розмірі 30 822 грн.,
відповідно до договору № 18с/К-13/241 від
14.05.2003.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 22.08.2005 провадження у справі
було зупинено до вирішення пов'язаною з
нею справи № 9/104 за позовом
Комунального підприємства "Київський
завод алюмінієвих будівельних
конструкцій" до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Блок-А" про стягнення
14 186,83 грн.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 22.08.2005, залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 07.06.2005, у
задоволенні позову відмовлено.
Постановою Вищого господарського суду
України від 20.10.2005, рішення та постанову
попередніх судових інстанцій
скасовано, а справу передано на новий
розгляд.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 07.04.2006 у справі № 9/104-14/42 у
задоволенні позову відмовлено.
Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 16.08.2006 рішення
місцевого господарського суду
скасовано, позов задоволено частково.
Постановою Вищого господарського суду
України від 02.11.2006, постанову
апеляційного господарського суду
скасовано, а рішення місцевого
господарського суду залишено в силі.

Ухвалою Господарського суду
міста Києва від 24.01.2014 провадження у
справі поновлено.

Сторін було належним чином повідомлено
про час та місце проведення судового
засідання, тому судом з урахуванням
вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені
всі необхідні умови для вирішення
спору на принципах змагальності,
рівності учасників процесу перед
законом. Неприбуття у судове засідання
представників позивача та відповідача,
які були належним чином повідомлені
про час та місце проведення судового
засідання не перешкоджає розгляду
спору по суті згідно вимог ст. 75 ГПК
України, оскільки до повноважень
господарських судів не віднесено
установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій.

З'ясувавши фактичні обставини справи,
докази на їх підтвердження, виходячи з
фактів, встановлених у процесі
розгляду справи та правову норму, яка
підлягає застосуванню, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 14.05.2003 між
Головним управлінням по фізичній
культурі і спорту м. Києва, далі
Замовник, Товариством з обмеженою
відповідальністю "Блок-А", далі
Генпідрядник, та Комунальним
підприємством "Київський завод
алюмінієвих будівельних конструкцій",
далі Підрядник, укладений договір
18с/К-13/241, далі Договір, відповідно до
предмету якого (п.1.1 Договору) Підрядник
зобов'язується виконати за технічним
завданням Замовника з використанням
своїх матеріалів, а Замовник
зобов'язується створити підряднику
необхідні для виконання умови,
прийняти та оплатити наступну роботу:
виготовлення, доставку та монтаж
метало пластикових конструкцій
загальною площею 525,69 кв.м., згідно
специфікації на об'єкт -
легкоатлетичний манеж по вул. Тичини,18А
в м. Києві.

Згідно п. 2.1 Договору вартість робіт
визначається договірною ціною і
становить 203 303 грн. з ПДВ, послуги
генпідряду становлять 4 %.

В червні 2003 року були підписані акти
здачі-приймання виконаних робіт за
формою КБ-2В на суму 40 758 грн. та на суму
154 414 грн. за 525,69 кв.м. встановлених
металопластикових вікон.

Оплата проводилася
Генпідрядником, а саме: платіжним
доручення від 22.05.2003 № 255 в сумі 80 000 грн.;
платіжним доручення від 23.05.2003 № 259 в
сумі 39 500 грн.; платіжним доручення від
11.07.2003 № 368 в сумі 20 000 грн.; платіжним
доручення від 22.07.2003 № 399 в сумі 20 000 грн.;
платіжним доручення від 17.12.2003 № 966 в
сумі 35 672 грн.

Згідно з "Планом проведення
контрольних обмірів на об'єктах
будівництва, капітального ремонту та
реставрації на 2004 рік" затвердженим
Київською міською державною
адміністрацією, 11 лютого 2004 року служба
"Київдержекспертиза" провела
контрольний обмір на об'єкті
"Капітальний ремонт та реконструкція
легкоатлетичного манежу Київської
міської школи вищої спортивної
майстерності" по вул. П.Тичини, 18.

Позивач стверджує, що згідно акту
контрольного заміру, фактична сума
виконаних робіт по встановленню
металопластикових вікон складає 171 198
грн., а за мінусом 4% послуг генпідряду
становить 164 350 грн. Виходячи з цього
просить суд стягнути з відповідача
суму завищення ціни підрядником за
виконані роботи в розмірі 30 822 грн.

Судом дана належна правова
кваліфікація правовідносинам сторін.
За своєю правовою природою між
сторонами укладено договір підряду.
Сторони досягли всіх суттєвих умов
відносно цього типу договору,
встановили його предмет, визначили
договірну ціну (кошторис), порядок
прийняття виконаних робіт, а тому в
розумінні вимог ст. ст. 638, 639, 837, 854 ЦК
України договір вважається
укладеним.

Так, стаття 837 ЦК України передбачає, що
за договором підряду одна сторона
(Підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (Замовника), а
Замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Дослідивши вимогу позивача щодо
стягнення з відповідача суми
завищення, суд встановив, що відповідно
до статті 16 ЦК України кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало
до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в
натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші
способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової)
шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

За приписами статті 20 ГК України кожний
суб'єкт господарювання та споживач має
право на захист своїх прав і законних
інтересів. Права та законні інтереси
зазначених суб'єктів захищаються
шляхом:

- визнання наявності або відсутності
прав;

- визнання повністю або частково
недійсними актів органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування, актів інших суб'єктів,
що суперечать законодавству, ущемлюють
права та законні інтереси суб'єкта
господарювання або споживачів;
визнання недійсними господарських
угод з підстав, передбачених законом;

- відновлення становища, яке існувало
до порушення прав та законних
інтересів суб'єктів господарювання;

- припинення дій, що порушують право або
створюють загрозу його порушення;

- присудження до виконання обов'язку в
натурі;

- відшкодування збитків;

- застосування штрафних санкцій;

- застосування
оперативно-господарських санкцій;

- застосування
адміністративно-господарських
санкцій;

- установлення, зміни і припинення
господарських правовідносин;

- іншими способами, передбаченими
законом.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін
довести ті обставини, на які вони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень. Відповідно до вимог
статті 34 ГПК України визначає, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Втім ніякі докази не мають для суду
заздалегідь встановленої сили і
оцінюються судом в розумінні вимог
статті 43 ГПК України за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідач позовні вимоги не визнав на
тих підставах, що позивачем порушено
строки позовної давності.
Законодавством встановлено, що коли
суд на підставі досліджених у судовому
засіданні доказів установив, що право
позивача про захист якого він просить
відповідачем не порушено, то
приймається рішення про відмову у
задоволенні позову саме з цих підстав,
а не через пропуск строку позовної
давності.

Предметом позову є матеріально -
правова вимога позивача до
відповідача, відносно якої суд повинен
прийняти рішення, ця вимога повинна
опиратись на підставу позову. В
підставу позову не можуть входити такі
обставини, з якими закон не пов'язує
виникнення, зміну чи припинення прав та
обов'язків.

Суд відзначає, що вимога позивача про
стягнення суми завищення в розмірі 30 822
грн. не відповідає способу захисту
порушеного права, встановленого
приписами ст. 16 ЦК України.

За таких обставин, у задоволенні
позовних вимог Товариства з обмеженою
відповідальністю "Блок-А" до
Комунального підприємства "Київський
завод алюмінієвих будівельних
конструкцій" слід відмовити.

Витрати по державному миту та
забезпеченню судового процесу
покладаються на позивача за приписами
ст.ст. 44, 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося
26.02.2014, згідно частини 2 статті 85 ГПК
України було проголошено скорочений
текст рішення, а саме його вступну та
резолютивні частини.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 16, 638, 639, 837 ЦК України, ст. 20 ГК
України, ст. ст. 42, 43, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84,
частиною другою та третьою ст. 85 ГПК
України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю "Блок-А" до
Комунального підприємства "Київський
завод алюмінієвих будівельних
конструкцій" відмовити.

2. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено - 03.03.2014 року

Суддя
Ю.О.Підченко