ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" березня 2014 р.Справа № 12/192-10-5389

За позовом: Іллічівської міської ради
Одеської області

до відповідача: громадської
організації "СПОРТИВНИЙ КЛУБ "БАСТІОН"

за участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача:

1. Міського управління
житлово-комунального господарства м.
Іллічівська Одеської області

2. Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області

про визнання права власності

Головуючий суддя
Цісельський О.В.

Судді Зайцев
Ю.О.

Рога Н.В.

В судовому засіданні приймали участь
представники:

Від позивача: Охотніков В.В. за
довіреністю №1-17-1039 від 25.12.2013р.;

Від відповідача: Поліщук А.Г. за
довіреністю № б/н від 07.09.2013 року;

Від третьої особи Міського управління
житлово-комунального господарства м.
Іллічівська Одеської області: Вовкович
О.В. за довіреністю № 191 від 28.01.2014року;

Від третьої особи Інспекції ДАБК в
Одеській області: Авдєєв О.Р., за
довіреністю №49 від 03.02.2014р.

СУТЬ СПОРУ: Позивач - Іллічівська
міська рада Одеської області,
звернувся до господарського суду
Одеської області з позовною заявою до
громадської організації "СПОРТИВНИЙ
КЛУБ "БАСТІОН" про визнання за
територіальною громадою м. Іллічівська
в особі Іллічівської місьокї ради
Одеської області права власності на
будівлю стадіону загальною площею 6 563
м2, а саме:двохповерховий
адміністративно-побутовий корпус з
підвальним поверхом (літ."А") загальною
площею 251,3 м2, огорожа (№1), хвіртка (№2,
№5), ворота (№3, №4, №6) підпірна стіна
(№7), оглядовий колодязь (№8), футбольне
поле (І) та спортивний майданчик (ІІ),
розташований за адресою: Одеська обл.,
м. Іллічівськ, вул. Набережна, 2.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 23.10.2010р. прийнято позовну
заяву (вх.№10569 від 21.12.2010р.) до розгляду,
присвоєно №12/192-10-5389, залучено до участі
у справі у якості третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача Міське
управління житлово-комунального
господарства м. Іллічівська Одеської
області, Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області та справу призначено
до розгляду в судовому засіданні.

Клопотання відповідача про зупинення
провадження у справі (від 21.01.2011р.) судом
задоволено, у зв'язку з чим, ухвалою
господарського суду Одеської області
провадження у справі №12/192-10-5389 було
зупинено до розгляду по суті пов'язаної
з нею адміністративної справи
№2а-2а/1570/181/2011.

Письмове клопотання Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Одеській області про
продовження строку розгляду справи від
04.12.2013р. (вх.№37109/13) судом задоволено, у
зв'язку з чим ухвалою господарського
суду Одеської області від 04.12.2013р.
термін розгляду справи було продовжено
до 03.01.2014р.

08.01.2014р. представник позивача звернувся
до суду з клопотанням (вх.№2-14/14) про
призначення експертизи у справі, яке
судом не задоволено, з підстав його
необґрунтованості.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 08.01.2014р. справу №12/192-10-5389
призначено до колегіального розгляду.

Розпорядженням голови господарського
суду Одеської області від 08.01.2014р.
визначено наступний склад колегії по
розгляду справи №12/192-10-5389: головуючий
суддя Цісельський О.В., судді Зайцев
Ю.О., Рога Н.В.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 08.01.2014р. справу №12/192-10-5389
прийнято до свого провадження колегією
суддів у складі: головуючий суддя
Цісельський О.В., судді Зайцев Ю.О., Рога
Н.В. та справу призначено до розгляду в
засіданні суду.

Письмове клопотання позивача про
продовження строку розгляду справи від
25.02.2014р. (вх.№2-806/14/13) судом задоволено, у
зв'язку з чим розгляд справи було
продовжено до 23.03.2014р.

Представник позивача заявлені позовні
вимоги підтримує та просить суд
задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача право
власності позивача не визнає, проти
позову заперечує з підстав викладених
у відзиві на позов (вх.№25/2011 від 04.01.2011р.)
та письмових поясненнях (вх.№2312/14 від
29.01.14р.).

Представник Міського управління
житлово-комунального господарства м.
Іллічівська Одеської області заявлені
позивачем позовні вимоги підтримує та
просить суд задовольнити їх в повному
обсязі, з підстав, викладених у
письмових поясненнях (вх.№146/14 від
08.01.2014р.).

Представник Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області заявлені позивачем
позовні вимоги підтримує та просить
задовольнити їх в повному обсязі.

В процесі розгляду справи учасниками
процесу були надані додаткові докази,
які оглянуті судом та залучені до
матеріалів справи.

Відповідно до ст.85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив:

Листом від 13.02.2006р. №138-А Міське
управління житлово-комунального
господарства м. Іллічівська Одеської
області повідомило відповідача про те,
що не заперечує проти реконструкції
стадіону за рахунок власних коштів
відповідача.

Розпорядженням Іллічіського міського
голови від 06.03.2006р. №161 було дозволено
Міському управлінню
житлово-комунального господарства м.
Іллічівська Одеської області
проектування реконструкції стадіону.

Рішенням виконавчого комітету
Іллічівської міської ради від 10.04.2006р.
№413 видано територіальній громаді в
особі Іллічівської міської ради про
право власності на стадіон, в склад
якого входять одноповерхова будівля "А"
площею забудови 64,30 м2 та споруди: №1 -
огорожа, І - замощення, ІІ - футбольне
поле площею 3 520 м2, за адресою: м.
Іллічівськ, вул. Набережна, №2.

17 травня 2006р. між Міським управлінням
житлово-комунального господарства м.
Іллічівська Одеської області
(Орендодавець) та громадською
організацією "СПОРТИВНИЙ КЛУБ "БАСТІОН"
(Орендар) було укладено договір оренди
стадіона, згідно умов п.1.1. Договору за
цим Договором Орендодавець
зобов'язується передати Орендареві в
строкове платне користування стадіон,
який розташований на вулиці
Набережній, 2 (два), в місті Іллічівську
Одеської області, на земельній ділянці
площею 5 744 кв.м., а Орендар
зобов'язується прийняти це нерухоме
майно, своєчасно сплачувати орендну
плату та після припинення цього
Договору повернути орендоване
нерухоме Орендодавцеві в належному
стані. Згідно довідки-характеристиці
№805, виданої Комунальним підприємством
"Бюро технічної інвентаризації" міста
Іллічівська Одеської області 03.05.2006
року, надається в оренду стадіон, в
склад якого входять: літ "А" -
одноповерхова будівля загальною
площею 64,3 кв.м., №1 - огорожа, №І -
замощення, ІІ - футбольне поле - площею 3
520 кв.м.

Відповідно до п.1.2. Договору
вищевказаний стадіон належить
Територіальній громаді в особі
Іллічівської міської ради на підставі
Свідоцтва про право власності на
стадіон від 21.04.2006 року за №2757, виданого
виконавчим комітетом Іллічівської
міської ради Одеської області на
підставі рішення виконкому
Іллічівської міської ради Одеської
області від 10.04.2006 року за №413. Право
власності зареєстроване в
Комунальному підприємстві "Бюро
технічної інвентаризації" міста
Іллічівська одеської області в
реєстровій книзі №ГН-5 під реєстровим
№462, на стор. 142. Вартість стадіона
складає 178 044 (сто сімдесят вісім тисяч
сорок чотири)гривень згідно
відомостей, викладених в
довідці-характеристиці, виданої
Комунальним підприємством "Бюро
технічної інвентаризації" міста
Іллічівська Одеської області 03.05.2006
року за №805. Згідно звіту про незалежну
оцінку стадіона, розробленого
приватним підприємством "Експерт"
(сертифікат Фонду державного майна
України №4170/05 від 22.09.2005 року, Свідоцтво
про реєстрацію у Держреєстрі
оцінювачів №198 від 06.11.2000 року, №138 від
10.10.1999 року, загальною площею - 5 744 кв.м.,
від 20.01.2006 року - вартість стадіона
складає 313 126 (триста тринадцять тисяч
двадцять шість) гривень.

За приписами п.п.2.1.7., 2.1.8. Договору,
Орендар зобов'язаний зробити за свій
рахунок капітальний ремонт, викликаний
невідкладною необхідністю, або на
підставі доповнень до Договору. При
відсутності письмового договору
(доповнення до цього договору), а також
у разі відсутності в Договорі умов
компенсації витрачених коштів, витрати
Орендаря на проведення капітального
ремонту відшкодуванню не підлягають.
Здійснювати капітальний ремонт,
реконструкцію, перепланування,
переобладнання орендованого стадіона
тільки за письмової згоди Орендодавця.
Здійснювати за свій рахунок поточний
ремонт 1 раз у п'ять років, згідно
Правилам утримання будинків та
прибудинкових територій,
зареєстрованих МЮУ №923 від 25.08.2005 року.

Договір укладається терміном на десять
років та діє з першого червня дві
тисячі шостого року першого червня дві
тисячі шістнадцятого року (п.6.1.
Договору).

Листом від 24.05.2006р. (вих.№768) Міське
управління житлово-комунального
господарства м. Іллічівська Одеської
області повідомило громадську
організацію "СПОРТИВНИЙ КЛУБ "БАСТІОН"
про надання дозволу на реконструкцію
стадіону ДЮК, розташованого за адресою:
Одеська обл., м. Іллічівськ, вул.
Набережна, 2.

29.05.2009р. Інспекцією державного
архітектурного-будівельного контролю
в Одеській області видано громадській
організації "СПОРТИВНИЙ КЛУБ "БАСТІОН"
дозвіл №480 на виконання будівельних
робіт з реконструкції стадіону,
розташованого за адресою: Одеська обл.,
м. Іллічівськ, вул. Набережна, 2.

На підставі розпорядження
Іллічівської міської ради від 14.09.2006р.
№811 дозволено громадській організації
"СПОРТИВНИЙ КЛУБ "БАСТІОН" проектування
і підготовку матеріалів попереднього
погодження місця розташування
адміністративно-побутового комплексу
стадіону по вул. Набережній, 2 в м.
Іллічівську.

Листом від 06.11.2007р. (вих.№16-1092)
виконавчий комітет Іллічівської
міської ради повідомив відповідача, що
в доповнення до розпорядження
Іллічівського міського голови №161 від
06.03.2006 року замовнику громадській
організації "СПОРТИВНИЙ КЛУБ "БАСТІОН"
дозволена реконструкція
адміністративно-побутової будівлі
стадіону.

Відповідачем було узгоджено та
отримано позитивні висновки Одеської
центральної СЄС на водному транспорті,
Управління архітектури і
містобудування Іллічівської міської
ради, Головного управління МНС України
в Одеській області, висновок
експертизи про відповідність
проектної документації нормативним
актам з охорони праці по проекту
"Зовнішнє електропостачання
громадській організації "СПОРТИВНИЙ
КЛУБ "БАСТІОН".

Із змісту акту готовності об'єкту до
експлуатації вбачається, що стадіон, що
переданий в оренду громадській
організації "СПОРТИВНИЙ КЛУБ "БАСТІОН"
та розташований за адресою: Одеська
обл., м. Іллічівськ, вул. Набережна, 2 -
вже реконструйований, будівельні
роботи виконані в період з 01.06.2009р. по
02.12.2009р.

Наказом Інспекції державного
архітектурного-будівельного контролю
в Одеській області №595 від 22.09.2010р., у
зв'язку з видачею дозволу на виконання
будівельних робіт з порушенням вимог
законодавства (відсутній документ, що
засвідчує право власності чи
користування земельною ділянкою, або
договір суперфіцію) та у зв'язку з
протестом Прокуратури Одеської
області від 16.09.2010р. дозвіл на виконання
будівельних з реконструкції стадіону
від 29.05.2009р. №480, наданий громадській
організації "СПОРТИВНИЙ КЛУБ "БАСТІОН" -
скасовано.

Листом від 22.09.2010р. (вих.№01/12-4631)
Інспекція державного
архітектурного-будівельного контролю
в Одеській області звернулась до
Іллічівської міської ради, відповідно
до якого повідомила, що у зв'язку з
протестом прокуратури Одеської
області дозвіл №480 на виконання
будівельних робіт з реконструкції
стадіону, розташованого за адресою:
Одеська обл., м. Іллічівськ, вул.
Набережна, 2 - скасовано.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 13.07.2011р. у
справі №2а/1570/181/2011 за адміністративним
позовом громадської організації
"СПОРТИВНИЙ КЛУБ "БАСТІОН" до Інспекція
державного
архітектурного-будівельного контролю
в Одеській області, за участю третьої
особи Іллічівської міської ради
Одеської області про визнання
протиправним та скасування наказу №595
від 22.09.2010р. - визнано протиправним та
скасовано наказ Інспекції державного
архітектурного-будівельного контролю
в Одеській області №595 від 22.09.2010р.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач зазначає, що
відповідачем здійснювались самочинні
будівельні роботи з реконструкції
стадіону - ще до отримання дозволу
Інспекцією державного
архітектурного-будівельного контролю
в Одеській області від 29.05.2009р., отже
дійсність дозволу на будівництво
виданого після фактичного будівництва
не свідчить про проведення будівельних
робіт на підставі належного дозволу.

З матеріалів технічної інвентаризації
вбачається, що об'єкт нерухомості -
стадіон складається з двохповерхового
адміністративно-побутового корпусу з
підвальним поверхом (літ "А"), загальною
площею 251,3 м2, огорожі (№1), хвіртки (№2,
№5), воріт (№3, №4, №6), підпірної стінки
(№7), оглядового колодязю (№8),
футбольного поля (І) та спортивного
майданчику (ІІ). Загальна плаща
стадіону складає 6 563 м2.

З врахуванням того, що громадській
організації "СПОРТИВНИЙ КЛУБ "БАСТІОН"
у встановленому порядку законом
порядку земельна не надавалась під
забудівлю стадіону, а також, що
фактично будівельні роботи
відповідачем проводились до
офіційного отримання дозволу,
реконструйований стадіон - є об'єктом
самочинного будівництва, а приймаючи
до уваги те, що власником земельної
ділянки на якій розташований стадіон є
територіальна громада м. Іллічівська в
особі Іллічівської міської ради, суд в
порядку, передбаченому ст.З76
Цивільного кодексу може визнати за
позивачем право власності на
реконструйований стадіон, як на об'єкт
самочинного будівництва, що і стало
підставою для позивача для звернення
до суду із даним позовом.

Суд, розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, проаналізувавши норми чинного
законодавства, дійшов наступних
висновків.

У відповідності до ст.11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори та інші
правочини. Правочин, різновидом якого є
договори - основний вид правомірних дій
- це волевиявлення осіб, безпосередньо
спрямовані на виникнення, зміну або
припинення цивільних прав і обов'язків.
При цьому, ст.12 ЦК України передбачає,
що особа здійснює свої цивільні права
вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права в разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст.16 Цивільного кодексу України
встановлено способи захисту цивільних
прав та інтересів а саме:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало
до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в
натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші
способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової)
шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Відповідно до приписів ст.ст.13, 41
Конституції України від імені
Українського народу права власності
здійснюють органи державної влади та
органи місцевого самоврядування в
межах, визначених Конституцією, і усі
суб'єкти права власності рівні перед
законом. Кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю.

Стаття 14 Конституції України визначає,
що територіальні громади села, селища,
міста безпосередньо або через утворені
ними органи місцевого самоврядування
управляють майном, що є в комунальній
власності; затверджують програми
соціально-економічного та культурного
розвитку і контролюють їх виконання;
затверджують бюджети відповідних
адміністративно-територіальних
одиниць і контролюють їх виконання;
встановлюють місцеві податки і збори
відповідно до закону; забезпечують
проведення місцевих референдумів та
реалізацію їх результатів; утворюють,
реорганізовують та ліквідовують
комунальні підприємства, організації і
установи, а також здійснюють контроль
за їх діяльністю; вирішують інші
питання місцевого значення, віднесені
законом до їхньої компетенції.

За положеннями ст.392 Цивільного кодексу
України власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою.

Згідно ст.316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом (ст.328 ЦК України).

Згідно ст.133 Господарського кодексу
України основу правового режиму майна
суб'єктів господарювання, на якій
базується їх господарська діяльність,
становлять право власності та інші
речові права - право господарського
відання, право оперативного
управління. Держава забезпечує рівний
захист майнових прав усіх суб'єктів
господарювання.

Відповідно до ст.20 Господарського
кодексу України кожний суб'єкт
господарювання та споживач має право
на захист своїх прав і законних
інтересів. Права та законні інтереси
зазначених суб'єктів захищаються, у
тому числі шляхом: визнання наявності
або відсутності прав.

При розгляді справ зазначеної
категорії судам слід мати на увазі, що
самочинним вважається будівництво
житлового будинку, будівлі, споруди,
іншого нерухомого майна, якщо вони
збудовані (будуються) на земельній
ділянці, що не була відведена особі, яка
здійснює будівництво; або відведена не
для цієї мети; або без відповідного
документа, який дає право виконувати
будівельні роботи, чи належно
затвердженого проекту; або з істотним
порушенням будівельних норм і правил.
Самочинним також вважаєтся
будівництво хоча і на підставі проекту,
але за наявності істотних порушень
зазначених норм та правил як у самому
проекті, так і при будівництві, за
наявності рішень спеціально
уповноважених органів про усунення
порушень. Будівництвом об'єкта
нерухомості на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети,
вважається спорудження таких об'єктів
на земельній ділянці, що не віднесена
до земель житлової й громадської
забудови, зокрема, наданій для ведення
городництва, сінокосіння, випасання
худоби тощо, цільове призначення або
вид використання якої не змінено в
установленому законом порядку. Під
наданням земельної ділянки слід
розуміти рішення компетентного органу
влади чи органу місцевого
самоврядування про передачу земельної
ділянки у власність або надання у
користування, або передачу права
користування земельною ділянкою на
підставі цивільно-правових договорів
із фізичною чи юридичною особою. Не
може вважатися наданням земельної
ділянки лише рішення компетентного
органу влади про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або для
розробки проекту забудови. Під метою
надання земельної ділянки слід
розуміти вид використання земельної
ділянки (стаття 19 ЗК, Класифікація
видів цільового призначення земель,
затверджена наказом Державного
комітету України із земельних ресурсів
від 23 липня 2010 року № 548), зазначений у
рішенні відповідного компетентного
органу державної влади чи місцевого
самоврядування про надання земельної
ділянки у користування або передачу у
власність з урахуванням цільового
призначення земельної ділянки. Під
належним дозволом слід розуміти
передбачений Законом України № 3038-VI
дозвільний документ (статті 35- 37), що дає
право виконувати підготовчі та
будівельні роботи саме того об'єкту і
на тій земельній ділянці, яка передана
з цією метою певній особі. Під проектом
слід розуміти залежно від категорії
об'єкта будівництва відповідний склад
документації, визначеної статтями 1, 7
та 8 Закону України № 687-XIV, отриманої
відповідно до статей 29, 31 Закону № 3038-VI,
а також будівельний паспорт та
технічні умови, отримані відповідно до
статей 27, 30 зазначеного Закону.
Будівництвом, яке здійснюється з
істотним порушенням будівельних норм і
правил, вважається у тому числі
будівництво, яке хоча і здійснюється за
наявності проекту, але з порушенням
державно-будівельних норм та
санітарних правил, що загрожують життю
та здоров'ю людини у разі невиконання
приписів інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил тощо (п.4
Постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ №6 від 30.03.2012р. "Про практику
застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)".

Таким чином, підставою позову позивача
визначено, що на вимогу власника
(користувача) земельної ділянки суд
може визнати за ним право власності на
нерухоме майно, яке самочинно
збудоване на ній, якщо це не порушує
права інших осіб.

Дійсно, з матеріалів справи,
вбачається, що Іллічівська міська рада
не надавала згоди відповідачу на
оформлення користування земельною
ділянкою, розташованою за адресою: м.
Іллічівськ, вул. Набережна, 2, а отже й
безспірним власником земельної
ділянки є територіальна громада м.
Іллічівська в особі Іллічівської
міської ради Одеської області.

За таких обставин, виходячи з
матеріалів справи, наявні порушення
прав та інтересів територіальної
громади міста Іллічівська в особі
Іллічівської міської ради як власника
земельної ділянки за адресою: м.
Іллічівськ, вул. Набережна, 2, на якій
розташований реконструйований
стадіон.

Пунктом 2 ст.376 Цивільного кодексу
України встановлено, що особа, яка
здійснила або здійснює самочинне
будівництво нерухомого майна , не
набуває права власності на нього.

Відповідно до п.5 ст. 376 Цивільного
кодексу України на вимогу власника
(користувача) земельної ділянки суд
може визнати за ним право власності на
нерухоме майно, яке самочинно
збудоване на ній, якщо це не порушує
права інших осіб.

Проте, позивачем не враховано, що
відповідно до абз.2 ч.2, ч.3 ст.331 ЦК
України, відповідно до яких право
власності на новостворене нерухоме
майно виникає з моменту його прийняття
до експлуатації, якщо прийняття цього
майна до експлуатації передбачено
договором або законом.

Абзац 4 п.2 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про
судове рішення" від 23.03.2012р. №6 "Про
судове рішення" визначає, що з огляду на
вимоги частини першої статті 4 ГПК
господарський суд у прийнятті судового
рішення керується (та відповідно
зазначає у ньому) не лише тими
законодавчими та/або
нормативно-правовими актами, що на них
посилалися сторони та інші учасники
процесу, а й тими, на які вони не
посилалися, але якими регулюються
спірні правовідносини у конкретній
справі (якщо це не змінює
матеріально-правових підстав позову).

Необхідність прийняття закінчених
будівництвом об'єктів в експлуатацію в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України, передбачена ч.3 ст.18
Закону України „Про основи
містобудування", а відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
„Про Порядок прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів" від
22.09.2004 р. №1243 прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів
полягає у підтвердженні державними
приймальними комісіями готовності до
експлуатації закінчених будівництвом
об'єктів. За результатами роботи
державної приймальної комісії
складається акт про прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта. Акт державної приймальної
комісії підлягає затвердженню у
15-денний строк органом виконавчої
влади чи органом місцевого
самоврядування, що утворив цю комісію,
та реєструється в інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю.

Як вбачається з матеріалів справи
самочинно збудований
(реконструйований) спірний об'єкт
нерухомості (стадіон) у встановленому
законом порядку прийнятий, про що
свідчать наявні в матеріалах справи
належні та допустимі докази того, що
при здійсненні самочинного
будівництва забудовником були
дотримані всі сучасні будівельні
норми, правила і технології
будівництва та цей об'єкт нерухомості
не несе в собі загрози для
навколишнього середовища і громадян,
внаслідок чого наявні всі підстави для
визнання права власності на це
будівництво за територіальною
громадою м. Іллічівська в особі
Іллічівської міської ради Одеської
області.

У відповідності до п.3 Постанови
Пленуму Вищого Спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ №6 від 30.03.2012р. "Про
практику застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)" право власності у
порядку, передбаченому частиною
третьою статті 376 ЦК, може бути визнано
лише на новозбудоване нерухоме майно
або нерухоме майно, яке створено у
зв'язку зі знесенням попередньої
будівлі та відповідно до будівельних
норм і правил є завершеним
будівництвом. Визнання права власності
на незавершений об'єкт самочинного
будівництва не допускається, оскільки
це суперечить змісту як частини
третьої статті 376, так і статті 331 ЦК.

Крім того, суд зазначає, що п.2.1.7.
договору оренди стадіону від 17.05.2006р.
визначено, що відповідач зобов'язаний
зробити за свій рахунок капітальний
ремонт, викликаний невідкладною
необхідністю, або на підставі
доповнень до Договору. При відсутності
письмового договору (доповнення до
цього договору), а також у разі
відсутності в Договорі умов
компенсації витрачених коштів, витрати
Орендаря на проведення капітального
ремонту відшкодуванню не підлягають.

Оскільки матеріалами справи
встановлено відсутність укладених
договорів або доповнень до договору
оренди стадіону, обов'язковість яких
встановлена вищенаведеним пунктом
договору, а відповідачем належними та
допустимими доказами не доведено суду
виникннення його права на
відшкодування понесених витрат на
здійснення реконструкції, або право
власності на реконструкційований
стадіон.

З врахуванням вищенаведеного, та з
підстав того, що судом встановлено, що
власником земельної ділянки на якій
було здійснено реконструкцію стадіону
є територіальна громада м. Іллічівська
в особі Іллічівської міської ради
Одеської області, а реконструйований
стадіон, на думку суду є самочинним
будівництвом, суд доходить
беззаперечного висновку щодо
необхідності захисту порушеного права
територіальної громади м. Іллічівська
в особі Іллічівської місьокї ради
Одеської області - шляхом визнання його
права на власність (реконструйований
стадіон), у зв'язку з чим вважає
заявлені позовні вимоги позивача
доведеними та обґрунтованими.

Згідно ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 32 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Наведенні позивачем докази у
встановленому законом порядку
Відповідачем не спростовані.

Згідно зі ст.43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, приймаючи до уваги
вищевикладене, оцінюючи у сукупності
документальні докази, які наявні у
матеріалах справи, проаналізувавши
чинне законодавство України, суд
вважає, що позовні вимоги Іллічівської
міської ради Одеської області є
законними й обґрунтованими, а тому
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до ст.49 Господарського
процесуального кодексу України
державне мито стягується для сторони,
на користь якої відбулося рішення за
рахунок другої сторони.

Судові витрати по сплаті державного
мита та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу слід покласти на
відповідача згідно зі ст.ст. 44,49 ГПК
України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И
В:

1. Позов Іллічівської міської ради
Одеської області - задовольнити
повністю.

2. Визнати за територіальною громадою
м. Іллічівська в особі Іллічівської
міської ради Одеської області (68003,
Одеська обл., м. Іллічівськ, вул. Леніна,
буд.33, код ЄДРЮОФОП 25932851) право
власності на будівлю стадіону
загальною площею 6 563 м2, а саме:
двохповерховий
адміністративно-побутовий корпус з
підвальним поверхом (літ."А") загальною
площею 251,3 м2, огорожа (№1), хвіртка (№2,
№5), ворота (№3, №4, №6) підпірна стіна
(№7), оглядовий колодязь (№8), футбольне
поле (І) та спортивний майданчик (ІІ),
розташований за адресою: Одеська обл.,
м. Іллічівськ, вул. Набережна, 2.

3. Стягнути з громадської організації
"СПОРТИВНИЙ КЛУБ "БАСТІОН" (68000, Одеська
обл., м Іллічівськ, вул. Паркова,
буд.10/1-Н, код ЄДРЮОФОП 33923864) на користь
Іллічівської міської ради Одеської
області (68003, Одеська обл., м. Іллічівськ,
вул. Леніна, буд.33, код ЄДРЮОФОП 25932851)
витрати по сплаті державного мита в
сумі 85 (вісімдесят п'ять) грн. 00 коп.,
витрати по сплаті інформаційного
забезпечення судового збору в сумі 236
(двісті тридцять шість) грн. 00 коп.

Рішення господарського суду набирає
чинності в порядку ст.85 ГПК України.

Наказ видати в порядку ст.116 ГПК
України.

Рішення підписане 17.03.2014р.

Головуючий суддя
Цісельський О.В.

Суддя
Зайцев Ю.О.

Суддя
Рога Н.В.