м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 914/3998/13 04.03.14

За заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Львівські автобусні
заводи" про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення господарського
суду міста Києва у справі № 914/3998/13 від
10.01.2014 року,

за позовом публічного акціонерного
товариства "Український професійний
банк"

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Львівські автобусні
заводи"

про передачу предмета іпотеки в
управління іпотекодержателю

Суддя К.В. Полякова

Представники сторін:

від позивача: Шабліовська В.В. (дов. №23
від 13.01.2014)

від відповідача (заявника): Глоба М.М.
(дов № б/н від 28.01.2014)

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду міста Києва
звернулось Публічне акціонерне
товариство "Український професійний
банк" із позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Львівські
автобусні заводи" про передачу
предмета іпотеки в управління
іпотекодержателю.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 10.01.2014 у справі № 914/3998/13 позов
Публічного акціонерного товариства
«Український професійний банк» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Львівські автобусні
заводи» про передачу предмета іпотеки
в управління іпотекодержателю
задоволено: зобов'язано Товариство з
обмеженою відповідальністю "Львівські
автобусні заводи" передати публічному
акціонерному товариству "Український
Професійний Банк" предмет іпотеки,
надано публічному акціонерному
товариству "Український Професійний
Банк" вільне та безперешкодне
входження до будівель, а також ключі та
пульти від зазначених будівель та
стягнуто з товариства з обмеженою
відповідальністю "Львівські автобусні
заводи" на користь публічного
акціонерного товариства "Український
Професійний Банк" 1147,00 грн. (тисячу сто
сорок сім грн. 00 коп.) витрат по сплаті
судового збору.

Зазначене вище судове рішення набрало
законної сили, та на його примусове
виконання Господарський суд міста
Києва 27.01.2014 видав накази №914/3998/13.

30.01.2014 через відділ діловодства та
документообігу Господарського суду
міста Києва від Товариства з обмеженою
відповідальністю "Львівські автобусні
заводи" надійшла заява про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
господарського суду міста Києва у
справі № 914/3998/13 від 10.01.2014, яку ухвалою
суду від 03.02.2014 повернуто заявнику без
розгляду.

07.02.2014 Товариство з обмеженою
відповідальністю «Львівські автобусні
заводи» (відповідач у справі), повторно
звернулось до Господарського суду
міста Києва із заявою про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
Господарського суду міста Києва від
10.01.2014 у справі № 914/3998/13.

Одночасно заявником подано заяву про
забезпечення заяви про перегляд за
нововиявленими обставинами.

Вищезазначені заяви ухвалою суду від
10.02.2014 прийняти судом та призначені до
розгляду у судовому засіданні на 20.02.2014
року.

Ухвалою суду від 20.02.2014 розгляд справи
призначено на 04.03.2014 року.

25.02.2014 відділом діловодства та
документообігу Господарського суду
міста Києва від позивача отримані
додаткові письмові пояснення по суті
заяви про перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами.

04.03.2014 у судовому засіданні судом
розглянуто заяву про забезпечення
заяви про перегляд за нововиявленими
обставинами, в задоволенні якої
відмовлено, враховуючи наступне.
Відповідно до п. 1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 16
від 26.12.2011 "Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову", у вирішенні питання про
забезпечення позову господарський суд
має здійснити оцінку обґрунтованості
доводів заявника щодо необхідності
вжиття відповідних заходів з
урахуванням: розумності,
обґрунтованості і адекватності вимог
заявника щодо забезпечення позову;
забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу; наявності
зв'язку між конкретним заходом до
забезпечення позову і предметом
позовної вимоги, зокрема, чи спроможний
такий захід забезпечити фактичне
виконання судового рішення в разі
задоволення позову; імовірності
утруднення виконання або невиконання
рішення господарського суду в разі
невжиття таких заходів; запобігання
порушенню у зв'язку із вжиттям таких
заходів прав та охоронюваних законом
інтересів осіб, що не є учасниками
даного судового процесу.

З огляду на зазначене, суд не вбачає
наявності підстав для вжиття заходів
до забезпечення позову.

Представник заявника під час судового
засідання надав пояснення, аналогічні
тим, що викладені у поданій заяві про
перегляд рішення за ново виявленими
обставинами та додаткових письмових
поясненнях.

У судовому засіданні 04.03.2014 представник
позивача надав свої усні пояснення по
суті заяви та заперечував проти
задоволення вказаної заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що заява Товариства з обмеженою
відповідальністю «Львівські автобусні
заводи» не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як передбачено ч. 1 ст. 112 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд може переглянути
прийняте ним судове рішення, яке
набрало законної сили, за
нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових
рішень господарського суду за
нововиявленими обставинами, зокрема, є
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи (ч. 2 ст. 112 Господарського
процесуального кодексу України).

Згідно із ч. 1 ст. 113 Господарського
процесуального кодексу України судове
рішення господарського суду може бути
переглянуто за нововиявленими
обставинами за заявою сторони,
прокурора, третіх осіб, поданою
протягом одного місяця з дня
встановлення обставин, що стали
підставою для перегляду судового
рішення.

Частиною 2 ст. 113 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що у випадку,
встановленому пунктом 1 частини другої
статті 112 цього Кодексу, строк для
подання заяви про перегляд судових
рішень господарського суду
обчислюється з дня встановлення
обставин, що мають істотне значення для
справи.

Як свідчать матеріали справи, позовні
вимоги мотивовані необхідністю
передачі в управління позивачу -
Публічному акціонерному товариству
"Український професійний банк"
предмета іпотеки за Іпотечним
договором №3877 від 21.11.2008, що укладений у
забезпечення виконання Товариством з
обмеженою відповідальністю "Львівські
автобусні заводи" зобов'язань за
Договором про відкриття кредитної
лінії №72 від 31.10.2008 року.

Приймаючи 10.01.2014 рішення у справі №
914/3998/13 про задоволення позову,
Господарський суд міста Києва
керувався положеннями статті 33 Закону
України «Про іпотеку», якими
передбачено у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Так, згідно п. 16.5.2 Іпотечного договору
№3877 від 21.11.2008, Іпотекодержатель -
Публічне акціонерне товариство
"Український професійний банк" вправі
звернути стягнення на Предмет іпотеки
та одержати задоволення своїх вимог за
рахунок Предмету іпотеки переважно
перед іншими кредиторами Іпотекодавця
- Товариства з обмеженою
відповідальністю "Львівські автобусні
заводи", у разі невиконання чи
неналежного виконання будь-якого із
зобов'язань, передбачених умовами
Кредитного договору та цього Договору.

Відповідно до п. 22 Іпотечного договору
№3877 від 21.11.2008, звернення стягнення на
Предмет іпотеки можливе в один з таких
способів за вибором Іпотекодержателя:
(1) за рішенням суду; (2) на підставі
виконавчого напису нотаріуса; (3) шляхом
позасудового врегулювання відповідно
до передбачених цим Договором
застережень про задоволення вимог
Іпотекодержателя.

Як вбачається із матеріалів справи,
18.09.2013 приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу
Міхірьовою О.А. на підставі заяви
позивача вчинено виконавчий напис на
Іпотечному договорі №3877 від 21.11.2008 року
(належним чином завірена копія
виконавчого напису наявна в матеріалах
справи).

Матеріали даної господарської справи
не містять доказів того, що зазначений
виконавчий напис нотаріуса у судовому
порядку визнано недійсним, або таким що
не підлягає виконанню.

Разом з тим, у заяві про перегляд
рішення у порядку передбаченому ст.112
ГПК України, як на нововиявлену
обставину, заявник посилається на те,
що ухвалою Господарського суду міста
Києва у справі № 910/23404/13 від 22.01.2014
скасовано рішення Постійно діючого
третейського суду при Асоціації
українських банків від 16.07.2013 у
третейській справі № 574/13, яким
стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Львівські автобусні
заводи" заборгованість по Договору про
відкриття кредитної лінії №72 від 31
жовтня 2008 року у сумі 34 563 689 (тридцять
чотири мільйони п'ятсот шістдесят три
тисячі шістсот вісімдесят дев'ять)
гривень 39 копійок, у тому числі: -
заборгованість по строковому кредиту у
сумі 29 200 000,00 гривень; - заборгованість
по простроченому кредиту у сумі 50 000,00
гривень; - заборгованість по строкових
процентах у сумі 432 739,72 гривень; -
заборгованість по прострочених
процентах у сумі 4 095 183,94 гривень; - пеня
у сумі 785 765,73 гривень.

З наведеного вбачається, що обставини,
на які заявник посилається як на
нововиявлені, не були підставами
позову Публічного акціонерного
товариства "Український професійний
банк" про передачу предмета іпотеки в
управління іпотекодержателю, та
наявність рішення Постійно діючого
третейського суду при Асоціації
українських банків від 16.07.2013 у
третейській справі № 574/13, яке
оскаржується у Господарському суді
міста Києва, не досліджувались судом
при розгляді справи №914/3998/13 та не були
покладені в основу рішення суду про
задоволення позову, а тому не
спростовують факти встановлені
судовим рішенням.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 17
від 26.12.2011 "Про деякі питання практики
перегляду рішень, ухвал, постанов за
нововиявленими обставинами"
нововиявлені обставини за своєю
юридичною суттю є фактичними даними, що
в установленому порядку спростовують
факти, які було покладено в основу
судового рішення.

Необхідними ознаками існування
нововиявлених обставин є одночасна
наявність таких трьох умов: по-перше, їх
існування на час розгляду справи,
по-друге, те, що ці обставини не могли
бути відомі заявникові на час розгляду
справи, та, по-третє, істотність даних
обставин для розгляду справи (тобто
коли врахування їх судом мало б
наслідком прийняття іншого судового
рішення, ніж те, яке було прийняте).

При цьому необхідно чітко розрізняти
поняття нововиявленої обставини (як
факту) і нового доказу (як
підтвердження факту); не можуть
вважатися такими обставинами подані
учасником судового процесу листи,
накладні, розрахунки, акти тощо, які за
своєю правовою природою є саме новими
доказами.

Матеріали справи свідчать, що під час
розгляду справи №914/3998/13 відповідач не
заявляв про наявність рішення Постійно
діючого третейського суду при
Асоціації українських банків від 16.07.2013
у третейській справі № 574/13, не подав
доказів на підтвердження оскарження
зазначеного рішення, вказані обставини
не знайшли свого відображення у
рішенні суду, а отже факти, на які
посилається заявник, за своєю суттю не
є нововиявленими обставинами у справі
№914/3998/13, оскільки не спростовують
факти, які було покладено в основу
судового рішення.

Враховуючи наведене, заява Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Львівські автобусні заводи" про
перегляд за нововиявленими
обставинами рішення господарського
суду міста Києва у справі № 914/3998/13 від
10.01.2014 за нововиявленими обставинами не
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 112, 114 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні Товариства з обмеженою
відповідальністю "Львівські автобусні
заводи" про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення господарського
суду міста Києва у справі № 914/3998/13 від
10.01.2014 року - відмовити.

Рішення господарського суду міста
Києва від 10.01.2014 у справі №914/3998/13
залишити без змін.

Ухвала підлягає оскарженню у порядку
передбаченому Господарським
процесуальним кодексом України.

Суддя К.В.Полякова