ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

04.03.2014
Справа № 907/23/14

За позовом Закарпатського
міжрайонного природоохоронного
прокурора в інтересах держави в особі
державної екологічної інспекції в
Закарпатській області, м. Ужгород та
Кольчинської селищної ради, смт.
Кольчино

до відповідача приватного підприємця
ОСОБА_2, с. Чабанівка,
Ужгородського району

про стягнення 11 988,72 грн. за порушення
природоохоронного законодавства в
частині законності видобування надр;

Суддя Й.Й. Кадар

За участю представників:

від прокуратури - Голінка М.І., прокурор
відділу прокуратури м. Ужгорода, посв.
№ 022439 від 04.11.2013р.;

від позивача (Державної екологічної
інспекції в Закарпатській обл.)-
Мазуренко А.Є., представник за дов. №50/50
від 09.01.2014р.;

від позивача (Кольчинської селищної
ради) - Порохованець П.І. представник за
дов. б/н від 19.01.2014р.;

від відповідача - не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Закарпатським міжрайонним
природоохоронним прокурором

в інтересах держави в особі державної
екологічної інспекції в Закарпатській
області та Кольчинської селищної ради
заявлено позов до приватного
підприємця ОСОБА_2 про стягнення 11 988,72
грн. за порушення природоохоронного
законодавства в частині законності
видобування надр

Прокурор позовні вимоги підтримала в
повному обсязі та наполягає на їх
задоволенні з мотивів, викладених у
позовній заяві, посилаючись на їх
обґрунтованість наявними у справі
матеріалами. На виконання вимог суду
03.03.2014 року прокурором подано витяг з
Єдиного державного реєстру стосовно
відповідача ПП. ОСОБА_2

Позивач Державна екологічна інспекція
в Закарпатській обл. позов прокурора
підтримала та просить його задоволити
з підстав, наведених прокурором у
позовній заяві.

Позивач Кольчинська селищна рада позов
прокурора підтримала та просить його
задоволити з підстав, наведених
прокурором у позовній заяві.

Відповідач належним чином
повідомлений про дату, час та місце
проведення судового засідання (ухвали
суду по даній справі надіслані
відповідачу на адресу зазначену в
позовній заяві та підтверджену
витягом з ЄДРПОУ), вимог ухвал суду від
16.01.2014р., 06.02.2014р., 20.02.2014р. не виконав,
витребуваних судом письмових доказів
не подав, свого уповноваженого
представника в судове засідання в
черговий раз не направив, про причини
неявки суд не повідомив.

За таких обставин, суд вирішує спір в
даному судовому засіданні в порядку ст.
75 Господарського процесуального
кодексу України, за наявними в справі
матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення представника позивача та
прокурора, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із матеріалів справи,
Закарпатською міжрайонною
прокуратурою з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері
спільно з Державною екологічною
інспекцією в Закарпатській області
проведено перевірку на території
Кольчинської селищної ради
Мукачівського району щодо дотримання
вимог природоохоронного законодавства
в частині законності добування надр, а
саме піщано-гравійної суміші із русла
річки Латориця. На підставі якої було
складено Акти перевірки дотримання
вимог природоохоронного законодавства
від 17.07.2013р. та 24.07.2013р. Під час перевірки
виявлені порушення приватним
підприємцем ОСОБА_2 вимог
природоохоронного законодавства.

Так, 17 та 24 липня 2013 року, при обстеженні
території річки Латориця в районі
автодорожнього мосту, автотраси
Мукачево-Чинадієво в межах селища
Кольчино, був виявлений факт забору
піщано-гравійної суміші автомашинами
«ТАТРА», «МАН» та екскаватором
«КАМАТСУ», які належать ПП ОСОБА_2 без
будь-яких законних підстав, тобто, без
встановленого законом дозволу.
Загальний об'єм незаконно добутої
суміші становив 70 метрів кубічних, що
були безпосередньо завантажені в
вищевказані автомашини.

Згідно з інформації Басейнового
управління водних ресурсів річки Тиса,
проектно-кошторисна документація на
розчистку русла річки Латориця в межах
с.Количино Мукачівського району ПП
ОСОБА_2 не погоджувалась.

На підставі Переліку корисних копалин
загальнодержавного значення,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 827 від 12.12.1994 року,
зі змінами внесеними відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
№ 1370 від 28.12.2011 року, піщано-гравійна
сировина відноситься до корисних
копалин загальнодержавного значення.

Згідно з розрахунком, проведеним
Державною екологічною інспекцією в
Закарпатській області, відповідно до
Методики визначення розмірів
відшкодування збитків, заподіяних
державі внаслідок самовільного
користування надрами, затвердженої
наказом Міністерства екології та
природних ресурсів України № 303 від 29
серпня 2011 року, розмір збитків,
заподіяних приватним підприємцем
ОСОБА_2 внаслідок самовільного
видобування надр загальнодержавного
значення (гравійно-піщаної суміші),
загальним об'ємом 70 метрів кубічних,
становить 13488,72 гривень.

Покликаючись на вказані обставини
01.08.2013р. № 54-1164 вих. 13 (1164) Закарпатським
міжрайонним прокурором з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері приватному
підприємцю ОСОБА_2 внесено подання про
негайне усунення порушень
законодавства про надра, водного
кодексу України та відшкодування
збитків, заподіяних навколишньому
природному середовищу на суму 13488,72
гривень. Частину коштів у сумі 1500 грн.
приватним підприємцем ОСОБА_2
відшкодовано що підтверджено
платіжним дорученням від 06.09.2013р.

Отже, підставою для звернення
прокурора з позовом стало порушення
відповідачем інтересів держави, які
полягають у незаконному заборі піщано -
гравійної суміші що завдає шкоди
природі, екосистемі, що в свою чергу
може завдати значних збитків
навколишньому природному середовищу.

Проаналізувавши матеріали справи та
заслухавши доводи представників
сторін та прокурора, суд дійшов
наступних висновків.

Відповідно до ст. 13 Конституції
України, земля, її надра, атмосферне
повітря, водні та інші природні
ресурси, які знаходяться в межах
України є об'єктами права власності
Українського народу.

Згідно ст. ст. 66, 68 Конституції України
кожен зобов'язаний неухильно
додержуватися Конституції України та
законів України, не заподіювати шкоду
природі, культурній спадщині,
відшкодовувати завдані ним збитки.

Згідно з вимогами ст. З Закону України
«Про охорону навколишнього природного
середовища», одним із основних
принципів охорони навколишнього
природного середовища є
пріоритетність вимог екологічної
безпеки, обов'язковість додержання
екологічних стандартів, нормативів та
лімітів використання природних
ресурсів при здійсненні господарської
діяльності.

Статтею 4 кодексу України про надра
чітко вказано, що надра надаються
тільки в користування.

Відповідно до вимог ст. 86 Водного
кодексу України, роботи, пов'язані із
видобуванням корисних копалин,
проводяться на підставі проектів,
погоджених із органами охорони
навколишнього природного середовища,
водного господарства та геології.

Згідно зі ст. 56 Кодексу України про
надра, однією із основних вимог в
галузі охорони надр є додержання
встановленого законодавством порядку
надання надр у користування і
недопущення самовільного користування
надрами.

Статями 65 та 67 Кодексу України про
надра та ст.ст. 110 та 111 Водного кодексу
України передбачено, що за порушення
законодавства про надра та водного
законодавства, винні особи несуть
відповідальність та відшкодовують
збитки, завданих ними.

Згідно ст.1166 Цивільного кодексу
України, майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 224 Господарського
кодексу України учасник господарських
відносин, який порушив господарське
зобов'язання або установлені вимоги
щодо здійснення господарської
діяльності, повинен відшкодувати
завдані цим збитки суб'єкту, права або
законні інтереси якого порушено.

Згідно зі ст. 68 Закону України "Про
охорону навколишнього природного
середовища" підприємства, установи,
організації та громадяни зобов'язані
відшкодовувати шкоду, заподіяну ними
внаслідок порушення законодавства про
охорону навколишнього природного
середовища, в порядку та розмірах,
встановлених законодавством. Загальні
підстави відповідальності за завдану
майнову шкоду передбачені статтею 1166
Цивільного кодексу України, відповідно
до якої майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоду завдано не з її вини.

За таких обставин справи, позов
прокурора підлягає задоволенню в
повному обсязі, шляхом присудження до
стягнення з відповідача суми 11 988,72
грн. шкоди, заподіяної в результаті
порушення законодавства про охорону
навколишнього природного середовища.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 29 Бюджетного
кодексу України джерелами формування
спеціального фонду Державного бюджету
України у частині доходів є 30 відсотків
грошових стягнень за шкоду, заподіяну
порушенням законодавства про охорону
навколишнього природного середовища
внаслідок господарської та іншої
діяльності.

Положеннями п.7 ч.2 статті 69 Бюджетного
кодексу України встановлено, що до
надходжень спеціального фонду
місцевих бюджетів належить, зокрема, 70
відсотків грошових стягнень за шкоду,
заподіяну порушенням законодавства
про охорону навколишнього природного
середовища внаслідок господарської та
іншої діяльності, в тому числі: до
сільських, селищних, міських бюджетів -
50 відсотків, обласних бюджетів та
бюджету Автономної Республіки Крим -20
відсотків.

Отже, позовні вимоги підлягають
задоволенню з віднесенням суми 3
596,61 грн. до Державного бюджету України,
суми 5 994,36 грн. до спеціального фонду
місцевого бюджету Кольчинської
селищної ради Мукачівського району
Закарпатської області, суми 2 397,74 грн.
до спеціального фонду місцевого
бюджету Закарпатської обласної ради.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір, від сплати якого позивач
у встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в доход
бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.

Статтею 5 Закону України "Про судовий
збір" визначені пільгові категорії
щодо сплати судового збору, зокрема,
органи прокуратури - при здійснені
представництва інтересів громадян або
держави в суді.

За таких обставин, витрати з оплати
судового збору в розмірі 1 827 грн.
підлягають стягненню з відповідача в
доход Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 22, 29, 32, 33, 34, 43, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) суму 11 988,72
грн. (одинадцять тисяч дев'ятсот
вісімдесят вісім гривень 72 коп.) шкоди,
заподіяної порушенням
природоохоронного законодавства, в
тому числі:

- суму 3 596,61 грн. (три тисячі п'ятсот
дев'яносто шість гривень 61 коп.) до
Державного бюджету України;

- суму 5 994,36 грн. (п'ять тисяч дев'ятсот
дев'яносто чотири гривні 36 коп.) до
спеціального фонду Кольчинської
селищної ради (Мукачівський район,
смт. Кольчино, вул. Корятовича 13);

- суму 2 397,74 грн. (дві тисячі триста
дев'яносто сім гривень 74 коп.) до
спеціального фонду місцевого бюджету
Закарпатської обласної ради (м.
Ужгород, пл. Народна,4).

Видати наказ.

3. Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) в доход
Державного бюджету (отримувач коштів -
Управління державної казначейської
служби України у м. Ужгороді
Закарпатської області, код отримувача
(код за ЄДРПОУ) - 38015610, банк отримувача -
ГУДКСУ у Закарпатській області, код
банку отримувача (МФО) - 812016, рахунок
отримувача - №3002, код
класифікації доходів бюджету - 22030001,
найменування суду - господарський суд
Закарпатської області) суму 1 827грн.
(одна тисяча вісімсот двадцять сім
гривень) судового збору.

Видати наказ.

4. Рішення набирає законної сили в
порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 05.03.2014р.

Суддя
Й.Й.Кадар