КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2014 р. Справа№ 910/21890/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Самсіна Р.І.

суддів: Власова Ю.Л.

Хрипуна О.О.

За розглядом апеляційної скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дрінк Дістрібушн
Сістем»

на ухвалу Господарського суду міста
Києва від 19.12.2013 року (суддя - Домнічева
І.О.), що винесена за результатами
розгляду заяви Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дрінк Дістрібушн
Сістем» про видачу наказу на виконання
рішення Постійно діючого третейського
суду при Асоціації «Українська
правнича фундація» від 27.09.2013р. № 1109/13

За участю представників
сторін-учасників третейського спору:

від позивача (скаржник): Поліщук П.П.
(довіреність від 01.01.2014р.);

від відповідача: не з'явились;

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 19.12.2013р. залишено без розгляду
заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дрінк Дістрібушн
Сістем» про видачу наказу на виконання
рішення Постійно діючого третейського
суду при Асоціації «Українська
правнича фундація» від 27.09.2013р. № 1109/13.

Ухвалою суду від 24.02.2014р. порушено
апеляційне провадження за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дрінк Дістрібушн
Сістем», у якій, скаржник просив
скасувати ухвалу Господарського суду
міста Києва від 19.12.2013р. по справі №
910/21890/13 повністю, і прийняти нову
ухвалу, якою заяву ТОВ «Дрінк
Дістрібушн Сістем» про видачу
виконавчого документа на примусове
виконання рішення третейського суду -
задовольнити. У зв'язку із зміною
складу колегії суддів згідно
розпорядження заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу
прийнято до провадження ухвалою від
05.03.2014р..

Апеляційна скарга мотивована тим, що
оскаржувана ухвала від 19.12.2013р. є
незаконною, такою, що винесена з
порушенням норм процесуального права
та підлягає скасуванню.

Згідно доводів скаржника ТОВ «Дрінк
Дістрібушн Сістем» не було належним
чином повідомлено про дати судових
засідань по справі, у зв'язку з чим
підприємство виконало вимоги суду не в
повному обсязі не з власної вини, а
внаслідок несвоєчасного і неналежного
повідомлення суду про дату судового
засідання; факт сплати відповідачем
заборгованості на день звернення
позивача із заявою про видачу
виконавчого документа, жодним чином не
впливає на результат розгляду заяви
про видачу виконавчого документа;
стаття 81 ГПК України поширюється на
розгляд судом позовних заяв, а розгляд
заяв про видачу виконавчих документів
на примусове виконання рішень
третейських судів є окремим
провадженням, що регулюється розділом
ХІV-1 ГПК України, зокрема ст. 122-7-122-11.

В судове засідання не з'явились
представники Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гастрономторг»
(відповідач у третейському спорі),
однак враховуючи, що явка в судове
засідання є правом сторін, а не їх
обов'язком, не визнавалась судом
обов'язковою для представників сторін,
справа може розглядатись без їх участі,
оскільки таке нез'явлення не
перешкоджає розгляду апеляційної
скарги.

За розглядом матеріалів справи суд
відзначає про безпідставне твердження
позивача щодо допущених судом першої
інстанції порушень норм
процесуального закону в частині
неповідомлення заявника про судові
засіданні у справі, виходячи з
наступного.

В судові засідання, що призначались
судом першої інстанції по розгляду
поданої заяви, представники ТОВ «Дрінк
Дістрібушн Сістем» не з'являлись. Усі
ухвали суду, що виносились у справі (від
13.11.2013р., від 03.12.2013р., від 12.12.2013р., від
19.12.2013р.) надсилались рекомендованим
листом з повідомленням про вручення на
юридичну адресу ТОВ «Дрінк Дістрібушн
Сістем»: 49000, м. Дніпропетровськ, просп.
Кірова 82-Г, що підтверджується
матеріалами справи, і зокрема
повернутими поштовим відділенням
міста Дніпропетровська,
відправленнями з відміткою про
незнаходження адресата за вказаною
адресою (повернуто ухвали від 03.12.2013р.,
від 12.12.2013р., від 19.12.2013р.). Ухвалу про
призначення справи до розгляду на
03.12.2013р. отримано ТОВ «Дрінк Дістрібушн
Сістем» 21.11.2013р. (поштове повідомлення
про вручення з відміткою пошти про
вручення на вказану дату наявне у
справі - аркуш справи 3), а не після
судового засідання як те стверджував
представник позивача під час розгляду
апеляційної скарги.

В даному випадку має місце неотримання
ТОВ «Дрінк Дістрібушн Сістем» ухвал
суду від 03.12.2013р., від 12.12.2013р., від
19.12.2013р., що не є підтвердженням
порушення судом вимог щодо належного
повідомлення сторони про розгляд
справи у призначеному судовому
засіданні, оскільки саме заявник,
вказавши у всіх документах що
подавались у справі (заява (аркуш
справи 6), повідомлення зареєстроване
за вхідним суду № 06-20/39944 від 03.12.2013р.
аркуш справи 44), свою юридичну адресу
за якою його ж поштове відділення не
приймало поштову кореспонденцію несе
відповідальність за ненадходження до
нього процесуальних документів у
справі.

Інша адреса заявника - м.
Дніпропетровськ пл. Октябрська 12, була
вказана вже на конверті в якому
отримано апеляційну скаргу, натомість
не була повідомлена суду першої
інстанції, жодні документи наявні у
справі не містили відомостей щодо
іншої адреси, аніж та, яка вказувалась
товариством та на яку суд першої
інстанції здійснював направлення
кореспонденції у справі.

У п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» зазначено, що за
змістом зазначеної статті 64 ГПК,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Долучені до матеріалів справи поштові
повернення з відміткою про
незнаходження ТОВ «Дрінк Дістрібушн
Сістем» за зазначеною адресою,
свідчать про належне виконання судом
обов'язку щодо повідомлення товариства
про судові засідання призначені по
справі.

Таким чином, заявник, навіть не
ознайомлюючись із матеріалами справи з
метою встановлення відповідних
обставин (надсилання судом
процесуальних документів),
неправомірно робить висновки про
неповідомлення судом учасника
судового процесу щодо дати судового
засідання та заявляє про це у
апеляційній скарзі.

Твердження скаржника про те, що в
Єдиному державному реєстрі судових
рішень ухвали винесені у справі до
27.01.2014р. були відсутні, свідчить лише
про необізнаність представника
товариства що готував апеляційну
скаргу з відповідними
нормативно-правовими документами,
якими врегульовані питання щодо
внесення процесуальних документів до
Єдиного державного реєстру судових
рішень.

В апеляційній скарзі, виділивши жирним
шрифтом з підкресленням ці свої доводи,
скаржник не вказав, які саме положення
та якого саме нормативно-правового
документу було порушено судом першої
інстанції в частині невнесення до
Єдиного державного реєстру судових
рішень - ухвал суду про відкладення
розгляду справи (ст. 77 ГПК України).

Пунктом 2 Порядку ведення Єдиного
державного реєстру судових рішень,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 25.05.2006р. № 740
передбачено, що внесенню до Реєстру
підлягають судові рішення Верховного
Суду України, вищих спеціалізованих,
апеляційних та місцевих судів, перелік
яких затверджено Радою суддів України
та погоджено з Державною судовою
адміністрацією, крім судових рішень,
які містять інформацію, що є державною
таємницею, ухвал слідчих суддів,
постановлених під час здійснення
судового контролю за дотриманням прав,
свобод та інтересів осіб у
кримінальному провадженні, судових
рішень у справах про усиновлення.

Перелік судових рішень судів загальної
юрисдикції, що підлягають включенню до
Єдиного державного реєстру судових
рішень затверджений рішенням Ради
суддів України від 17 лютого 2012 року № 4,
та передбачає, що до Єдиного державного
реєстру судових рішень включаються:

- ухвали судів усіх інстанцій про
відкриття (порушення) або відмову у
відкритті (порушення) провадження у
справі;

- ухвали судів, які можуть бути
оскаржені окремо від постановлених за
результатами розгляду справи рішень,
вироків, ухвал, постанов у випадках та
порядку, визначеному процесуальним
законом та Законом «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом»…

Ухвали суду про відкладення розгляду
справи (від 03.12.2013р., від 12.12.2013р.),
прийняті з підстав передбачених ст. 77
ГПК України не підлягають оскарженню, а
отже не є такими, що мали бути внесеними
судом першої інстанції до Єдиного
державного реєстру судових рішень
згідно вимог Порядку ведення Єдиного
державного реєстру судових рішень,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 25.05.2006р. № 740 (п. 2)
за Переліком судових рішень судів
загальної юрисдикції, що підлягають
включенню до Єдиного державного
реєстру судових рішень (затверджений
рішенням Ради суддів України від 17
лютого 2012 року № 4).

За даними системи «Діловодство
спеціалізованого суду» ухвалу від
13.11.2013р. направлено судом до єдиного
державного реєстру судових рішень
15.11.2013р., ухвалу від 19.12.2013р. направлено
25.12.2013р., а питання строків розміщення
на інформаційному порталі направлених
судом процесуальних документів до
реєстру не входить до компетенції
господарського суду, відповідно такі
обставини не свідчать про порушення
прав позивача під час розгляду поданої
ним заяви у Господарському суді міста
Києва.

Згідно з ч. 1 ст. 122-11 ГПК України, за
результатами розгляду заяви про видачу
виконавчого документа на примусове
виконання рішення третейського суду
господарський суд виносить
(постановляє) ухвалу про видачу
виконавчого документа або про відмову
у видачі виконавчого документа на
примусове виконання рішення
третейського суду за правилами,
передбаченими цим Кодексом для
прийняття (ухвалення) рішення.

Підстави для відмови у видачі
виконавчого документа на примусове
виконання рішення третейського суду
визначені у ст. 122-10 ГПК України, а також
у ст. 56 Закону України «Про третейські
суди».

Зазначені положення є спеціальними при
розгляді заяви про видачу виконавчого
документа на примусове виконання
рішення третейського суду, а
встановлення наявності чи відсутності
підстав для відмови у видачі
виконавчого документа на примусове
виконання рішення третейського суду,
передбачених статтею 122-10 цього Кодексу
(ч. 3 ст. 122-9) є підставою для
постановлення відповідної ухвали,
тобто вже за результатами розгляду
заяви щодо видачі виконавчого
документу на примусове виконання
рішення третейського суду.

Порядок розгляду заяви про видачу
виконавчого документа на примусове
виконання рішення третейського суду
визначений положеннями ст. 122-9 ГПК
України передбачає, що

- заява про видачу виконавчого
документа на примусове виконання
рішення третейського суду
розглядається суддею одноособово
протягом п'ятнадцяти днів з дня її
надходження до господарського суду в
судовому засіданні з викликом сторін.
Неявка сторін чи однієї із сторін,
належним чином повідомлених про час і
місце розгляду справи, не перешкоджає
судовому розгляду заяви (ч. 1 ст. 122-9);

- при розгляді справи в судовому
засіданні господарський суд
встановлює наявність чи відсутність
підстав для відмови у видачі
виконавчого документа на примусове
виконання рішення третейського суду,
передбачених статтею 122-10 цього Кодексу
(ч. 3 ст. 122-9).

Таким чином, встановлення наявності чи
відсутності підстав для відмови у
видачі виконавчого документа на
примусове виконання рішення суду має
здійснюватись при розгляді справи, що
порушена за правилами ГПК України, з
урахуванням особливостей визначених
спеціальним розділом (XIV-1 ГПК України) в
частині строків розгляду заяви,
можливості продовження, чітко
визначених підстав для відмови у
задоволенні заяви тощо.

Положення ст. 74 (порядок ведення
засідання), 74-1 (участь у судовому
засіданні в режимі відео конференції),
77 (відкладення розгляду справи, перерва
в засіданні), 78, 79 (застосування прямо
передбачено ч. 4 ст. 122-9), 80, 81 ГПК України
є загальними і їх застосування з
урахуванням визначених спеціальним
розділом особливостей обумовлено
необхідністю в порядку господарського
процесу (що ведеться згідно
встановлених загальних правил
вирішення господарських спорів у
першій інстанції - розділ ХІ ГПК
України) встановити наявність чи
відсутність підстав для відмови у
видачі виконавчого документа на
примусове виконання рішення
третейського суду, передбачених
статтею 122-10 ГПК України при розгляді
господарським судом справи в судовому
засіданні.

Підставою для відкладення розгляду
справи згідно ухвал від 03.12.2013р., від
12.12.2013р. стали враховані судом
заперечення боржника проти поданої
заяви, який у відзиві зазначив про
повну сплату боргу на користь ТОВ
«Дрінк Дістрібушн Сістем» присуджену
до стягнення за рішенням третейського
суду із посиланням на відповідні
докази.

Згідно приписів ст. 57 Закону України
«Про третейські суди» рішення
третейського суду, яке не виконано
добровільно, підлягає примусовому
виконанню в порядку, встановленому
Законом України «Про виконавче
провадження».

Підтвердження факту добровільного
виконання рішення третейського суду
боржником, в разі якщо внаслідок такого
виконання між сторонами не залишилось
неврегульованих питань, виключає
можливість примусового виконання
такого рішення третейського суду, а
отже і вирішення по суті поданої заяви
щодо видачі виконавчого документу на
примусове виконання рішення
третейського суду.

Рішення третейського суду яке виконано
добровільно не може виконуватись у
примусовому порядку, відповідно
провадження за розглядом заяви про
видачу наказу на примусове виконання
судового рішення може бути припинено з
підстав передбачених п. 1-1 ст. 80 ГПК
України, у разі якщо між сторонами не
залишилося спірних, неврегульованих
питань.

Невиконання вимог суду заявником, які
викладені в ухвалах від 03.12.2013р., від
12.12.2013р. унеможливило з'ясування
господарським судом при розгляді заяви
про видачу виконавчого документа на
примусове виконання рішення
третейського суду, обставин щодо
наявності чи відсутності
неврегульованих між сторонами питань
при добровільному виконанні рішення
третейського суду.

На підставі вищевикладеного,
апеляційний господарський суд
приходить до висновку, що судом першої
інстанції не порушувались норми
процесуального закону при розгляді
поданої товариством заяви, в зв'язку з
чим відсутні підстави для задоволення
апеляційної скарги ТОВ «Дрінк
Дістрібушн Сістем» та скасування
ухвали Господарського суду м. Києва
від 19.12.2013 року.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Дрінк
Дістрібушн Сістем» залишити без
задоволення, а ухвалу Господарського
суду міста Києва від 19.12.2013 року - без
змін.

2. Матеріали справи № 910/21890/13 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя
Р.І. Самсін

Судді
Ю.Л. Власов

О.О. Хрипун