ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року
Справа № 915/2350/13

Господарський суд Миколаївської
області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

при секретарі Кондратова О.В.,

з участю представників сторін:

від позивача: Волик В.М., довіреність
№01/53-05 від 14.01.2014р.;

Тюнін М.В., довіреність №01/53-01
від 09.01.2014р.;

Клис Н.А., довіреність №01/53-239
від 27.12.2013р.;

Рудяк С.О., довіреність №01/53-203
від 27.12.2013р.;

від відповідача: Войтенкова І.О.,
довіреність №2 від 09.01.2014р.;

Концуренко О.В.,
довіреність №5 від 20.01.2014р.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу № 915/2350/13

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Миколаївобленерго",

вул. Громадянська, 40, м.
Миколаїв, 54017

до Миколаївського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
вул. Потьомкінська, 41, м. Миколаїв, 54030,

про визнання недійсним рішення
адміністративної колегії
Миколаївського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України №
129-ріш від 30.09.2013 року у справі №
1-26.213/117-2013, -

В С Т А Н
О В И В:

Публічне акціонерне товариство
"Миколаївобленерго" звернулось до
господарського суду Миколаївської
області з позовними вимогами до
Миколаївського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України про
визнання недійсним рішення
адміністративної колегії
Миколаївського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України №
129-ріш від 30.09.2013 року.

Заявлений позов позивач обґрунтовує
тим, що спірне рішення відповідача
суперечить ст. 1, 2, 13 Закону України "Про
захист економічної конкуренції", ст. ст.
1, 5 Закону України "Про Антимонопольний
комітет України", п. п. 30, 37 Правил
користування електричною енергією для
населення, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 26.07.99р.
№ 1357.

Відповідач проти позову позивача
заперечив, мотивуючи тим, що спірне
рішення відповідача повністю
грунтується на чинному законодавстві
України та фактичних обставинах
справи, тому Адміністративна колегія
Миколаївського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
цілком правомірно дійшла висновку, що
Публічне акціонерне товариство
"Миколаївобленерго" займало монопольне
становище у 2011-2012 роках на ринку
постачання електричної енергії за
регульованим тарифом населенню у межах
території Миколаївської області, а
його дії, які полягали у неправомірному
зобов'язувані гр. Цимбалюка В.М.
здійснити оплату за послугу технічної
перевірки електроустановки без
належних на те правових підстав є
порушенням законодавства про захист
економічної конкуренції, а саме:
зловживання монопольним (домінуючим)
становищем на ринку у вигляді дій, що
призвели до ущемлення інтересів
споживачів, які були б неможливими за
умов існування значної конкуренції на
ринку.

У судовому засіданні
представники сторін підтримали доводи,
викладені у позові та у відзиві
відповідно.

Дослідивши матеріали справи та
вислухавши пояснення сторін, суд
встановив наступне:

Між Публічним акціонерним
товариством "Миколаївобленерго" та гр.
Цимбалюк В.М. було укладено договір про
користування електричною енергією №
1167084. При його виконанні сторони
зобов'язались керуватись Правилами
користування електричною енергією для
населення, затвердженими Постановою
Кабінету Міністрів України від 26.07.1999
№1357.

У відповідності до пункту 37
Правил користування електричною
енергією енергопостачальник має право
пропонувати споживачам додаткові
послуги, пов'язані з постачанням
електричної енергії.

Пунктом 9 договору сторони також
визначили, що енергопостачальник має
право перевіряти стан приладів обліку
та знімати показання відповідно до
умов договору, встановлювати технічні
засоби, які обмежують споживання
електричної потужності споживачу у
межах, передбачених цим договором,
вимагати від споживача відшкодування
збитків, завданих порушеннями,
допущеними споживачем під час
користування електричною енергією;
робити перерву в постачанні
електричної енергії або відключати
споживача без його згоди у випадках,
передбачених Правилами користування
електричною енергією для населення.

При зверненні споживача гр.
Цимбалюка В.М. до ПАТ
"Миколаївобленерго" із заявою від 28.09.2012
з питання щодо закриття особового
рахунку із переходом на промислові
тарифи та розірвання договору про
користування електричною енергією
товариством і було запропоновано
даному громадянину послугу з
проведення технічної перевірки
належної йому установки. Відповідно до
Правил користування електричною
енергією (далі - ПКЕЕ), технічна
перевірка - виконання комплексу робіт з
метою визначення відповідності стану
засобу обліку електричної енергії та
схеми його підключення, а також
відповідності стану електропроводки
та електроустановок від межі
балансової належності до точки обліку
Правилам улаштування електроустановок
та іншим нормативно-технічним
документам.

Пропонуючи дану послугу позивач
виходив з того, що у випадку подальших
дій Цимбалюку В.М. із належним йому
житловим помешканням у нього може бути
бажання супроводжувати ці дії
(наприклад переведення нежитлове,
розміщення в ньому об'єкта
підприємництва, продаж) документами
про відповідність стану
електропроводки та електроустановок
цього помешкання Правилам улаштування
електроустановок та
нормативно-технічним документам.

Як вбачається з матеріалів справи, гр.
Цимбалюком В.М. було проведено оплату
даної послуги у розмірі 70,78 грн., що
підтверджується копією квитанції
(а.с.19).

Проте, адміністративна колегія
Миколаївського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
прийняла рішення від 30.09.2013р. № 129-ріш у
справі №1-26.213/117-2013 "Про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції та накладення штрафу",
яким, зокрема:

1. Визнано, що Публічне
акціонерне товариство
"Миколаївобленерго" займало монопольне
становище у 2011-2012 роках на ринку
постачання електричної енергії за
регульованим тарифом населенню у межах
території Миколаївської області, на
якій розташовані власні електричні
мережі ПАТ "Миколаївобленерго", як таке,
що на цьому ринку не мало жодного
конкурента.

2. Визнано дії Публічного
акціонерного товариства
"Миколаївобленерго", які полягали у
неправомірному зобов'язувані гр.
Цимбалюка В.М., який мешкав за адресою:
м. Миколаїв, вул. Спаська, 52, кв.43
здійснити оплату за послугу технічної
перевірки електроустановки без
належних на те правових підстав,
порушенням законодавства про захист
економічної конкуренції, передбаченим
пунктом 2 статті 50, частиною першою
статті 13 Закону України "Про захист
економічної конкуренції", а саме:
зловживання монопольним (домінуючим)
становищем на ринку у вигляді дій, що
призвели до ущемлення інтересів
споживачів, які були б неможливими за
умов існування значної конкуренції на
ринку.

За вчинення вказаного порушення
на публічне акціонерне товариство
"Миколаївобленерго" було накладено
штраф у розмірі 68000,00 гривень.

Пунктом 4 рішення зобов'язало Публічне
акціонерне товариство
"Миколаївобленерго" оприлюднити за
власні кошти пункти 1-3 резолютивної
частини цього рішення в офіційному
друкованому виданні Миколаївської
обласної ради у місячний строк з дня
набуття ним законної сили, про що
повідомити територіальне відділення з
наданням усіх підтверджуючих
документів у п'ятиденний строк з дня
розміщення публікації.

При прийнятті даного рішення
відповідач керувався наступними
обставинами та висновками:

- позивач здійснює діяльність з
постачання електричної енергії за
регульованим тарифом;

- товаром є постачання
електричної енергії за регульованим
тарифом, споживачі - населення
Миколаївської області, товарними
межами ринку є постачання електричної
енергії за регульованим тарифом
населенню, територіальні межі ринку -
межі території Миколаївської області,
на якій розташовані власні електричні
мережі позивача;

- позивач є єдиним суб'єктом
господарювання, який постачає
електричну енергію за регульованим
тарифом населенню в межах території
Миколаївської області, на якій
розташовані власні місцеві (локальні)
електричні мережі позивача відповідно
до отриманих ліцензій НКРЕ від 18.08.05р. №
177322, від 18.08.05р. № 177323, від 28.04.11р. № 500343,
від 28.04.11р. № 500344;

- часовими межами ринку визначено
2011 - 2012 роки - проміжок часу, протягом
якого залишились незмінні структура
ринку, співвідношення попиту та
пропозиції на ньому;

- за визначенням ч. 1 ст. 12 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" позивач у 2011 - 2012 роках
займав монопольне (домінуюче)
становище на ринку постачання
електричної енергії за регульованим
тарифом населенню у межах території
Миколаївської області, на якій
розташовані власні електричні мережі
позивача, як такий, що на цьому ринку не
мав жодного конкурента;

- споживач гр. Цимбалюк І.А. не
замовляв у ПАТ «Миколаївобленерго»
послугу з технічної перевірки
електроустановки. У своїй заяві
споживач від 28.09.2012 чітко сформулював
прохання про закриття особового
рахунку, його заява не містила
замовлення провести технічну
перевірку електроустановки;

- за визначенням термінів,
наведених у пункті 17 статті 1 Закону
України "Про захист прав споживачів",
послуга розглядається як діяльність
виконавця з надання (передачі)
споживачеві певного визначеного
договором матеріального чи
нематеріального блага, що здійснюється
за індивідуальним замовленням
споживача для задоволення його
особистих потреб.

Доказом у справі №1-26.213/117-2013 є
наданий позивачем наказ від 31.05.2011р. №599
"Про введення в дію вартості додаткових
робіт (послуг), пов'язаних з
ліцензованою діяльністю", додатком
якого є "Перелік додаткових робіт і
послуг" ПАТ "Миколаївобленерго",
пов'язаних із ліцензованою діяльністю
(надалі - Перелік).

Із назви підрозділу 5.1. розділу 5
Переліку "Позачергова технічна
перевірка 1-фазних, 3-фазних електричних
установок за заявою побутових
споживачів", виходить, що послуга з
проведення позачергової технічної
перевірки надається товариством за
заявою (замовленням) споживача.

Перелік операцій, які входять до
складу технічної перевірки
електролічильника, визначено, зокрема,
таким документом, як СОУ-Н ЕЕ 05.840:2007
"Технічна перевірка однофазного
електролічильника та дооблікових
електричних мереж в індивідуальній
забудові (лічильник у квартирі,
будинку)".

Пунктом 3.1 Методики розрахунку
вартості робіт з підключення
електроустановок споживачів до
електричних мереж ліцензіата та інших
додаткових робіт і послуг, пов'язаних
із ліцензованою діяльністю (із
змінами), затвердженої постановою НКРЕ
від 25.12.2008 року №1522 (далі - Методика)
визначено, що плата за обсяг виконаних
додаткових робіт (послуг) - це вартість
додаткових робіт (послуг), які пов'язані
з діяльністю з передачі та постачання
електричної енергії і є істотною
умовою договору, визначається в
договорі при його укладенні до початку
виконання робіт (надання послуг). Плата
за обсяг виконаних додаткових робіт
(послуг) визначається з урахуванням
фактичних обсягів проведених робіт.

Виконання робіт з технічної
перевірки засобу обліку, встановленого
у помешканні споживача є правом ПАТ
"Миколаївобленерго" і не має ознак
послуги, у якій споживач мав потребу. Ці
роботи можна віднести до послуг при їх
замовленні споживачами, тобто при
наявності попиту на вказані послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" підставами для зміни,
скасування чи визнання недійсними
рішень органів Антимонопольного
комітету України є: неповне з'ясування
обставин, які мають значення для
справи; не доведення обставин, які
мають значення для справи і які визнано
встановленими; невідповідність
висновків, викладених у рішенні,
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.

У відповідності до статті 1 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції", ринок товару (товарний
ринок) - сфера обороту товару
(взаємозамінних товарів), на який
протягом певного часу і в межах певної
території попит і пропозиція, а товар -
будь-який предмет господарського
обороту, в тому числі продукція, роботи,
послуги, документи, що підтверджують
зобов'язання та права.

У відповідності із Методикою,
визначення товарних меж ринку є однією
із дій при проведенні дослідження.
Згідно із пунктом 5 Методики товарні
межі ринку визначаються шляхом
формування групи взаємозамінних
товарів (товарних груп), у межах якої
споживач за звичайних умов може легко
перейти від споживання одного товару
до споживання іншого.

Формування групи взаємозамінних
товарів (товарних груп) здійснюється із
переліку товарів, які мають для
продавців (постачальників, виробників),
покупців (споживачів, користувачів)
ознаки одного (подібного, аналогічного)
товару (товарної групи), за показниками
взаємозамінності, якими зокрема є
подібність споживчих властивостей,
умов використання, фізичних, технічних,
експлуатаційних властивостей і
характеристик, якісних показників.

Суд дійшов також висновку, що при
визначенні товару даного ринку або
його товарних меж відділення, діючи
відповідно до методики, було
зобов'язано визначити споживчі
властивості, умови використання,
фізичні, технічні, експлуатаційні
властивості і характеристики, якісні
показники товару, який названий
відділенням "постачання електричної
енергії".

Матеріали ж справи №1-26.213/117-2013
Адміністративної колегії
Миколаївського обласного
територіального відділення від 30.09.2013р.
не містять доказів того, що наведені
показники відділенням визначались, а
оскаржуване рішення не містить жодних
посилань на ці докази. У мотивувальній
частині рішення лише зазначається, що в
даному випадку товар це постачання
електричної енергії за регульованим
тарифом.

Натомість, Публічним акціонерним
товариством "Миколаївобленерго"
здійснюється продаж товару на ринку,
який іменується "електрична енергія". У
відповідності із Законом України "Про
електроенергетику" енергія -
електрична чи теплова енергія, що
виробляється на об'єктах
електроенергетики і є товарною
продукцією, призначеною для
купівлі-продажу.

Згідно з Правилами користування
електричною енергією, затвердженими
Постановою НКРЕ від 31.07.1996р.,
зареєстрованою в Міністерстві юстиції
України 02.08.1996р. за №417/442 (із змінами),
електрична енергія (активна) -
енергоносій, який виступає на ринку як
товар, що відрізняється від інших
товарів особливими споживчими
якостями та фізико-технічними
характеристиками (одночасність
виробництва та споживання,
неможливість складування, повернення,
переадресування), які визначають
необхідність регулювання та
регламентації використання цього
товару.

Визначенню товару "електрична енергія"
цілком відповідають наведені вимоги
Методики, адже саме у цього товару є
споживчі властивості, що полягають у
забезпеченні можливості перетворення
електричної енергії в інші види
енергії або забезпечення роботи
приладів та обладнання, умови
використання в приладах, що здійснюють
таке перетворення, фізичні
характеристики - напруга 220 або 380 В,
частота струму 50 Гц. На товар з
переліченими характеристиками є попит
та пропозиція.

Також у відповідності з Правилами
користування електричною енергією для
населення, затвердженими постановою
Кабінету Міністрів України від 26.07.1999р.
№1357, між Публічним акціонерним
товариством "Миколаївобленерго" та
фізичними особами укладаються
договори про користування електричною
енергією.

Закон України "Про електроенергетику"
визначає термін постачання
електричної енергії як господарська
діяльність, яка пов'язана з наданням
електричної енергії споживачеві за
допомогою технічних засобів передачі
та розподілу електричної енергії на
підставі договору.

Отже, позивач, визначаючи товаром ринку
"постачання електричної енергії",
підміняє поняття "товар" видом
господарської діяльності, що в свою
чергу суперечить нормам статті 1 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" та Методиці, адже
господарська діяльність не має
фізичних, технічних характеристик,
споживчих властивостей тощо. Вона не
може бути предметом господарського
обігу, на неї не існує ні попиту серед
споживачів електричної енергії, ні
відповідної пропозиції з боку
товариства.

Таким чином, визначення становища
позивача на ринку виконано
відповідачем з порушенням норм
матеріального права, яке відбулося
внаслідок неправильного тлумачення
норм статті 1 Закону України "Про захист
економічної конкуренції".

Відповідно до ст. 13 Закону України
„Про захист економічної конкуренції"
зловживанням монопольним (домінуючим)
становищем на ринку є дії чи
бездіяльність суб'єкта господарювання,
який займає монопольне (домінуюче)
становище на ринку, що призвели або
можуть призвести до недопущення,
усунення чи обмеження конкуренції, або
ущемлення інтересів інших суб'єктів
господарювання чи споживачів, які були
б неможливими за умов існування
значної конкуренції на ринку.

Відповідач вважає встановленими
та підтвердженими належними доказами
те, що позивач нав'язував послугу
проведення технічної перевірки
належної гр. Цимбалюк В.М.
електроустановки, а також вважає
доведеним, що за наявності значної
конкуренції такі дії були б
неможливими.

Пунктом 37 Правил користування
електричною енергією для населення
визначено, що позивач має право
пропонувати споживачу додаткові
послуги.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, послуга з проведення технічної
перевірки гр. Цимбалюк В.М. не
нав'язувалась і матеріали справи не
містять доказів зворотного.

Визнаючи в діях ПАТ
"Миколаївобленерго", які полягали у
пропонуванні гр. Цимбалюк В.М.
додаткової послуги, відповідач мав
довести належними доказами
неможливість такого пропонування за
наявності значної конкуренції на
ринку, адже неможливість вчинення дій,
що визнаються порушенням за даною
кваліфікацією, є предметом доказування
у справі.

За приписами ч. 1 ст. 32 та ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

В своїх запереченнях на позовну
заяву відповідач намагається звести
предмет доказування до наявності
монопольного становища позивача. Однак
кваліфікація статті Закону „Про
захист економічної конкуренції" чітко
розмежовує предмет доказування -
монопольне становище і предмет
доказування - неможливість вчинення
дій, що відповідач вважає порушенням,
за наявності значної конкуренції на
ринку.

За встановлених обставин,
господарський суд вважає, що спірне
рішення відповідача прийняте за
неповного з'ясування обставин, які
мають значення для справи, з
недоведенням обставин, які мають
значення для справи і які визнано
встановленими та невідповідністю
висновків, викладених у рішенні,
обставинам справи, що є підставою для
визнання господарським судом його
недійсним та відповідно задоволення
позову позивача.

Таким чином, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог щодо
визнання рішення Антимонопольного
комітету України від 30.09.2013р. № 129-ріш.
недійсним.

Керуючись ст.ст. 33, 44, 49, 82, 82-1, 84, 85
Господарського процесуального Кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
в повному обсязі.

2. Визнати недійсним рішення
адміністративної колегії
Миколаївського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
30.09.2013р. № 129-ріш.

3. Стягнути з Миколаївського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України
(вул. Потьомкінська, 41, м. Миколаїв, 54030,
ідентифікаційний код 22440366) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Миколаївобленерго" (вул. Громадянська,
40, м. Миколаїв, 54017, ідентифікаційний код
23399393) витрати по сплаті судового збору
у розмірі 1147,00 грн. (одна тисяча сто
сорок сім грн. 00 коп.)

4. Повернути Публічному
акціонерному товариству
"Миколаївобленерго" (вул. Громадянська,
40, м. Миколаїв, 54017, ідентифікаційний код
23399393) надмірно сплачений судовий збір у
розмірі 573,50 грн. (п'ятсот сімдесят три
грн. 50 коп.)

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним господарським судом.

Суддя
С.М. Коваль

Рішення підписано 03.03.2014р.