ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2014 р.
Справа № 914/1910/13

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді
Малех І. Б.

суддів
Желік М. Б.

Костів Т. С.

при секретарі судового засідання М.
Кришталь

за участю представників:

від прокуратури - Макогон Ю.І.,

від позивача - не з'явився,

від відповідача - не з'явився,

від третьої особи - не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу
Приватного підприємства "Натбуд",
м. Дрогобич

на рішення господарського суду
Львівської області від 02.07.2013р.

у справі № 914/1910/13

за позовом: Дрогобицького міжрайонного
прокурора в інтересах держави в особі
Дрогобицької міської ради, м. Дрогобич

до відповідача: Приватного
підприємства "Натбуд", м. Дрогобич

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача: Державна інспекція
сільського господарства у Львівській
області, м. Львів

про: стягнення шкоди в сумі 4715,19 грн. та
3013,19 грн.

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду
Львівської області від 02.07.2013р. у
справі № 914/1910/13, позов Дрогобицького
міжрайонного прокурора в інтересах
держави в особі Дрогобицької міської
ради до Приватного підприємства
"Натбуд", за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача Державної
інспекції сільського господарства у
Львівській області про стягнення
шкоди в сумі 4715,19 грн. та 3013,19 грн.,
задоволено повністю. Стягнуто з
Приватного підприємства "Натбуд" на
користь Дрогобицької міської ради - 4
715,19 грн. та 3013,19 грн. шкоди.

Не погоджуючись з даним рішенням,
відповідач ПП "Натбуд", подав
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення господарського суду
Львівської області від 02.07.2013р. у
справі № 914/1910/13 скасувати та
постановити нове рішення, яким в
позові відмовити. При цьому, апелянт
вказує, що жодного самовільного
захоплення земель не мало місця,
оскільки підприємство орендувало таку
земельну ділянку, згідно з договором
від 12.08.2011 року. Окрім того зазначив, що
ПП «Натбуд», як орендар, добросовісно
виконував усі взяті на себе
зобов'язання, у відповідності із
договором оренди від 12 серпня 2011 року.

Жодних відзивів на дану апеляційну
скаргу не надходило.

Позивач, відповідач (апелянт) та третя
особа участі своїх уповноважених
представників у судовому засіданні не
забезпечили, причини неявки суду не
повідомили, хоча належним чином були
повідомлені про час та місце судового
розгляду, на адресу останніх було
скеровано рекомендовані листи, що
підтверджується списком згрупованих
рекомендованих відправлень від 06.03.2014
року.

Прокурор в судовому засіданні
заперечив доводи апелянта, просив
рішення суду першої інстанції залишити
без змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Розглянувши наявні в справі матеріали,
давши належну оцінку доводам та
запереченням, які містяться в
апеляційній скарзі, колегія суддів
Львівського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що рішення господарського суду першої
інстанції слід залишити без змін, а
апеляційну скаргу ПП "Натбуд" без
задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
перевіркою, проведеною Державною
інспекцією сільського господарства в
Львівській області встановлено, що ПП
"Натбуд" на території об'єкта
природно-заповідного фонду-ботанічної
пам'ятки природи місцевого значення
"Парку культури і відпочинку" в місті
Дрогобичі самовільно зайняло земельну
ділянку площею 0,0280га під будівництво
споруди із дерева-кругляка та площею
0,0180га під будівництво
бетонно-металевої споруди. Зазначене
порушення підтверджується актом
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства від 27.02.2013р. ( акт наявний
в матеріалах справи а.с. 15).

27.02.2013 р. головним спеціалістом відділу
оперативного контролю за
використанням і охороною земель ДСГІ в
Львівській області Андрущакевич Р.Ю.
складено акт обстеження земельної
ділянки в якому зазначено, що на
території заповідного об'єкта
ботанічної пам'ятки природи місцевого
значення "Парку культури і відпочинку"
в місті Дрогобичі без відповідних
дозвільних документів проводять
будівельні роботи. Даний акт
відповідач відмовився підписати.

27.02.2013 р. відповідачу видано приписи №№
175, 176, з вимогою усунути порушення
земельного законодавства у 30-ти денний
термін.

Третя особа за вих. №№1315/3-7-8, 1316/3-7-8 від
01.03.2013 р. надіслала відповідачу
претензії про відшкодування збитків в
сумі 3031,19 грн. та 4715,19 грн., які залишені
відповідачем без розгляду та
задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи,
пояснень представників сторін,
заподіяна шкода розмірі 3031,19 грн. та
4715,19 грн. грн. відповідачем не оплачена.

Земельні ділянки площами 0,0280 га та
0,0180га, які самовільно зайняло ПП
"Натбуд", знаходяться в межах
населеного пункту міста Дрогобича, і
відповідно до ЗУ "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
розмежування земель державної та
комунальної власності" є власністю
територіальної громади міста
Дрогобича.

Відповідно до ч.3 ст. 386 ЦК України
власник, права якого порушені, має
право на відшкодування завданої йому
матеріальної шкоди.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
державний контроль за використанням та
охороною земель" піл самовільним
зайняттям земельної ділянки слід
вважати будь-які дії, які свідчать про
фактичне використання земельної
ділянки за відсутності відповідного
рішення органу виконавчої влади чи
органу місцевого самоврядування про її
передачу у власність або надання у
користування (оренду) або за
відсутності вчиненого правочину щодо
такої земельної ділянки, за винятком
дій, які відповідно до закону є
правомірними.

Пунктом 12 Постанови Пленуму
Верховного суду України №7 від 16.04.2004 р.
"Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ" передбачено, що у
випадках самовільного зайняття
земельних ділянок, псування,
забруднення земель чи вчинення інших
порушень земельного законодавства
шкода відшкодовується, відповідно до
ст. ст. 211, 212 ЗК України, ст. 22, 623, 1166, 1172,
1192 ЦК України особами, що її заподіяли.

Згідно з пунктом 3.1. наказу
Державного агентства земельних
ресурсів України та Державної
інспекції з контролю за використанням
і охороною земель від 12.09.2007 №110 "Про
затвердження Методичних рекомендацій
щодо застосування Методики визначення
розміру шкоди, заподіяної внаслідок
самовільного зайняття земельних
ділянок, використання земельних
ділянок не за цільовим призначенням,
зняття ґрунтового покриву (родючого
шару ґрунту) без спеціального дозволу,
є матеріали справи про адміністративне
правопорушення, які підтверджують факт
вчинення цього правопорушення, а саме:
акт перевірки дотримання вимог
земельного законодавства, протокол про
адміністративне правопорушення,
припис (з вимогою усунення порушення
земельного законодавства), акт
обстеження земельної ділянки.
Підставою для здійснення розрахунку
розміру шкоди, заподіяної державі або
територіальній громаді внаслідок
самовільного зайняття земельних
ділянок, є зазначені документи в
сукупності, оскільки саме вони можуть
підтвердити сам факт самовільного
зайняття земельної ділянки, розмір
зайнятої ділянки та період часу,
протягом якого вона використовується
без належних правових підстав.

У відповідності до п. 7 Методики
визначення розміру шкоди, заподіяної
внаслідок самовільного зайняття
земельних ділянок, використання
земельних ділянок не за цільовим
призначенням, зняття ґрунтового
покриву (родючого шару грунту) без
спеціального дозволу, затвердженої
постановою Кабінету Міністрів України
від 25.07.2007р. №963 "Про затвердження
Методики визначення розміру шкоди,
заподіяної внаслідок самовільного
зайняття земельних ділянок,
використання земельних ділянок не за
цільовим призначенням, зняття
ґрунтового покриву (родючого шару
ґрунту) без спеціального дозволу",
розрахунок розміру шкоди, заподіяної
державі, територіальним громадам
внаслідок самовільного зайняття
земельних ділянок, використання
земельних ділянок не за цільовим
призначенням, зняття ґрунтового
покриву (родючого шару ґрунту) без
спеціального дозволу, проводиться
інспекціями Мінприроди або
Держземінспекцією та її
територіальними органами, а розміру
шкоди, заподіяної юридичним та
фізичним особам, - територіальними
органами Держземінспекції на підставі
матеріалів обстежень земельних
ділянок, проведених відповідно до
Порядку виконання
земельно-кадастрових робіт та надання
послуг на платній основі державними
органами земельних ресурсів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 01.11.2000 р. №1619.

Згідно Порядку та відшкодування
збитків власникам землі та
землекористувачам, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 19.04.1993р. №284 власникам землі та
тимчасовим зайняттям земельних
ділянок, встановленням обмежень щодо
їх використання погіршення якості
грунтового покриву та інших корисних
властивостей земельних ділянок або
приведення їх у непридатний для
використання стан та недодержанням
доходів у зв'язку з тимчасовим
використанням земельних ділянок.

Згідно з пунктом 3.1 наказу
Державного агентства земельних
ресурсів України та Державної
інспекції з контролю за використанням
і охороною земель від 12.09.2007 N 110 "Про
затвердження Методичних рекомендацій
щодо застосування Методики визначення
розміру шкоди, заподіяної внаслідок
самовільного зайняття земельних
ділянок, використання земельних
ділянок не за цільовим призначенням,
зняття ґрунтового покриву (родючого
шару грунту) без спеціального дозволу,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 25.07.2007 N 963"
підставою для здійснення розрахунку
розміру шкоди, заподіяної державі,
територіальним громадам, юридичним чи
фізичним особам внаслідок
самовільного зайняття земельних
ділянок, використання земельних
ділянок не за цільовим призначенням,
зняття ґрунтового покриву (родючого
шару ґрунту) без спеціального дозволу,
є матеріали справи про адміністративне
правопорушення, які підтверджують факт
вчинення цього правопорушення, а саме:
акт перевірки дотримання вимог
земельного законодавства; протокол про
адміністративне правопорушення;
припис (з вимогою усунення порушення
земельного законодавства); акт
обстеження земельної ділянки.

Отже, як вірно зазначив суд першої
інстанції, підставою для здійснення
розрахунку розміру шкоди, заподіяної
державі або територіальній громаді
внаслідок самовільного зайняття
земельних ділянок, є зазначені
документи в їх сукупності, оскільки
саме вони можуть підтвердити сам факт
самовільного зайняття земельної
ділянки, розмір зайнятої ділянки та
період часу, протягом якого вона
використовується без належних
правових підстав.

Щодо заперечень апелянта, то він
не надав жодних доказів правомірного
користування даними ділянками, акт
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства від 27.02.2013р. скасований
не був. Таким чином, колегія суддів
Львівського апеляційного
господарського суду погоджується з
висновком суду першої інстанції, щодо
задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень. Господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, апеляційний
господарський суд, вважає, що рішення
господарського суду першої інстанції
прийняте, з врахуванням всіх обставин
справи та з дотриманням норм чинного
законодавства, а тому не вбачає підстав
для його зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України,
Львівський апеляційний господарський
суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні апеляційної
скарги Приватного підприємства
"Натбуд" - відмовити.

2. Рішення господарського суду
Львівської області від 02.07.2013р. у
справі № 914/1910/13 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття та може бути
оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи направити на
адресу місцевого господарського
суду.

Повний текст постанови виготовлений
18.03.2014 р.

Головуючий суддя
Малех І. Б.

Суддя
Желік М. Б.

Суддя
Костів Т. С.