ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2014 р.Справа № 922/436/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання
Васильєва Л.О.

розглянувши справу

за позовом ФОП ОСОБА_2, м.
Дніпропетровськ до ТОВ "Елавус ЛТД",
м. Валки про стягнення коштів в сумі
8140 грн. за участю сторін:

позивача - не з*явився

відповідача - не з*явився

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2104 року до суду звернулась
Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 (
надалі - позивач ) та просить стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю фірми "Елавус ЛТД" (
надалі - відповідач) 8140 грн. та судові
витрати.

В обгрунтування позовних вимог
позивача посилається на порушення
відповідачем умов договору № 030613/7х3 на
транспортно - експедиторське
обслуговування на внутрішньому та
міжнародному сполученні, щодо
проведення розрахунків.

Відповідач в судове засідання не
з*явився, заперечень щодо відсутності
боргу не надав.

Згідно положень ст.ст. 4-3, 33 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Враховуючи достатність часу, наданого
позивачеві та відповідачеві для
підготовки до судового засідання та
підготовки витребуваних судом
документів, приймаючи до уваги
принципи змагальності та
диспозитивності господарського
процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129
Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК
України, суд вважає, що господарським
судом в межах наданих йому повноважень
сторонам створені усі належні умови
для надання доказів у справі та є
підстави для розгляду справи за
наявними у справі матеріалами.

Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, судом встановлено наступне.

03.06.2013 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір №
030613/7х3 на транспортно - експедиторське
обслуговування на внутрішньому та
міжнародному сполученні ( а.с.9 -12). У
відповідності до предмету договору
даний правочин визначає порядок
взаємовідносини, які виникли між
сторонами при розрахунках за
транспортно - експедиторське
обслуговування, яке надається
позивачем що пов*язане з перевезенням
вантажів в міжнародному та
внутрішньому автомобільному сполучені
( 1.1 договору). Експедування
виконується у відповідності з умовами
даного договору , Конвенції про
договір міжнародного перевезення
вантажів (КДПГ) , митної конвенції про
міжнародне перевезення вантажів з
застосуванням книжки МДП, Європейської
угоди про режим праці та відпочинку
водіїв , а також законодавчими та
нормативними актами України.

У відповідності до п. 3.1 договору,
відповідач зобов*язався інформувати
позивача про об*єми необхідних
товаротранспортних послуг ( надалі ТТП)
, кількість та необхідний вид
автомобільного транспорту , не пізніше
48 годин до початку перевезення.
Інформація позивачу передається у
вигляді заявки, яка містить відповідну
інформацію, а саме : дату та точну
адресу місця завантаження та
розвантаження вантажу з зазначенням
контрактних телефонів, маршруту,
необхідна вантажопідйомність
автомобілю, відомості про вантаж ,
адресу проведення митного оформлення
при завантаженні та розвантаженні,
строки доставки вантажу одержувачу ,
суму фрахту, форму та строки оплати ТТП
, митниці, митний перехід, особливості
перевезення конкретного вантажу, та
інші додаткові інструкції.

Оплата організації перевезення та
винагорода позивача проводиться на
протязі 3 днів з моменту доставки
вантажу, якщо інше не вказано у Заявці.
Підставою для проведення ТТП
відповідачем, являється оригінал ( або
факсимільна копія) рахунка - фактури
позивача, акту виконаних робіт та
товаро - супровідні документи з
печаткою вантажоотримувача, якщо інше
не передбачено в заявці ( п.5.1 договору
).

Так, на виконання умов договору сторони
погодили всю необхідну інформацію щодо
конкретного перевезення, шляхом
укладення заявки за № З-000009504 від 28.05.2013
року, яка є доповненням до договору на
перевезення ( а.с.14), а саме :

адресу завантаження - Україна, Харків,
вул. Плиткова, 1 Г

адресу вивантаження - Молдова, Резина

найменування вантажу - пісок
монофракційний

маса - 4 тони, об*єм - 3 м. куб.

дата прибуття під завантаження - 14.06.2013
рік

дата прибуття під вивантаження - 17.06.2013
рік

сума фрахта - 21740 грн.

умови оплати - 100 % передплата

марка та номер автомобіля - МАN АІ 8497 СК

митний перехід - Могильов - Подольский

Докази надання послуг по перевезенню
вантажу підтверджується актом № ОУ- 9504
здачі - прийняття робіт (надання послуг)
на суму 21740 грн. ( а.с.13), які частково
відповідачем були сплачені на суму 13600
грн.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного
кодексу України цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст.11 цього Кодексу.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Відповідно до ст. 908 ЦК України
перевезення вантажу, пасажирів, багажу,
пошти здійснюється за договором
перевезення. Загальні умови
перевезення визначаються цим Кодексом,
іншими законами, транспортними
кодексами (статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них. Умови перевезення вантажу,
пасажирів і багажу окремими видами
транспорту, а також відповідальність
сторін щодо цих перевезень
встановлюються договором, якщо інше не
встановлено цим Кодексом, іншими
законами, транспортними кодексами
(статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Положення ст. 909 цього Кодексу
встановлюють, що за договором
перевезення вантажу одна сторона
(перевізник) зобов'язується доставити
довірений їй другою стороною
(відправником) вантаж до пункту
призначення та видати його особі, яка
має право на одержання вантажу
(одержувачеві), а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення
вантажу встановлену плату. Договір
перевезення вантажу укладається у
письмовій формі. Укладення договору
перевезення вантажу підтверджується
складенням транспортної накладної
(коносамента або іншого документа,
встановленого транспортними кодексами
(статутами).

Суд встановив, що відповідач свій
обов'язок не виконав, за перевезення
частково не розрахувався .

Згідно зі ст.525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в
Господарському кодексі України. Так,
відповідно до ч.1ст.193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договорів, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Судом встановлено, що сторони погодили
вартість перевезення, проте
відповідач, в порушення вимог чинного
законодавства , за перевезення не
розрахувався в зв'язку з чим у нього
наявна заборгованість в розмірі 8140 грн.

Таким чином, суд визнає вимогу позивача
про стягнення з відповідача суми
заборгованості за надані позивачем
послуги, у розмірі 8140,00 грн. - законною,
обґрунтованою, доведеною належними та
допустимими доказами та такою, що
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
У спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином, судовий збір у даній справі
покладається на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог .

На підставі викладеного та керуючись
ст.1,2,33,44,49,75,82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма "Елавус ЛТД"
(Харківська обл., Валківський район, м.
Валки, вул.К.Лібкнехта,5 код 14093152) на
користь Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 код НОМЕР_2) суму
основного боргу 8140 грн. та 1827 грн.
судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 12.03.2014 р.

Суддя Л.С. Лаврова