ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2014 р.
Справа № 917/2180/13

Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.,

суддя Барбашова С.В. , суддя Плужник О.В.

при секретарі Казаковій О.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу СТОВ "Краяни",
м.Зіньків (вх.№165П/3-9) на ухвалу
господарського суду Полтавської
області від "31" жовтня 2013 р. по справі
№ 917/2180/13

за позовом Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Краяни", м. Зіньків,
Полтавська область,

до 1. Відділу державної виконавчої
служби Зіньківського районного
управління юстиції, м. Зіньків,
Полтавська область,

2. Приватного підприємства "Центр
незалежної оцінки та експертизи", м.
Полтава,

про: 1. Визнання дій Відділу державної
виконавчої служби Зіньківського
районного управління юстиції по опису,
арешту та підготовці до реалізації
зерносховища №1 та зерносховища №2, які
належать СТОВ "Краяни", незаконними;

2.Скасування акту опису й арешту
майна від 12.03.2013 р.;

3.Скасування звіту про оцінку майна
№ 307 від 18.03.2013 р., складеного ПП "Центр
незалежної оцінки та експертизи";

4.Скасування акту державного виконавця
про реалізацію рухомого майна,
затвердженого в.о. начальника відділу
державної виконавчої служби
Зіньківського районного управління
юстиції Сухомліним Т.В. від 03.07.2013 р.;

5.Скасування протоколу проведення
аукціону № 2211213А-1 від 25.06.2013 р.

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013р. позивач звернувся до
господарського суду Полтавської
області з позовною заявою про визнання
дій Відділу державної виконавчої
служби Зіньківського районного
управління юстиції по опису, арешту та
підготовці до реалізації зерносховища
№ 1 та зерносховища № 2, які належать
Сільськогосподарському товариству з
обмеженою відповідальністю "Краяни",
незаконними; скасування акту опису й
арешту майна від 12.03.2013 р.; скасування
звіту про оцінку майна № 307 від 18.03.2013 р.,
складеного Приватним підприємством
"Центр незалежної оцінки та
експертизи"; скасування акту
державного виконавця про реалізацію
рухомого майна, затвердженого в.о.
начальника відділу державної
виконавчої служби Зіньківського
районного управління юстиції
Сухомліним Т.В. від 03.07.2013 р.; скасування
протоколу проведення аукціону №
2211213А-1 від 25.06.2013 р.,

Ухвалою господарського суду
Полтавської області від 31.10.2013 р. по
справі №917/2180/13 ( суддя Сірош Д.М.)
повернуто без розгляду позовну заяву
вх. № 2623/13 від 30.10.2013 р. СТОВ "Краяни" до
ВДВС Зіньківського районного
управління юстиції, ПП "Центр
незалежної оцінки та експертизи" про
оскарження дій, скасування Акта опису й
арешту майна, Звіту про оцінку майна,
Акта державного виконавця про
реалізацію рухомого майна та Протоколу
проведення аукціону № 2211213А-1 від 25.06.2013
р., з посиланням на порушенням правил
поєднання вимог та не сплатою судового
збору на підставі п.4, 5 ст.63 ГПК України.

Позивач з рішенням господарського суду
не погоджується, вважає його прийнятим
з порушенням норм процесуального
права, надав апеляційну скаргу, в якій
просить ухвалу скасувати та прийняти
позов

У апеляційній скарзі зазначив, що
відсутні порушення правил поєднання
вимог,так як вимоги пов'язані між
собою,позовна заява повернута
необґрунтовано.

Представники позивача та відповідачів
в судове засідання не з'явилися, хоча
належним чином були повідомлені про
час та місце розгляду апеляційної
скарги.

Розпорядженням голови Харківського
апеляційного господарського суду від
03.02.2014 року, у зв'язку з хворобою судді
Пушая В.І., для розгляду даної справи
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., судді
Плужник О.В., Барбашова С.В.

Судова колегія, повторно розглянувши
справу, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення встановила, що
відповідно до ст. 58 ГПК України не
допускається об'єднання в одне
провадження кількох вимог, які
належить розглядати в порядку різного
судочинства, якщо інше не встановлено
законом.

У п. 9 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.2012
р. № 9 "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України" (із
змінами та доповненнями) зазначено, що
у вирішенні питань, пов'язаних із
застосуванням статті 1212 ГПК України,
господарським судам слід мати на увазі
таке. За змістом цієї статті ГПК
України скарги на дії чи бездіяльність
органів державної виконавчої служби
щодо виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів розглядає
виключно місцевий господарський суд,
яким відповідну справу розглянуто у
першій інстанції, тобто той
господарський суд, що видав виконавчий
документ (наказ чи ухвалу), незалежно
від того, якою саме особою подано
скаргу, і в тому ж складі суду (якщо
цьому не перешкоджають об'єктивні
обставини, як-от звільнення судді, його
захворювання, перебування у відпустці
тощо). Оскільки прийняття органами
Державної виконавчої служби, їх
посадовими особами будь-яких рішень
(постанов тощо) в процесі здійснення
виконання судових рішень
господарських судів підпадає в
розумінні статті 1212 ГПК України під
ознаки дій цих органів та осіб, то
відповідні рішення також підлягають
оскарженню до названих судів. Якщо у
відповідній скарзі йдеться про
оскарження дій (бездіяльності) органу
Державної виконавчої служби у
зведеному виконавчому провадженні, то
вона підлягає розглядові
господарським судом у тій частині, яка
стосується виконання рішення (ухвали,
постанови) господарського суду.
Виконання рішення, ухвали, постанови
господарського суду є невід'ємною
частиною судового процесу, тому
господарські суди не повинні
порушувати нове провадження за скаргою
на дії чи бездіяльність органів
державної виконавчої служби. У зв'язку
з цим відповідна скарга не підлягає
оплаті судовим збором. Визначення
вартості, оцінка майна боржника (стаття
58 Закону України "Про виконавче
провадження") є процесуальною дією
державного виконавця, незалежно від
того, яка конкретно особа (сам
державний виконавець чи залучений ним
суб'єкт оціночної діяльності)
здійснювала відповідні дії, так само як
і від того, ким здійснювалося
рецензування звіту про оцінку майна.
Тому сторони виконавчого провадження
мають право оскаржувати таку оцінку,
визначену за результатами
рецензування, до господарського суду в
процесуальному порядку, передбаченому
статтею 1212 ГПК України.

Відповідно до п. 5 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо
порушено правила поєднання вимог.

Суд першої інстанції правомірно
зазначив, що господарський суд
розглядає скарги стягувача, боржника
або прокурора на дії чи бездіяльність
органів Державної виконавчої служби
лише в порядку ст. 1212 ГПК України, а не в
окремому позовному провадженні, та
повернув позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ст. 57 ГПК України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують, зокрема, сплату
судового збору у встановлених порядку
та розмірі.

Суд першої інстанції обґрунтовано
встановив, що до позовної заяви не
додано доказів на підтвердження сплати
судового збору у встановленому розмірі
виходячи з наступного.

За прибутковим касовим ордером № 2PL582902
від 06.08.2013 р. позивачем сплачено судовий
збір виходячи з пред'явлення однієї
вимоги немайнового характеру при
об'єднанні у позовній заяві п'яти
немайнових вимог.

Згідно з ч. 2 п. 2 ст. 4 Закону України №
3674-VI від 08.07.2011 року "Про судовий збір" із
заяв немайнового характеру, що
подаються до господарських судів,
ставка судового збору становить 1
розмір мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України від 06.12.2012 р. №
5515-VI "Про Державний бюджет України на 2013
рік" з 01.01.2013 р. встановлено, що
мінімальна місячна заробітна плата
становить 1 147,00 грн.

У п. 2.11 Постанови Пленуму ВГС України
від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України"), якщо в позовній заяві
об'єднано дві або більше вимог
немайнового характеру, пов'язаних між
собою підставами виникнення або
поданими доказами, судовий збір
сплачується окремо з кожної з таких
вимог.

Відповідно до п. 4 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо не
подано доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі.

В зв'язку з чим суд першої інстанції
обґрунтовано повернув позовну заяву
без розгляду на підставі п.4, 5 ст.63 ГПК
України.

Таким чином, висновки викладені в
ухвалі господарського суду,
відповідають нормам процесуального
права , а мотиви позивача не можуть
бути підставою для її скасування,
керуючись ст.ст. 63,101-105 ГПК України
колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу господарського суду
Полтавської області від 31.10.2013р. по
справі № 917/2180/13 залишити без
змін, а апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її прийняття і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до касаційної
інстанції: Вищого господарського суду
України.

Повний текст постанови підписаний
08.02.2014 року.

Головуючий суддя
Могилєвкін Ю.О.

Суддя
Барбашова С.В.

Суддя
Плужник О.В.