ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2014 р.
Справа № 922/3407/13

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В.І., суддя
Медуниця О.Є., суддя Терещенко О.І.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю прокурора- Дудник В.В.
(посвідчення №009116 від 13.10.2012 року);

та представників сторін:

позивача- Багліков В.С. (довіреність
№08-11/621/2-14 від 18.02.2014 року);

відповідача - Вертепа І.О. (довіреність
№10 від 31.01.2014 року);

треті особи- не з'явились;

розглянувши апеляційну скаргу
відповідача (вх. №224Х/1-38) на рішення
господарського суду Харківської
області від 24.12.2013 року

за позовом Заступника прокурора
Київського району, м.Харків в інтересах
держави в особі Харківської міської
ради, м.Харків

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача:

1.Державна інспекція сільського
господарства в Харківській області

2.Державна податкова інспекція в
Київському районі м.Харкова ГУ
Міндоходів в Харківській області

до ТОВ "Віватбуд", м.Харків

про стягнення 1035154,80 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Заступника прокурора Київського
району в інтересах держави в особі
Харківської міської ради, звернувся до
господарського суду Харківської
області з позовом до ТОВ "Віватбуд", в
якому просив суд стягнути з
відповідача збитки у розмірі 1 035154,80
грн.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 24.12.2013 року у
справі № 922/3407/13 позов задоволено
повністю.

Відповідач не погодився з рішенням
суду першої інстанції, звернувся до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що рішення
суду необґрунтоване, прийняте з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Просить рішення
господарського суду Харківської
області від 24.12.2013 року у справі №
922/3407/13 скасувати та прийняти нове, яким
в позові відмовити повністю.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу
зазначає, що вважає рішення суду першої
інстанції законним та обґрунтованим і
відсутні підстави для його скасування.
Просить рішення господарського суду
Харківської області від 24.12.2013 року по
справі № 922/3407/13 залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Прокурор надав відзив на апеляційну
скаргу, в якому зазначає, що твердження
відповідача про те, що ним
здійснювались заходи щодо оформлення
правовстановлюючих документів на
земельну ділянку, однак з вини позивача
вказана земельна ділянка не була
отримана в орендне користування, є
необґрунтованими. Крім того, як
зазначає прокурор, необґрунтованими є
посилання апелянта на відсутність у
позивача повноважень щодо нарахування
збитків за використання земельної
ділянки без правовстановлюючих
документів.

Відповідач надав суду додаткові
письмові пояснення від 26.02.2014 року
(вх.№1795), в яких зазначає, зокрема, про
те, що розрахунок збитків, здійснений
позивачем з порушенням законодавства
України, а саме з застосуванням розміру
облікових ставок, які не відповідають
дійсності.

Прокурор надав додатковий відзив на
апеляційну скаргу №05/1-323вих-14 від 27.02.2014
року, в якому зазначає, зокрема, що
відповідача протягом усього часу
землекористування не було позбавлено
можливості самостійно обчислювати та
сплачувати орендну плату за землю у
встановленому законодавчими актами
розмірі.

В судове засідання 12.03.2014 року треті
особи не з'явились, хоча належним чином
повідомлені про час та місце судового
засідання, про що свідчать
повідомлення про вручення поштових
відправлень

Враховуючи, що треті особи належним
чином повідомлені про час та місце
судового засідання, колегія суддів
вважає можливим розглядати справу за
їх відсутності за наявними в ній
матеріалами, відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін,
перевіривши правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
встановила наступне.

02.12.2008 року між ТОВ «Небозвід» та ТОВ
«Віватбуд» укладено договір
купівлі-продажу нежитлових будівель,
відповідно до п.1 якого, продавець
зобов'язується передати у власність, а
покупець зобов'язується прийняти у
власність і сплатити обговорену
грошову суму за відчужувані нежитлові
будівлі: літ. «А-1», «В-1», «Б-2» за
адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 100
(а.с.142 т.1).

25.12.2008 року між ТОВ «Солар -Україна» та
ТОВ «Віватбуд» укладено договір
купівлі-продажу нежитлових будівель,
відповідно до п.1 якого, продавець
зобов'язується передати у власність, а
покупець зобов'язується прийняти у
власність і сплатити обговорену
грошову суму за відчужувані нежитлові
будівлі, а саме: нежитлові будівлі літ.
літ. «Г-1», «Д - 1», «Е-1», «Б-2» за адресою:
м.Харків, вул. Пушкінська, 100 (а.с.138 т.1).

Право власності відповідача на
вищевказані нежитлові приміщення
підтверджується витягами про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно №21420709 від 26.12.2008 року, №22468419 від
14.04.2009 року, №22468329 від 14.04.2009 року, №22468546
від 14.04.2009 року (а.с.141,144,145,146 т.1).

Відповідно до Інформаційної довідки
№1397886 від 19.03.2013 року, в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
відсутні відомості щодо реєстрації
прав на земельну ділянку за адресою: м.
Харків, вул. Пушкінська, 100 (а.с.40 т.1).

Як зазначає позивач, управлінням
земельних відносин Харківської
міської ради проведена перевірка, якою
встановлено, що відповідачем право
оренди земельної ділянки площею 1,1285 га
по вул.Пушкінська, 100 у м. Харкові у
відповідності до положень діючого
законодавства не оформлено, у зв'язку з
чим земельна ділянка використовується
без правовстановлюючих документів, що
підтверджують право користування
земельною ділянкою.

За результатами проведеної перевірки
складено акт обстеження, визначення
меж, площі та конфігурації земельної
ділянки по вул.Пушкінська, 100 у м.
Харкові №1412/13 від 12.04.2013 року,
відповідно до якого встановлено, що
вищевказана земельна ділянка
загальною площею 1,1285 га
використовується ТОВ «Віватбуд» без
правовстановлюючих документів, що є
порушенням положень ст.ст.125,126
Земельного кодексу України.

Під час обстеження велась фотозйомка
та здійснювався контрольний замір
площі земельної ділянки
інженером-геодезистом за допомогою
електронного тахеометру Topcon GPT-3002N, з
урахуванням вимог ст. ст.1, 34 Закону
України "Про землеустрій".

За результатами заміру встановлено, що
загальна площа земельної ділянки по
вул.Пушкінська, 100 у м.Харкові, яка
знаходиться у користуванні
відповідача складає 1,1285 га і
використовується ним (з 2008 року) для
експлуатації та обслуговування
нежитлових будівель. Право
користування вищезазначеною земельною
ділянкою відповідачем не оформлено
(а.с.18 т.1).

Таким чином, відповідач використовує
земельну ділянку без
правовстановлюючих документів та не
сплачує орендну плату.

Відповідно до вимог ст.2 Закону України
"Про плату за землю" (втратив чинність
01.01.2011 року) та вимог ст.96 Земельного
кодексу України, використання землі в
Україні є платним. Землекористувачі
повинні своєчасно сплачувати
земельний податок або орендну плату.

Статтею 116 Земельного кодексу України
передбачено, що громадяни та юридичні
особи набувають право власності та
право користування земельними
ділянками із земель державної та
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом
або за результатами аукціону.

У ст.126 Земельного кодексу України
встановлено, що право оренди земельної
ділянки посвідчується договором
оренди землі, зареєстрованим
відповідно до закону.

Відповідно до ст.125 Земельного кодексу
України право оренди земельної ділянки
виникає з моменту державної реєстрації
цього права.

Відшкодування збитків власникам землі
та землекористувачам здійснюють
органи виконавчої влади, органи
місцевого самоврядування, громадяни та
юридичні особи, які використовують
земельні ділянки, а також органи
виконавчої влади, органи місцевого
самоврядування, громадяни та юридичні
особи, діяльність яких обмежує права
власників і землекористувачів (ст.157
Земельного кодексу України).

Порядок визначення розміру збитків,
заподіяних тимчасовим зайняттям
земельних ділянок, регулюється
постановою Кабінету міністрів України
від 19.04.1993 року №284 "Про порядок
визначення та відшкодування збитків
власникам землі та землекористувачам".

На підставі вказаних вище норм
Земельного Кодексу України, Закону
України "Про плату за землю", який був
чинним до 31.12.2010 року, ст.59 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні", постанови Кабінету міністрів
України від 19.04.1993 року №284 "Про порядок
визначення та відшкодування збитків
власникам землі та землекористувачам",
рішенням Харківської міської ради від
24.06.2009 року №130/09 затверджено та введено
в дію "Порядок визначення та
відшкодування Харківській міській
раді збитків, заподіяних внаслідок
невикористання земельних ділянок,
самовільного зайняття земельних
ділянок та використання земельних
ділянок з порушенням законодавства про
плату за землю" (далі-Порядок).

Пунктом 5.1. Порядку встановлено, що у
разі використання земельної ділянки
без документів, що підтверджують право
користування, збитки визначаються за
фактичний період користування
земельною ділянкою.

До матеріалів справи додано лист
№4261/10/20.3.44 Державної податкової
інспекції від 21.03.2013 року про те, що за
2010 рік ТОВ «Віватбуд» було сплачено
50580,93 грн. земельного податку, за 2011 рік-
50869,28 грн., за 2012 рік - 50819,43 грн., за 2013 рік
- 4234,94 грн.( а.с.21 т.1).

Але, сума орендної плати значно
перевищує суму земельного податку,
який сплачено відповідачем і, що не
може бути підставою для звільнення
відповідача від відшкодування збитків.

Відповідно до наданого господарському
суду розрахунку розміру збитків за
використання відповідачем земельної
ділянки в період з 01.04.2010 року до 01.03.2013
року, враховуючи сплату відповідачем
земельного податку, сума збитків
складає 1035154,80 грн.

Розрахунок підтверджується Актом про
визначення збитків №359 від 22.04.2013 року,
як неодержаний міською радою дохід за
використання ТОВ «Віватбуд» земельної
ділянки площею 1,1285 га за адресою:
м.Харків, вул.Пушкінська, 100 в сумі 1035154,80
грн. (а.с.15 т.1).

Рішенням Харківської міської ради від
24.04.2013 р. № 285 затверджено акт № 359 від
22.04.2013 року про визначення збитків (а.с.14
т.1).

Отже, акт обстеження земельної ділянки,
складений уповноваженими посадовими
особами відділу самоврядного контролю
за використання і охороною земель, є
належним доказом обставин, які в ньому
зафіксовані.

Як свідчать матеріали справи, 13.05.2013
року управління земельних відносин
направило відповідачу повідомлення
№4201/0/34-13 з пропозицією розглянути акт
про визначення збитків власнику землі,
та вирішити питання про добровільне
відшкодування завданих збитків.

Відповідачем вимоги позивача про
добровільне відшкодування завданих
збитків не виконані, що стало підставою
для звернення до суду з позовом.

Стаття 22 ЦК України передбачає, що
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право їх відшкодувати.
Збитками, в тому числі, є доходи, які
вона могла б одержати за звичайних
обставин.

Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу
України, майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Цивільно-правова відповідальність за
завдання майнової шкоди наступає за
наявності цивільного правопорушення,
яке складається з наступних елементів:
наявність майнової шкоди, протиправна
поведінка (дія чи бездіяльність)
заподіювача, причинний зв'язок між
протиправною поведінкою та майновою
шкодою, вина.

Позивачем на підтвердження своїх
позовних вимог представлено і судом
першої інстанції обгрунтовано
прийнято до уваги матеріали перевірки
Управлінням земельних відносин
Харківської міської ради, зокрема, акт
обстеження, визначення меж, площі та
конфігурації земельної ділянки по вул.
Пушкінська, 100 від 12.04.2013 року № 1412/13, акт
№359 від 22.04.2013 року про визначення
збитків, затверджений рішенням
виконавчого комітету Харківської
міської ради від 24.04.2013 року № 285, якими
підтверджено протиправність дій (
бездіяльність) відповідача, шкоду,
завдану відповідачем власнику землі -
позивачу, причинний зв'язок між
протиправною діями та шкодою, а також
вину відповідача.

Враховуючи несплату в добровільному
порядку відповідачем заподіяних
збитків, які виникли внаслідок
використання земельної ділянки без
правовстановлюючих документів та
безоплатно, колегія суддів приходить
до висновку, що позовні вимоги позивача
щодо стягнення з відповідача 1035154,80 грн.
обґрунтовані, доведені матеріалами
справи, не спростовані відповідачем, а
тому підлягають задоволенню.

В апеляційній скарзі відповідач
наполягає на тому, що складання
документів про встановлення фактів
використання земельної ділянки без
правовстановлюючих документів
знаходиться поза компетенцією
працівників виконавчого органу
Харківської міської ради.

Судова колегія не приймає до уваги дані
доводи у зв'язку із наступним.

Стаття 80 Земельного кодексу України
відносить до суб'єктів права власності
на землі комунальної власності
територіальні громади, які реалізують
це право безпосередньо або через
органи місцевого самоврядування.

Підпунктом 1 пункту „б" ст. 33 Закону
України „Про місцеве самоврядування в
Україні" до повноважень виконавчих
органів сільських, селищних, міських
рад належить також здійснення
контролю за додержанням земельного та
природоохоронного законодавства,
використанням та охороною земель.
Аналогічна норма щодо здійснення
самоврядного контролю міськими радами
за використанням та охороною земель
міститься в ст. 189 Земельного Кодексу
України.

Відповідно до ст.12 Земельного кодексу
України, до повноважень сільських,
селищних, міських рад у галузі
земельних відносин на території сіл,
селищ, міст належить, зокрема,
розпорядження землями територіальних
громад; надання земельних ділянок у
користування із земель комунальної
власності відповідно до цього Кодексу;
здійснення контролю за використанням
та охороною земель комунальної
власності , додержанням земельного та
екологічного законодавства; вирішення
інших питань у галузі земельних
відносин відповідно до закону.

Отже, посилання скаржника на
перевищення позивачем своїх
повноважень при здійсненні обстеження
земельної ділянки та складенні акту
обстеження від 12.04.2013 року - є
необґрунтованими.

В апеляційній скарзі відповідач вказує
на те, що позивачем не надано доказів
вилучення відповідачем корисних
властивостей спірної земельної
ділянки, оскільки реконструкція
нежитлових будівель на ній неможлива, а
тому земельна ділянка непридатна для
використання за цільовим призначенням.

Судова колегія з цього приводу
зазначає наступне.

Відповідно до Інформаційної довідки
№1397886 від 19.03.2013 року, в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
відсутні відомості щодо реєстрації
прав на земельну ділянку за адресою:
м.Харків, вул.Пушкінська, 100 (а.с.40 т.1).

Статтею 156 Земельного кодексу України
встановлено, власникам землі та
землекористувачам відшкодовуються
збитки, заподіяні внаслідок, зокрема,
неодержання доходів за час тимчасового
невикористання земельної ділянки.

Відповідно до ч.2 ст.157 Земельного
кодексу України порядок визначення та
відшкодування збитків власникам землі
і землекористувачам встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 19.04.1993 року №284 затверджено Порядок
визначення та відшкодування збитків
власникам землі та землекористувачам.

В пункті 1 вищезазначеної постанови
Кабінету Міністрів України від 19.04.1993
року №284 "Про порядок визначення та
відшкодування збитків власникам землі
та землекористувачам" зазначено, що
власникам землі та землекористувачам
відшкодовуються збитки, зокрема,
заподіяні неодержанням доходів у
зв'язку з тимчасовим невикористанням
земельних ділянок.

Згідно пункту „2" вказаної постанови
Кабінету Міністрів України - розмір
збитків визначається комісіями,
створеними, в тому числі виконавчими
комітетами міських (міст обласного
підпорядкування) рад.

Відшкодуванню підлягають збитки
власників землі, включаючи і
неодержані доходи, якщо вони
обгрунтовані (п.3 Постанови Кабінету
Міністрів України від 19.04.1993 року №284).

Рішенням Харківської міської ради
№130/09 від 24.06.2009 року затверджено
"Порядок визначення та відшкодування
Харківській міській раді збитків,
заподіяних внаслідок невикористання
земельних ділянок, самовільного
зайняття земельних ділянок та
використання земельних ділянок з
порушенням законодавства про плату за
землю".

Постановою Дзержинського районного
суду м.Харкова від 14.12.2009 року по справі
№2-а-5392/09 вищезазначений Порядок
визнано законним.

Порядок є нормативним актом органу
місцевого самоврядування та
відповідно до ст.73 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" є
обов'язковим для виконання всіма
розташованими на відповідній
території органами виконавчої влади,
об'єднаннями громадян, підприємствами,
установами та організаціями,
посадовими особами, а також
громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній
території.

Підставою для нарахування збитків є
довготривале користування
відповідачем земельною ділянкою, що
належить міській громаді, без договору
оренди землі та без сплати орендної
плати, що є порушенням з боку
відповідача вимог чинного земельного
законодавства, а саме ст. ст. 125; 126
Земельного Кодексу України та прав
позивача щодо користування і
розпорядження своєю земельною
ділянкою.

Використання земельної ділянки
відповідачем без належного правового
оформлення позбавило міську раду, як
власника землі, права отримувати від
цієї земельної ділянки дохід в розмірі
орендної плати, що і стало підставою
для ініціювання позову.

Отже, твердження апелянта про
непридатність нежитлових будівель до
експлуатації не звільняє відповідача
від обов'язку отримання
правовстановлюючих документів на
земельну ділянку, на якій знаходяться
ці будівлі.

Також відповідач в додаткових
поясненнях від 26.02.2014 року (вх.№1795)
зазначає, що розрахунок збитків
складено з порушенням законодавства
України, а саме застосовано невірні
облікові ставки Національного банку
України.

Відповідно до п.5.4 Порядку визначення
та відшкодування Харківській міській
раді збитків, заподіяних внаслідок
невикористання земельних ділянок,
самовільного зайняття земельних
ділянок та використання земельних
ділянок з порушенням законодавства про
плату за землю, затвердженого рішенням
Харківської міської ради №130/09 від
24.06.2009 року, відшкодування збитків
проводиться за період використання
землі з порушенням земельного
законодавства у розмірі орендної плати
за землю, яку власник землі (міська
рада) міг би отримати при належному
виконанні землекористувачем вимог
земельного законодавства. Збитки
визначаються за ставками орендної
плати, які діяли на момент виникнення
таких збитків із застосуванням
коефіцієнтів, які дорівнюють подвійній
обліковій ставці Національного банку
України на початок кожного звітного
року…

Відповідно до постанови НБУ від 10.08.2009
року №468 «Про регулювання
грошово-кредитного ринку», станом на
01.01.2010 року діяла облікова ставка НБУ у
розмірі 10,25 % річних.

Постановою НБУ від 09.08.2010 року №377 «Про
регулювання грошово-кредитного ринку»
з 10.08.2010 року було затверджено розмір
облікової ставки у розмірі 7,75 % річних.
Цей розмір облікової ставки діяв до
21.03.2012 року, тобто був чинний станом на
01.01.2011 року та 01.01.2012 року.

Відповідно до постанови НБУ від 21.03.2012
року №102 «Про регулювання
грошово-кредитного ринку» з 23.03.2012 року
було затверджено облікову ставку у
розмірі 7,5 %, що була чинною станом на
01.01.2013 року.

Таким чином, Харківською міською радою
були застосовані розміри облікових
ставок НБУ, що були чинними на початок
кожного звітного періоду та були
затверджені відповідними постановами
Національного банку України.

Крім того, судова колегія приймає до
уваги, що розмір збитків, заподіяних
позивачу як власнику спірної земельної
ділянки, був визначений комісією,
створеною виконавчим комітетом
Харківської міської ради відповідно до
Порядку визначення та відшкодування
збитків власникам землі та
землекористувачам, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 19.04.1993 року №284, а також відповідно
до "Порядку визначення та
відшкодування Харківській міській
раді збитків, заподіяних внаслідок
невикористання земельних ділянок,
самовільного зайняття земельних
ділянок та використання земельних
ділянок з порушенням законодавства про
плату за землю", затвердженого Рішенням
Харківської міської ради №130/09 від
24.06.2009 року.

Як вказано вище, постановою
Дзержинського районного суду м.Харкова
від 14.12.2009 року по справі №2-а-5392/09
вищезазначений Порядок визнано
законним, отже є обов'язковим для
застосування на території міста
Харкова.

Актом про визначення збитків №359 від
22.04.2013 року, затвердженим рішенням
виконавчого комітету Харківської
міської ради №285 від 24.04.2013 року, та
розрахунком розміру збитків, наданих
позивачем в обгрунтування позову,
доведено, що за період використання
відповідачем земельної ділянки
загальною площею по вул.Пушкінська, 100 в
м.Харкові без сплати ним орендних
платежів, неодержаний міською радою
дохід складає 1035154,80 грн.

Зазначене рішення виконавчого
комітету Харківської міської ради №639
від 17.10.2012 року не скасовано та не
визнано недійсним в судовому порядку,
що свідчить про те, що відповідач не
скористався своїм правом на
оспорювання розміру збитків.

В додаткових письмових поясненнях
(вх.№1553) відповідач зазначає, що ним
були вжиті всі заходи для укладення
договору оренди (надано Харківській
міській раді всі необхідні документи),
однак позивачем неодноразово
змінювався порядок надання земельної
ділянки та перелік необхідних
документів (а.с.42 т.3).

Доводи апелянта про перешкоджання
позивачем укласти договір оренди не
приймаються до уваги, оскільки
відповідач постійно змінював підстави
надання земельної ділянки (для
використання; для реконструкції; для
будівництва) (а.с.44, ,46,51,53,55, 56 т.1).
Відсутні докази про звернення
відповідача до суду із позовом про
спонукання міськради укласти договір
оренди або про оскарження
неправомірних дій (бездіяльності)
посадових осіб позивача.

Як вбачається з листування з власником
землі, на які посилається відповідач в
апеляційній скарзі, на вимогу міської
ради відповідач своєчасно не виконав
вимоги та не надав витребувані
документи, що призвело до
несвоєчасного оформлення договору
оренди спірної землі у спірний період
часу.

Заходи, вжиті контролюючими органами
та Харківською міською радою,
спонукали відповідача до оформлення
права користування земельною ділянкою,
про що свідчить листування з
відповідачем (а.с.43-56 т.1).

Посилання відповідача на своєчасну
сплату земельного податку та на
відсутність у нього обов'язку сплати
орендної плати є безпідставними,
оскільки, як встановлено вище
відповідач тривалий час користується
земельною ділянкою без договору
оренди; сума земельного податку,
сплачена відповідачем, була врахована
позивачем при поданні позову у
здійсненому ним розрахунку розміру
збитків. За таких обставин сплачена
відповідачем сума податку на землю не
може бути підставою для звільнення
відповідача від відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків господарського
суду Харківської області.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що рішення
господарського суду Харківської
області від 24.12.2013 року у справі №
922/3407/13 прийняте при належному
з'ясуванні обставин, що мають значення
для справи та у відповідності до норм
матеріального та процесуального права
і підстави для його скасування
відсутні, в зв'язку з чим апеляційна
скарга відповідача не підлягає
задоволенню.

Керуючись статтями 99, 101, 102, п. 1 статті
103, статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Харківської області від 24.12.2013 року у
справі № 922/3407/13 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її підписання і може бути оскаржена
протягом 20 днів до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови по справі №
922/3407/13 підписано 17.03.2014 року.

Головуючий суддя
Сіверін В.І.

Суддя
Медуниця О.Є.

Суддя
Терещенко О.І.