ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року Справа № 901/542/13-г

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя : Корсак В.А.

судді: Данилова
М.В., Данилова Т.Б. (доповідач)

розглянувши матеріали касаційної
скарги заступника прокурора міста
Севастополя на
постановуСевастопольського
апеляційного господарського суду від
24.12.2013р. у справі № 901/542/13-г
господарського судуАвтономної
Республіки Крим за
позовомзаступника прокурора міста
Ялта до1) Масандрівської селищної ради
2) Всеукраїнської громадської
організації "Спілка третейських суддів
України" третя особаДержавна інспекція
сільського господарства в Автономній
Республіці Крим про визнання
недійсним рішень Масандрівської
селищної ради та договору оренди
земельної ділянкиза участю
прокуратури - представників сторін:
відповідача 1 - відповідача 2 - третьої
особи -Прокурор відділу Генеральної
прокуратури України Томчук М.О., посв. №
000606. не з'явився Філоненко В.В. дов. бн
від 23.08.2013 Голова Михальський Ю.А. не
з'явився

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2013 року заступник прокурора
міста Ялта в інтересах держави
звернувся до господарського суду
Автономної Республіки Крим з позовом
до Масандрівської селищної ради,
Всеукраїнської громадської
організації "Спілка третейських суддів
України" про визнання недійсним
підпункту 1.2. пункту 1 рішення
Масандрівської селищної ради "Про
дозвіл підприємствам, установам,
організаціям на розробку проектів
відведення земельних ділянок із
земель, які знаходяться у віданні
Масандрівської селищної ради" від
28.10.2005р. №25, яким було надано дозвіл на
розробку проекту відведення земельної
ділянки орієнтовною площею 1,5га для
будівництва бази відпочинку за
адресою: селище Нікіта в оренду
Всеукраїнської громадської
організації "Спілка третейських суддів
України"; про визнання недійсним
підпункту 1.7 пункту 1 рішення
Масандрівської селищної ради "Про
затвердження проектів землеустрою та
передачі у власність та оренду
юридичним особам та фізичним особам
земельних ділянок із земель, які
знаходяться у віданні Масандрівської
селищної ради" від 22.03.2006р. №24, яким
затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею
1,5га Всеукраїнській громадській
організації "Спілка третейських суддів
України" (кадастровий №:04:001:0123);
про визнання недійсним договору оренди
землі від 29.04.2010р. між Масандрівською
селищною радою та Всеукраїнською
громадською організацією "Спілка
третейських суддів України" земельної
ділянки площею 1,5га, який
зареєстрований у книзі записів
державної реєстрації договорів оренди
землі від 01.03.2011р. за №00004.

Ухвалою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 28.02.2013р.
до участі в справі в якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача
залучено Державну інспекцію
сільського господарства в Автономній
Республіці Крим.

Відповідно до ст.2, ст.29 ГПК України
прокурор, який звертається до
господарського суду в інтересах
держави, у позовній заяві самостійно
визначає, у чому полягає порушення
інтересів держави та обґрунтовує
необхідність їх захисту, а також вказує
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах. У разі відсутності
такого органу або відсутності в нього
повноважень щодо звернення до
господарського суду прокурор зазначає
про це в позовній заяві, і в такому
випадку прокурор набуває статусу
позивача.

Центральним органом виконавчої влади
відповідно до Указу Президента України
"Про державну інспекцію сільського
господарства України" від 13.04.2011 № 459/2011
є Держсільгоспінспекція України.

Разом з тим, Положенням про
Держсільгоспінспекцію не передбачено
повноваження щодо звернення до
господарського суду із позовом в
інтересах держави, прокурор у даній
справі виступає позивачем.

Рішенням господарського суду
Автономної Республіки Крим від 12.11.2013р.
(судді Шаратов Ю.А., Гризодубова А.М.,
Лукачов С.О.) позовні вимоги було
задоволено в повному обсязі.

Постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від
24.12.2013р. (судді Сотула В.В., Голик В.С.,
Сікорська Н.І.) за апеляційною скаргою
Всеукраїнської громадської
організації "Спілка третейських суддів
України" рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим від 12.11.2013р.
скасовано та прийнято нове рішення,
яким в позові відмовлено.

Не погоджуючись з постановою
Севастопольського апеляційного
господарського суду, заступник
прокурора міста Севастополя звернувся
до Вищого господарського суду України
з касаційною скаргою, в якій
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
апеляційного суду по справі та
залишити рішення господарського суду
першої інстанції в силі.

У відзиві на касаційну скаргу ВГО
"Спілка третейських судів України"
проти доводів касаційної скарги
заперечує, вважає постанову суду
апеляційної інстанції законною та
обґрунтованою, просить касаційну
скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши присутніх представників
ВГО "Спілка третейських судів України",
думку прокурора Генеральної
прокуратури України, перевіривши
наявні матеріали справи на предмет
правильності юридичної оцінки
обставин справи та повноти їх
встановлення в рішенні і постанові та
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню.

Переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин перевіряє застосування судом
першої чи апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що рішенням 29 сесії 4
скликання Масандрівської селищної
ради "Про дозвіл підприємствам,
установам, організаціям на розробку
проектів відведення земельних ділянок
із земель, які знаходяться у віданні
Масандрівської селищної ради" від
28.10.2005р. №25, зокрема, підпунктом 1.2
пункту 1 надано дозвіл на розробку
проекту відведення земельної ділянки
із земель, що знаходяться у віданні
Масандрівської селищної ради,
Всеукраїнській громадській
організації "Спілка третейських
суддів" орієнтовною площею 1,5га для
будівництва бази відпочинку за
адресою: селище Нікіта.

Рішенням 35 сесії 5 скликання
Масандрівської селищної ради "Про
затвердження проектів землеустрою та
передачі у власність та оренду
юридичним особам та фізичним особам
земельних ділянок із земель, які
знаходяться у віданні Масандрівської
селищної ради" від 22.03.2006р. №24, зокрема,
підпунктом 1.7 пункту 1 затверджено
проект землеустрою та передано
Всеукраїнській громадській
організації "Спілка третейських суддів
України" в оренду строком на 50 років
земельну ділянку (кадастровий номер
:04:001:0123) площею 1,5га із земель, що
знаходяться у віданні Масандрівської
селищної ради, які не передані у
власність та не надані у постійне
користування в межах населеного
пункту, в т.ч. за угіддями: 1,5га - землі
під іншими захисними насадженнями
включаючи одиничну рослинність, для
будівництва та обслуговування
рекреаційного комплексу за адресою:
смт. Нікіта.

Суди встановили, що на підставі
вищевказаного рішення 29.04.2010р. між
Масандрівською селищною радою та
Всеукраїнською громадською
організацією "Спілка третейських
суддів України" укладено договір
оренди земельної ділянки, який
зареєстровано в книзі записів
державної реєстрації договорів оренди
землі 01.03.2011р. за №00004.

Відповідно до п.п.1.1., 2.1., 3.1 вказаного
договору Масандрівська селищна рада
(орендодавець) надає, а ВГО "Спілка
третейських суддів України" (орендар)
приймає в оренду строком на 50 (
п'ятдесят) років земельну ділянку
згідно з Українським класифікатором
цільового використання землі
"рекреаційного призначення", код 1.17
загальною площею 1,5га за адресою:
Автономна Республіка Крим, м. Ялта, смт
Нікіта, Масандрівської селищної ради.
Кадастровий номер земельних ділянок
:04:001:0123.

Згідно п.2.3, 4.1 договору
нормативно-грошова оцінка земельної
ділянки складає 6107569,78грн., а орендна
плата встановлюється орендодавцем у
розмірі 355 800,00грн. на рік та вноситься
орендарем щомісячно протягом 30
календарних днів, наступних за
останнім календарним днем звітного
місяця.

За умовами п.2.5. договору об'єкт оренди
має обмеження за кодом 1.3 Класифікатора
обмежень та обтяжень у використанні
земельних ділянок - дотримання правил
утримання зелених насаджень міст і
інших населених пунктів.

Прокурором визначено предметом спору у
даній справі три матеріально-правові
вимоги: про визнання недійсним
підпункту 1.2 пункту 1 рішення
Масандрівської селищної ради №25 від
28.10.2005р., про визнання недійсним
підпункту 1.7 пункту 1 рішення
Масандрівської селищної ради №24 від
22.03.2006р., а також про визнання недійсним
договору оренди землі від 29.04.2010р.,
укладеного між Масандрівською
селищною радою та ВГО "Спілка
третейських суддів України".

Відповідно до ч.1 ст.21 Цивільного
кодексу України суд визнає незаконним
та скасовує правовий акт
індивідуальної дії, виданий органом
державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси.

Відтак для визнання недійсними рішень
органів місцевого самоврядування
підлягає встановленню факт наявності
невідповідності його вимогам чинного
законодавства, та/або визначеної
законом компетенції органу, який видав
цей акт.

Згідно з ч.1 ст.10 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
сільські, селищні, міські ради є
органами місцевого самоврядування, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про недоведеність
позовних вимог та відсутність
передбачених законом підстав для
визнання оскаржуваних рішень ради та
договору оренди земельної ділянки
недійсними.

Згідно з п.34 ст.26 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
питання регулювання земельних
відносин вирішуються виключно на
пленарних засіданнях сільської,
селищної, міської ради.

Положеннями статті 116 Земельного
кодексу України в редакції, чинній на
момент прийняття оскаржуваних рішень,
визначено, що громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.124 Земельного
кодексу України в редакції, чинній на
момент прийняття оскаржуваних рішень,
передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок
громадянам і юридичним особам із
зміною їх цільового призначення та із
земель запасу під забудову
здійснюється за проектами відведення в
порядку, встановленому статтями 118, 123
цього Кодексу.

Частиною 2 статті 125 Земельного кодексу
України в редакції, чинній на момент
прийняття оскаржуваних рішень,
передбачено, що право на оренду
земельної ділянки виникає після
укладення договору оренди та його
державної реєстрації.

Відповідно до ст.16 Закону України "Про
оренду землі" в редакції, чинній на
момент прийняття оскаржуваних рішень,
особа, яка бажає отримати земельну
ділянку в оренду із земель державної
або комунальної власності, подає до
відповідного органу виконавчої влади
чи органу місцевого самоврядування за
місцем розташування земельної ділянки
заяву (клопотання). Розгляд заяви
(клопотання) і надання земельної
ділянки проводяться у порядку,
встановленому Земельним кодексом
України. У разі згоди орендодавця
передати земельну ділянку в оренду
сторони укладають договір оренди землі
відповідно до вимог цього Закону.

Передача земельної ділянки, межі якої
визначено в натурі (на місцевості), в
оренду без зміни її цільового
призначення здійснюється без
розроблення проекту її відведення. У
разі зміни цільового призначення
земельної ділянки надання її в оренду
здійснюється за проектом відведення в
порядку, встановленому законом.

Згідно з ч.2 ст.20 Земельного кодексу
України зміна цільового призначення
земель провадиться органами
виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування, які
приймають рішення про передачу цих
земель у власність, або надання у
користування, вилучення (викуп) земель
і затверджують проекти землеустрою або
приймають рішення про створення
об'єктів природоохоронного та
історико-культурного призначення.

Суд апеляційної інстанції встановив,
що в матеріалах справи відсутні докази
прийняття органом місцевого
самоврядування рішення про зміну
цільового призначення земельної
ділянки, яка надавалась в оренду ВГО
"Спілка третейських суддів України", а
тому цільове призначення спірної
земельної ділянки не змінювалось.

Попередні судові інстанції також
встановили, що відповідно до довідки
Ялтинського міського управління
земельних ресурсів від 21.04.2006 №5975-2/10-25
спірній земельній ділянці присвоєно
кадастровий номер :04:001:0123, згідно
з рішенням Масандрівської селищної
ради від 28.10.2005р. №25.

Статтею 19 Земельного кодексу України
визначено категорії земель за основним
цільовим призначенням, а також
врегульовано, що земельні ділянки
кожної категорії земель, які не надані
у власність або користування громадян
чи юридичних осіб, можуть перебувати у
запасі.

Суд апеляційної інстанції встановив,
що з оскаржуваних рішень
Масандрівської селищної ради
вбачається, що спірна земельна ділянка
надавалась ВГО "Спілка третейських
суддів України" із земель, які
перебувають у віданні ради, при цьому
не передані у власність та не надані у
постійне користування в межах
населеного пункту, під будівництво
рекреаційного комплексу, а також що
позивачем не доведено віднесення
спірної земельної ділянки до земель
запасу.

З урахуванням встановленого, суд
апеляційної інстанції дійшов
підставного висновку про те, що суд
першої інстанції необґрунтовано
визнав недійсним підпункт 1.2 пункту 1
рішення Масандрівської селищної ради
"Про дозвіл підприємствам, установам,
організаціям на розробку проектів
відведення земельних ділянок із
земель, які знаходяться у віданні
Масандрівської селищної ради" від
28.10.2005р. №25, безпідставно застосувавши
ст.ст.123, 151 Земельного кодексу України в
частині обов'язкового розроблення
проекту землевідводу.

Враховуючи встановлений статус
спірної земельної ділянки, надання її в
оренду здійснюється з урахуванням
положень ст.124 Земельного кодексу
України та ст.16 Закону України "Про
оренду землі", тобто без розроблення
проекту її відведення, оскільки ч.1 ст.123
Земельного кодексу України вимагає
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок лише у
разі: надання земельної ділянки із
зміною її цільового призначення;
формування нової земельної ділянки
(крім поділу, об'єднання).

Суд першої інстанції, визнаючи
недійсним підпункт 1.7 пункту 1 рішення
Масандрівської селищної ради від
22.03.2006р. №24, зазначив, що в порушення
вимог ч.6 ст.123 Земельного кодексу
України, рада затвердила проект
землеустрою та передала в оренду
відповідачу-2 спірну ділянку за
відсутності відповідних погоджень та
висновку державної землевпорядної
експертизи.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України погоджується з судом
апеляційної інстанції, що вказаний
висновок суду першої інстанції є
передчасним, оскільки відносно даної
земельної ділянки розроблення проекту
землеустрою було необов'язковим,
відтак відсутність позитивного
висновку державної землевпорядної
експертизи не свідчить про наявність
правових підстав для визнання
недійсним п.п.1.7 п.1 рішення від 22.03.2006р.
№24, яким затверджено проект
землеустрою на спірну земельну
ділянку.

Згідно з ст.1 Закону України "Про оренду
землі" оренда землі - це засноване на
договорі строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для здійснення
підприємницької та інших видів
діяльності.

Судами встановлено, що на час укладання
договору оренди земельної ділянки від
29.04.2010 було розроблено проект
землеустрою спірної земельної ділянки,
отримано доопрацьований позитивний
висновок землевпорядної експертизи,
отримано висновки СЕС, Екологічної
інспекції, управління Головного
архітектора Ялтинської міськради,
Комітету з охорони культурної
спадщини.

Положеннями ст.15 Закону України "Про
оренду землі" визначено істотні умови
договору оренди землі, відсутність
однієї з яких є підставою для визнання
договору недійсним відповідно до
Закону на підставі ч.1 ст.203, ст.215
Цивільного кодексу України.

Визнаючи недійсним договір оренди
земельної ділянки, суд першої
інстанції виходив з того, що у зв'язку з
визнанням недійсними рішень
Масандрівської селищної ради договір
оренди, який був укладений на підставі
цих рішень, суперечить ч.1 ст.6, ч.2 ст.16
Закону України "Про оренду землі", ч.1
ст.124 Земельного кодексу України;
всупереч приписам ст.13 Закону України
"Про оцінку землі" нормативно грошова
оцінка спірної ділянки з метою
визначення розміру орендної плати не
проводилась; в спірному договорі
відсутня істотна умова про передачу у
заставу права оренди земельної ділянки
та внесення до статутного фонду цього
права, яка передбачена ст.15 Закону
України "Про оренду землі".

Суд апеляційної інстанції
обґрунтовано відхилив вищевказані
висновки суду першої інстанції,
посилаючись на те, що пунктами 8.2, 9.3.2
договору оренди визначено, що застава
земельної ділянки не допускається, а
орендар має право передавати у
користування земельну ділянку чи її
частину іншим особам тільки за згодою
орендодавця.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що
пунктом 2.3. договору визначено
нормативно-грошову оцінку земельної
ділянки, а в матеріалах справи
міститься витяг з технічної
документації про нормативно-грошову
оцінку земельної ділянки від 28.04.2010р.
№15502/10-25-2, виданий Управлінням
Держкомзему у м. Ялта Автономної
Республіки Крим, яким визначено
нормативно-грошову оцінку спірної
ділянки, а пунктом 4.1. договору
встановлено орендну плату та порядок
її внесення орендарем.

Висновки ж суду першої інстанції про
те, що рішення Масандрівської селищної
ради, як підстава для укладення
спірного договору оренди, є нечинними,
суд апеляційної інстанції правомірно
визнав передчасними, оскільки вказані
рішення, як вже зазначалось вище, не
були визнані недійсними.

З урахуванням вищевикладеного,
апеляційний господарський суд не
знайшов підстав для визнання договору
оренди земельної ділянки недійсним та
відмовив у задоволенні позовних вимог
також і в цій частині, скасувавши
рішення суду першої інстанції.

Статтею 1117 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що переглядаючи у
касаційному порядку судові рішення,
касаційна інстанція на підставі
встановлених фактичних обставин
справи перевіряє застосування судом
першої чи апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

З огляду на викладене, колегія суддів
Вищого господарського суду України
дійшла висновку про відсутність
підстав для задоволення касаційної
скарги заступника прокурора міста
Севастополя, оскільки доводи
касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів по справі, а судом
апеляційної інстанції було повно та
всебічно з'ясовано обставини, що мають
значення для даної справи, їм надано
належну правову оцінку та прийнято
постанову з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
що дає підстави залишити її без змін.

Враховуючи наведене, та керуючись
ст.ст.1115, 1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу заступника прокурора
міста Севастополя залишити без
задоволення.

Постанову Севастопольського
апеляційного господарського суду від
24.12.2013р. у справі №901/542/13-г
господарського суду Автономної
Республіки Крим залишити без змін.

Головуючий
В. Корсак

Судді
М. Данилова

Т. Данилова