ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року Справа № 918/1631/13
Вищий господарський суд
України у складі колегії суддів :

головуючого Овечкіна
В.Е.,суддівЧернова Є.В., Цвігун В.Л.,за
участю представників:позивача -не
з'явились,відповідача третьої особи
прокуратури-Муравська О.О., -не
з'явились, -Гудименко Ю.В.,розглянувши у
відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу заступника прокурора
Рівненської областіна ухвалу та
постановугосподарського суду
Рівненської області від 25.11.2013
Рівненського апеляційного
господарського суду від 26.12.2013у
справі№918/1631/13за позовомЖитомирського
міжрайонного прокурора з нагляду за
додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
держави в особі Державної екологічної
інспекції у Житомирській областідо
(третя особаАТ "Тодіні Коструціоні
Дженералі С.П.А." в особі
Представництва - Ставищенська сільська
рада Брусилівського району
Житомирської області)про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок самовільного
водокористування
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 25.11.2013 (суддя
Войтюк В.Р.), залишеною без змін
постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 26.12.2013 (судді:
Мамченко Ю.А., Огороднік К.М., Тимошенко
О.М.), на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України
та ч.2 ст.67 Закону України "Про охорону
навколишнього природного середовища"
припинено провадження у справі з тих
мотивів, що не підлягає розгляду в
господарських судах України спір про
відшкодування шкоди за участю
іноземного елемента, завданої
порушенням законодавства у
природоохоронній сфері на території
України.

Заступника прокурора Рівненської
області у поданій касаційній скарзі
просить ухвалу та постанову скасувати,
справу передати на розгляд до
господарського суду Рівненської
області, посилаючись на порушення та
неправильне застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
а саме ст.ст.67,68 Закону України "Про
охорону навколишнього природного
середовища", ст.ст.2,76 Закону України
"Про міжнародне приватне право" та
ст.ст.15,124 ГПК України. Зокрема, скаржник
вказує на те, що норми Закону України
"Про міжнародне приватне право"
передбачають спеціальне правове
регулювання для визначення
підвідомчості спорів у сфері
відшкодування шкоди за участю
іноземного елемента, в тому числі
шкоди, завданої порушенням
законодавства у природоохоронній
сфері, у зв'язку з чим даний спір
підвідомчий господарським судам
України.

Колегія суддів, перевіривши фактичні
обставини справи на предмет
правильності застосування судами норм
процесуального права, заслухавши
пояснення присутніх у засіданні
представників відповідача та
прокуратури, дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню,
а оскаржувані ухвала та постанова -
скасуванню з передачею справи до
господарського суду Рівненської
області для розгляду по суті заявлених
позовних вимог з наступних підстав.

Припиняючи провадження у справі суд
першої інстанції виходив з того, що
Житомирський міжрайонний прокурор з
нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері звернувся до
господарського суду Рівненської
області з позовом в інтересах держави в
особі Державної екологічної інспекції
у Житомирській області про стягнення з
АТ "Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А."
в особі Представництва 1504079,86 грн. За
приписами п.1 ч.1 ст.80 ГПК України справи
в галузі охорони навколишнього
природного середовища не підлягають
розгляду господарськими судами, якщо
хоча б одна з сторін знаходиться за
межами України, оскільки згідно з ч.2
ст.67 Закону України "Про охорону
навколишнього природного середовища"
такі спори розглядаються комісіями, що
утворюються на паритетних засадах із
представників України і
заінтересованих держав, або
третейським судом.

Встановивши, що Представництво АТ
"Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А." не
є юридичною особою, а
місцезнаходженням вказаної юридичної
особи є: Італія, Рим, Віа Дель Серафіко,
200 САР 00142, суди дійшли висновку, що спір
у даній справі повинен розглядатися
комісіями, що утворюються на
паритетних засадах із представників
України і заінтересованих держав, або
третейським судом, оскільки стаття 67
Закону України "Про охорону
навколишнього природного середовища"
встановлює спеціальні по відношенню до
ГПК України та Закону України "Про
міжнародне приватне право" правила
підвідомчості справ у
природоохоронній сфері.

Проте, колегія не може погодитися з
висновками судів з огляду на таке.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та не заперечується
сторонами, відповідачем у позовній
заяві визначено іноземного суб'єкта
господарювання - АТ "Тодіні Коструціоні
Дженералі С.П.А." в особі
Представництва.

Згідно зі ст.124 ГПК України підсудність
справ за участю іноземних суб'єктів
господарювання визначається цим
Кодексом, законом або міжнародним
договором, згода на обов'язковість
якого надана Верховною Радою України.

Таким чином, підвідомчість і
підсудність справ за участю іноземних
підприємств і організацій
визначається за правилами,
встановленими статтями 12-17 цього
Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.15 ГПК України
передбачено, що у разі якщо юридичну
особу представляє уповноважений нею
відособлений підрозділ, територіальна
підсудність спору визначається з
урахуванням частин першої-третьої цієї
статті залежно від місцезнаходження
відособленого підрозділу.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про
міжнародне приватне право" цей закон
застосовується до таких питань, що
виникають у сфері приватноправових
відносин з іноземним елементом: 1)
визначення застосовуваного права; 2)
процесуальна правоздатність і
дієздатність іноземців, осіб без
громадянства та іноземних юридичних
осіб; 3) підсудність судам України справ
з іноземним елементом; 4) виконання
судових доручень; 5) визнання та
виконання в Україні рішень іноземних
судів.

Згідно з п.3 ч.1 ст.76 Закону України "Про
міжнародне приватне право" суди
України можуть приймати до свого
провадження і розглядати будь-які
справи з іноземним елементом, а саме
справи про відшкодування шкоди, якщо її
було завдано на території України.

Отже, господарським судам України
підвідомчі будь-які справи у спорах про
відшкодування шкоди, завданої
іноземним суб'єктом господарювання на
території України, незалежно від того,
проводиться господарська діяльність в
Україні іноземним суб'єктом
господарювання безпосередньо чи через
свій відокремлений підрозділ (філію,
представництво). При цьому, не має
істотного значення для визначення
підсудності господарським судам
України даної справи обставина
відсутності статусу юридичної особи у
відокремленого підрозділу
нерезидента, оскільки відповідачем є
нерезидент.

Судами попередніх інстанцій помилково
залишено поза увагою ті обставини, що
Представництво АТ "Тодіні Коструціоні
Дженералі С.П.А." відповідно до
Положення про нього створене з правом
ведення господарської діяльності як
відокремлений підрозділ Компанії, діє
від імені і за дорученням Компанії, та
виконує свої функції на території
України відповідно до чинного
законодавства України (а.с.52-59), а позов
заявлено про відшкодування шкоди,
заподіяної навколишньому природному
середовищу на території України,
відтак, відповідач є учасником
деліктних правовідносин,
врегульованих національним
законодавством.

Крім того, як роз'яснено в п.6 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 24.10.2011 №10 "Про деякі питання
підвідомчості та підсудності справ
господарським судам" (в редакції від
29.05.2013р.), за правилами господарського
судочинства мають розглядатися справи
зі спорів про відшкодування шкоди,
заподіяної навколишньому природному
середовищу, в тому числі за позовами
спеціально уповноважених державних
органів управління в галузі охорони
навколишнього природного середовища.

Колегія враховує, що наведеної
правової позиції дотримується Вищий
господарський суд України при
здійсненні касаційного перегляду
ухвал господарських судів про
припинення провадження у справах зі
спорів про відшкодування шкоди, що
виникають з подібних правовідносин
(постанова ВГСУ від 02.04.2013 у справі
№8/5007/994/12).

Разом з тим, касаційна інстанція вважає
за необхідне зазначити наступне.

Дійсно, згідно з ч.2 ст.67 Закону України
"Про охорону навколишнього природного
середовища" спори підприємств, установ
і організацій України у галузі охорони
навколишнього природного середовища з
підприємствами, установами та
організаціями інших держав,
розглядаються комісіями, що
утворюються на паритетних засадах із
представників України і
заінтересованих держав, або
третейським судом.

Однак, виходячи з системного аналізу
змісту норм ст.ст.21,124 ГПК України та
ст.ст.2,76 Закону України "Про міжнародне
приватне право", переважному
застосуванню до спірних процесуальних
правовідносин підлягають норми п.3 ст.76
Закону України "Про міжнародне
приватне право", як спеціального
процесуального закону, що регулює
питання підсудності судам України
справ за участю іноземного елемента, а
не загальна норма ч.2 ст.67 Закону
України "Про охорону навколишнього
природного середовища".

З огляду на це, колегія погоджується з
твердження заявника про те, що норми
Закону України "Про міжнародне
приватне право" передбачають
спеціальне правове регулювання для
визначення підвідомчості спорів у
сфері відшкодування шкоди за участю
іноземного елемента, в тому числі
шкоди, завданої порушенням
законодавства у природоохоронній
сфері іноземним суб'єктом
господарювання, у зв'язку з чим даний
спір підвідомчий господарським судам
України.

Отже, припинивши провадження у справі
на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України, суди
всупереч вимогам ч.2 ст.19 Конституції
України обмежили позивача в реалізації
прав, передбачених п.8 ч.3 ст.129
Конституції України.

Вказане процесуальне порушення є
достатньою підставою для скасування
ухвали та постанови з передачею справи
до господарського суду Рівненської
області для розгляду по суті заявлених
позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст.1115,1117-11113 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу заступника прокурора
Рівненської області задовольнити.

Постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 26.12.2013 та
ухвалу господарського суду
Рівненської області від 25.11.2013 у справі
№918/1631/13 скасувати з передачею справи
до господарського суду Рівненської
області для розгляду по суті заявлених
позовних вимог.

Головуючий, суддя
В.Овечкін

Судді:
Є.Чернов

В.Цвігун