ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року Справа № 910/8898/13

Вищий господарський суд України в
складі колегії суддів:

Черкащенка М.М. - головуючий, Жукової
Л.В. (доповідач), Студенця
В.І.,розглянувши касаційну скаргу
публічного акціонерного товариства
"Укргазвидобування"на
рішеннягосподарського суду міста
Києва від 23.09.2013 р.та
постановуКиївського апеляційного
господарського суду від 18.11.2013 р.у
справі № 910/8898/13 господарського суду
міста Києваза позовомзаступника
прокурора Полтавської області в
інтересах держави в особі:
1.Міністерства енергетики та вугільної
промисловості України; 2.Державного
підприємства "Полтавське управління
геофізичних робіт"допублічного
акціонерного товариства
"Укргазвидобування"простягнення 2 209
178,64 грн. в судовому засіданні
взяли участь представники від:

прокурор: Боднарчук В.М. (посв. №023013 від
22.11.2013р.);

позивача 1: не з`явилися;

позивача 2: не з`явилися;

відповідача: Перець Б.О. (дов. від
17.12.2013р.),

УСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Полтавської
області в інтересах держави в особі
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості України та Державного
підприємства "Полтавське управління
геофізичних робіт" звернувся до
господарського суду міста Києва з
позовною заявою до Публічного
акціонерного товариства
"Укргазвидобування" про стягнення з
відповідача на користь позивача-2
2209178,64 грн.

Рішенням господарського суду м. Києва
від 23.09.2013 р. (суддя: Капцова Т.П.) позовні
вимоги задоволено повністю. Стягнуто з
відповідача на користь позивача-2 2041160,40
грн. суми основного боргу, 137400,84 грн. 3%
річних, 30617,40 грн. інфляційних втрат.
Стягнуто з відповідача в доход
Державного бюджету України судовий
збір у сумі 44183,57 грн.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 18.11.2013 р.
(головуючий суддя: Алданова С.О., судді:
С.Я., Коршун Н.М.), апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Укргазвидобування" залишено без
задоволення, а рішення господарського
суду міста Києва від 23.09.2013 р. у справі №
910/8898/13 залишено без змін.

Публічне акціонерне товариство
"Укргазвидобування" подало до Вищого
господарського суду України касаційну
скаргу, в якій просить суд касаційної
інстанції скасувати рішення
господарського суду м.Києва від 23.09.2013р.
та постанову Київського апеляційного
господарського суду від 18.11.2013р. у
справі №910/8898/13 та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог повністю.

В обґрунтування своїх вимог, скаржник
посилається на те, що господарськими
судами належним чином не досліджені
всі обставини справи, крім того
неправильно застосовані норми чинного
законодавства.

Відповідач не скористався правом,
наданим ст.1112 ГПК України та не
надіслав до Вищого господарського суду
України відзив на касаційну скаргу, що
не перешкоджає касаційному перегляду
оскаржених судових актів.

В судове засідання представники
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості України та Державного
підприємства "Полтавське управління
геофізичних робіт" не з'явилися.
Враховуючи, що про час, дату та місце
розгляду справи сторони були
повідомлені своєчасно та належним
чином, Вищий господарський суд України
вважає за можливе розглянути касаційну
скаргу за відсутності представників
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості України та Державного
підприємства "Полтавське управління
геофізичних робіт".

Заслухавши прокурора та представника
відповідача, обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши, згідно
ч.1 ст.1117 Господарського процесуального
кодексу України, наявні матеріали
справи на предмет правильності
юридичної оцінки обставин справи та
повноти їх встановлення в судових
рішеннях, колегія суддів дійшла
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що 28.05.2010 р. між
Дочірньою компанією
"Укргазвидобування" (замовник) та
Державним підприємством "Полтавське
управління геофізичних робіт"
(виконавець) укладено договір на
промислово-геофізичні дослідження і
прострілювальні роботи на
свердловинах ГПУ
"Полтавагазвидобування".

Відповідно до п. 1 Наказу Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України "Про реорганізацію Дочірньої
компанії "Укргазвидобування"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" № 529 від 18.07.2012 р.,
діяльність Дочірньої компанії
"Укргазвидобування" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" припинено шляхом її
реорганізації - перетворення у
Публічне акціонерне товариство
"Укргазвидобування".

Пунктом 7 Наказу Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України "Про реорганізацію Дочірньої
компанії "Укргазвидобування"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України" №529 від 18.07.2012р.
Публічне акціонерне товариство
"Укргазвидобування" визначено
правонаступником Дочірньої компанії
"Укргазвидобування" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України".

Відповідно до п.4.1 Статуту Державного
підприємства "Полтавське управління
геофізичних робіт" майно підприємства
є державною власністю і закріплюється
за нею на праві господарського відання.

Відповідно до п.1.1. договору, замовник
доручив, а виконавець прийняв на себе
зобов'язання провести геофізичні
дослідження, прострілювально-вибухові
роботи в свердловинах замовника при їх
капітальному ремонті в обсязі
передбаченому геолого-виробничими
завданнями (акт-нарядами), які
складаються на підставі п.2.2. договору,
із зазначенням родовища, площ і номерів
свердловин згідно плану капітальних
ремонтів свердловин, на умовах і в
порядку визначених даним договором.

Згідно п.6.1. договору, ціна договору на
виконання промислово-геофізичних
робіт визначена на підставі
розрахункового кошторису вартості
свердловино-операцій (додаток №1 до
договору) виходячи з вартості всіх
можливих видів геофізичних робіт при
максимальній глибині свердловини 5500 м.
і складає 1982650,00 грн., крім того ПДВ в
розмірі 396530,00 грн., всього з врахуванням
ПДВ - 2379180,00 грн.

Пунктом 7.3. договору передбачено, що
замовник оплачує вартість виконаних
робіт після підписання отриманих актів
здачі-приймання виконаних робіт шляхом
перерахування грошових коштів на
розрахунковий рахунок виконавця не
пізніше 30 банківських днів.

Відповідно до п. 13.7. договору, даний
договір набирає чинності з моменту
підписання і діє до 31.12.2010 р.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивачем 2 виконано
роботи, передбачені договором, на суму
2041160,40 грн., що підтверджується актами
здачі-приймання виконаних робіт, які
підписані уповноваженими
представниками сторін та скріплені
печатками останніх.

Однак, виконані позивачем 2 роботи,
відповідачем оплачені не були.

За приписами ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Суди попередніх інстанцій зробили
правильний висновок, що за своєю
правовою природою договір на
промислово-геофізичні дослідження і
прострілювальні роботи на
свердловинах ГПУ
"Полтавагазвидобування" від 28.05.2010 р. є
договором підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України, за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Матеріалами справи підтверджується, що
зобов'язання по оплаті виконаних
позивачем 2 робіт у термін встановлений
п. 7.3. договору, відповідачем не
виконано.

Враховуючи наявність заборгованості
відповідача перед позивачем 2 за
виконані роботи та приймаючи до уваги
те, що відповідачем не було спростовано
наявність заборгованості та не
доведено припинення зобов'язання
будь-яким передбаченим законом
способом в частині суми боргу, колегія
суддів погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій, що позовні
вимоги в частині стягнення з
відповідача заборгованості за
виконані позивачем 2 роботи у розмірі
2041160,40 грн. є обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню.

У зв'язку з невиконанням відповідачем
грошових зобов'язань за договором,
заступник прокурора в позовній заяві,
крім стягнення суми основного боргу,
просив стягнути з відповідача 3 % річних
в сумі 137400,84 грн. та інфляційні втрати в
сумі 30617,40 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частинами 1, 2 ст. 612 ЦК України
визначено, що боржник вважається таким,
що прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Боржник, який прострочив виконання
зобов'язання, відповідає перед
кредитором за завдані простроченням
збитки і за неможливість виконання, що
випадково настала після прострочення.

Судами перевірено розрахунок
здійснений позивачем 3% річних на суму
боргу 2041160,40 грн. за період з 01.02.2011 р. по
30.04.2013 р. та розрахунок інфляційних
втрат з суми боргу 2041160,40 грн. за період
з 01.02.2011 р. по 01.04.2013 р.

Крім того, скаржник посилається на те,
що судами попередніх інстанцій
порушено норми процесуального права, а
саме: ст.2 та ст. 29 Господарського
процесуального кодексу України.

Проаналізувавши наявні матеріали
справи, доводи заявника, колегія суддів
касаційної інстанції вважає їх
необґрунтованими.

Так, в обґрунтування необхідності
звернення до суду з позовом в інтересах
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості України в особі
Державного підприємства "Полтавське
управління геофізичних робіт",
прокурор зазначає, що відповідно до
Статуту Державного підприємства
"Полтавське управління геофізичних
робіт", затвердженого Наказом
Міненерговугілля №221 від 06.04.2012 р.,
Державне підприємство "Полтавське
управління геофізичних робіт"
засноване на державній власності та
належить до сфери управління
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості України, створеного
відповідно до указу Президента України
№1085/2010 від 09.12.2010 р. "Про оптимізацію
системи центральних органів
виконавчої влади".

Державне підприємство "Полтавське
управління геофізичних робіт" виконує
завдання та функції, покладені на нього
державою, а тому, дії відповідача
зачіпають інтереси держави в особі
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості України. Наявна
заборгованість перед державним
підприємством завдає шкоди
фінансово-економічним інтересам
держави.

Згідно ст.121 Конституції України на
прокуратуру покладено функції
представництва інтересів громадянина
або держави у випадках, визначених
законом.

Відповідно до ст.20 Закону України "Про
прокуратуру" при виявленні порушень
закону прокурор або його заступник у
межах своєї компетенції мають право
звертатися до суду із заявою про захист
прав і законних інтересів громадян,
держави, а також підприємств та інших
юридичних осіб.

Статтею 36-1 названого Закону визначено
підстави представництва прокурором
інтересів держави, а саме: наявність
порушень або загрози порушень
економічних, політичних та інших
державних інтересів внаслідок
протиправних дій (бездіяльності)
фізичних або юридичних осіб, що
вчиняються у відносинах між ними або з
державою.

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України №3-рп/99 від 08.04.1999р. у
справі № 1-1/99 зазначено, що оскільки
"інтереси держави" є оціночним
поняттям, прокурор чи його заступник у
кожному конкретному випадку
самостійно визначає з посиланням на
законодавство, на підставі якого
подається позов, в чому саме відбулося
чи може відбутися порушення
матеріальних або інших інтересів
держави, обґрунтовує у позовній заяві
необхідність їх захисту та зазначає
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних правовідносин.

В резолютивній частині зазначеного
рішення Конституційного Суду України
зазначено, що прокурори та їх
заступники подають до суду позови саме
в інтересах держави, а не в інтересах
підприємств, установ і організацій
незалежно від їх підпорядкування і
форм власності. Під поняттям "орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
правовідносинах" потрібно розуміти
орган державної влади чи орган
місцевого самоврядування, якому
законом надано повноваження органу
виконавчої влади.

Як зазначено в п. 1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
23.03. 2012 року №7 "Про деякі питання участі
прокурора у розгляді справ підвідомчим
господарським судам" згідно з абзацом
четвертим частини першої статті 2 ГПК
України господарський суд порушує
справи за позовами прокурорів, які
звертаються до господарського суду в
інтересах держави. Частиною другою
згаданої статті передбачено, що у
позовній заяві прокурор самостійно
визначає, в чому полягає порушення
інтересів держави, та обґрунтовує
необхідність їх захисту, а також вказує
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах, за відсутності ж
такого органу або відсутності у нього
повноважень зазначає про це в позовній
заяві.

Сукупності встановлених у справі
обставин суди дали належну оцінку і, з
урахуванням вимог ст.ст.525, 526, 530 ЦК
України, ст.193 ГК України, дійшли
правильного висновку про наявність
підстав для задоволення позову про
стягнення з відповідача суми основного
боргу - 2041160,40 грн. та у порядку ст.625 ЦК
України 137400,84 грн. - 3% річних, 30617,40 грн.
інфляційних.

Доводи скаржника, які по суті
стосуються переоцінки обставин справи
та доказів у справі, були предметом
розгляду у судах першої та апеляційної
інстанцій та обґрунтовано ними
відхилені, не можуть бути підставою для
скасування судових актів у справі. Так,
відповідно до ч.2 ст.1117 ГПК України,
касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

З огляду на викладене, колегія суддів
Вищого господарського суду України
дійшла висновку про відсутність
підстав для задоволення касаційної
скарги, а тому оскаржувані рішення та
постанова залишаються без змін.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України,-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства
"Укргазвидобування" залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду міста
Києва від 23.09.2013 р. та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 18.11.2013 р. у
справі № 910/8898/13 залишити без змін.

Головуючий
Черкащенко
М.М.

Судді
Жукова
Л.В.

Студенець
В.І.