ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2014 р.
Справа № 923/31/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Немченко Л.М. при
секретарі Бєловій О.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль", м.
Херсон

до: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2,
м. Херсон

про стягнення 67207,58 дол. США

за участю представників сторін:

від позивача - представник Чертков О.В.

від відповідача - ОСОБА_2, представник
ОСОБА_4

Публічне акціонерне товариство
"Райффайзен Банк Аваль" (позивач)
звернулось до суду з позовом про
стягнення достроково з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 (відповідач) на свою
користь заборгованість за кредитним
договором №010/04-02/1349-1 від 20.03.2007р. з
додатковими угодами до нього №
010/04-02/1349-1/1 від 27.07.2012р. та № 010/04-02/1349-1/2
від 04.04.2013р., укладеним в рамках
генеральної кредитної угоди № 010/04-02/1349
від 20.03.2007р. з додатковою угодою до неї
№ 010/04-02/1349/1 від 04.04.2013р., в сумі 67 207,58 дол.
США, що еквівалентно 537190,19 грн., в тому
числі заборгованість: по кредиту - 64 638,84
дол. США, що еквівалентно 516 658 грн.25 коп.;
по пені за несвоєчасне повернення
кредиту - 68,04 дол. США, що еквівалентно
543грн.84 коп.; по відсоткам - 2119,32 дол. США,
що еквівалентно 16 939 грн.72 коп.; по пені
за несвоєчасну сплату відсотків-53,81
дол. США, що еквівалентно 430грн.10 коп.; по
штрафу за порушення п.3.5 кредитного
договору - 327,57 дол. США, що еквівалентно
2618грн.27 коп.

Ухвалами суду від 23.01.2014, від
11.02.2014р. та від 04.03.2014р. розгляд справи
відкладався.

Відповідач позовні вимоги не
визнав та пояснив, що відповідно до
генеральної кредитної угоди та
кредитного договору ФОП ОСОБА_2 отримав
кредит у сумі 150000дол. США строком до
19.03.21 зі сплатою 12% річних на розвиток
бізнесу. На думку відповідача, позивач
не довів розмір позовних вимог, він
необгруновано завищений позивачем, до
справи не додано жодних розвернутих
розрахунків або актів звірки між
сторонами. У зв'язку з цим, відповідач
повністю не згодний з сумою боргу,
нарахованою позивачем.

Відповідач в судовому засіданні
від 13.03.2014р. заявив клопотання про
призначення проведення економічного
дослідження по фінансово-кредитним
операціям, які були виконанні ФОП
ОСОБА_2 по генеральній кредитній угоді
№ 010/04-02/1349-1 від 20.03.2007р. з додатковими
угодами до нього № 010/04-02/1349-1/1 від
27.07.2012р. та № 010/04-02/1349-1/2 від 04.04.2013р.,
укладеним в рамках генеральної
кредитної угоди № 010/04-02/1349 від 20.03.2007р. з
додатковою угодою до неї № 010/04-02/1349/1
від 04.04.2013р.

Суд зазначене клопотання
відхилив, оскільки воно заявлено в
останній день 2-місячного
процесуального строку, визначеного
Господарським процесуальним кодексом
України, хоча справа призначалась до
розгляду тричі. Крім того, відповідач
не надав доказів наявності
розбіжностей по обліку розрахунків та
заборгованості за кредитними угодами
за його даними та даними банку. Крім
того, відповідно до норм ст.41
Господарського процесуального кодексу
України у випадку коли для оцінки
наданих доказів необхідні спеціальні
знання суд призначає судову
експертизу, а не економічне
дослідження. Із наданих сторонами
доказів у ході розгляду справи, суд не
дійшов до висновків про необхідність
залучення фахівців, які володіють
спеціальними знаннями.

Також відповідач заявив
клопотання про продовження строку
розгляду справи на 15 днів,
обґрунтовуючи необхідністю надати
додаткові пояснення і уточнення
розрахунків та підготовки необхідних
документів. При цьому, відповідач не
надав будь-яких конкретних пояснень,
які саме документи він має наміри
надати, в якій частині хоче уточнити
розрахунок та які додаткові пояснення
по суті спору.

У зв'язку з цим, суд відмовляє у
задоволенні зазначеного клопотання.

Після закінчення розгляду справи
в судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд

в с т а н о в и в:

Між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ФОП
ОСОБА_2 укладено генеральну кредитну
угоду № 010/04-02/1349 від 20.03.2007р. з
додатковою угодою до неї № 010/04-02/1349/1
від 04.04.2013р. (далі за текстом -
генеральна кредитна угода). В рамках
генеральної кредитної угоди укладено
кредитний договір № 010/04-02/1349-1 від
20.03.2007р. з додатковими угодами до нього
№ 010/04-02/1349-1/1 від 27.07.2012р. та № 010/04-02/1349-1/2
від 04.04.2013р. (далі за текстом - кредитний
договір).

Відповідно до умов генеральної
кредитної угоди та кредитного договору
АТ "Райффайзен Банк Аваль" надав ФОП
ОСОБА_2 кредит в сумі 150 000,00 дол. США
строком до 19.03.2021р. зі сплатою 12% річних
на розвиток бізнесу.

Порядок надання кредитних коштів
встановлено пунктом 5.1. кредитного
договору, у відповідності до якого банк
відкрив позичальнику позичковий
рахунок НОМЕР_3 та, на підставі його
письмової заяви, надав з нього кредитні
кошти шляхом їх перерахування на
транзитний рахунок з метою
конвертування на міжбанківському
валютному ринку у гривню з подальшим
зарахуванням на поточний рахунок
позичальника № НОМЕР_1.

Надання кредитних коштів проводилося
22.03.2007р. та 02.04.2007р. на підставі
письмових заяв позичальника від
21.03.2007р. та від 02.04.2007р. шляхом
безготівкового перерахування коштів
на рахунок позичальника. 22.03.2007р. надано
80 000,00 дол. США та 02.04.2007р. - 70 000,00 дол. США.
Позивачем подано до матеріалів справи
копії заяв позичальника від 21.03.2007р. та
02.04.2007р. про надання кредитних коштів,
їх конвертацію у гривню та зарахування
на поточний рахунок, та копії
розпоряджень відділу платежів та
обліку казначейських, кредитних та
документальних операцій на
перерахування кредитних коштів від
22.03.2007р. та 02.04.2007р.

У відповідності до пунктів 3.1, 3.2, 3.3, 5.3,
6.1, 6.14 кредитного договору відповідач
зобов'язався повертати кредит та
відсотки за користування кредитними
коштами у валюті, що відповідає валюті
кредиту, в сумі та строки встановлені
графіком. Пунктом 7.4 кредитного
договору встановлено, що у випадку
прострочення позичальником строку
повернення кредиту Банк має право
вимагати дострокове виконання
зобов'язання.

Тобто, зазначений пункт договору
містить норму про відповідальність
відповідача у вигляді дострокового
повернення кредиту.

На час подання позову відповідачем
порушено строки погашення кредиту та
відсотків. Як зазначено в позовній
заяві, станом на 08.01.2014р. прострочена
заборгованість по кредиту становить 1
352,05 дол. США та прострочена
заборгованість по відсоткам - 2 119,32 дол.
США.

Пунктом 10.2 кредитного договору
встановлена відповідальність
позичальника за невиконання або
неналежне виконання прийнятих на себе
зобов'язань у вигляді пені від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла на час
виникнення заборгованості, за кожен
день прострочення.

Крім того, пунктом 10.6 кредитного
договору в редакції додаткової угоди
№010/04-02/1349-1/1 від 27.07.12) встановлена
відповідальність за порушення пункту
3.5 кредитного договору (страхування
предмету застави на користь Банку) у
вигляді неустойки в розмірі 0,5% від суми
кредиту за кожне порушення обов'язку.

Позивач доводить, що термін дії,
укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ "Страхова
компанія "Універсальна", договору №
2213/228/003440 добровільного страхування
майна закінчився 13.11.2013р.

Розділ 6 кредитного договору містить
пункт 6.12, у відповідності до якого
позичальник зобов'язався за місяць до
закінчення терміну дії договору
страхування предмету застави щорічно
продовжувати його дію на кожний
наступний рік протягом усього терміну
дії кредитного договору.

В порушення вимог пункту 3.5. кредитного
договору, заставне майно не
застраховано, що надає право позивачу
вимагати від відповідача сплати
штрафних санкцій встановлених пунктом
10.6 кредитного договору.

Відповідач не надав доказів укладення
договору страхування предмету застави
на користь Банку після 13.11.2013р.

Позивач доводить, що вищезазначені
порушення надали йому право
застосувати право вимоги на
дострокове виконання договірних
зобов'язань за кредитним договором. З
урахуванням застосування дострокової
вимоги виконати грошові зобов'язання
станом на 08.01.2014р. загальна
заборгованість за кредитним договором
становить 67 207,58 дол. США, що по курсу НБУ
дорівнює 537 190,19 грн. (курс НБУ станом на
08.01.2014р. становить: 1 дол. США = 7,993 грн.), у
тому числі:

- заборгованість по кредиту - 64 638,84
дол. США (по курсу НБУ - 516 658,25 грн.), з
яких прострочена заборгованість
складає 1 352,05 дол. США;

- пеня за несвоєчасне повернення
кредиту - 68,04 дол. США (по курсу НБУ - 543,84
грн.);

- заборгованість по відсоткам - 2
119,32 дол. США (по курсу НБУ - 16 939,72 грн.);

- пеня за несвоєчасну сплату
відсотків - 53,81 дол. США (по курсу НБУ -
430,10 грн.);

- штраф за порушення п. 3.5
кредитного договору - 327,57 дол. США (по
курсу НБУ - 2 618,27 грн.).

15.11.2013р. відповідачу вручено
вимогу-претензію про виконання
порушеного зобов'язання. Станом на дату
підготовки позовної заяви вимога
позивача залишена без задоволення.

Оглядом матеріалів було встановлено,
що суми погашення тілу кредиту та
відсотків (по датам та сумам) зазначено
в розрахунку заборгованості і у
доданих до позовної заяви виписках по
рахунках позичальника за період з
22.03.2007р. (дата надання кредитних коштів)
по 10.01.2014р.

Пеню за невиконання позичальником
зобов'язань з погашення тілу кредиту та
відсотків розраховано у відповідності
до пункту 10.2 кредитного договору в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла на час виникнення
заборгованості, за кожен день
прострочення. Детальний розрахунок
міститься у розрахунку заборгованості
позичальника, виконаному станом на
08.01.2014р.

Суд дійшов до висновку, що позивач
надав усі можливі докази існування
заборгованості по кредиту. Ці ж
документи відправлено поштою з описом
вкладення відповідачу. ФОП ОСОБА_2 мав
можливість їх перевірити та
проаналізувати, здійснити звірку з
наявними у нього документами
бухгалтерської звітності, а у випадку
виявлення розбіжностей підготувати
контррозрахунок заборгованості.
Контрозрахунку відповідачем до суду
не надано, у зв'язку з чим суд не приймає
доводи відповідача щодо
невідповідності суми заборгованості
за кредитним договором, вказаним в
позові фактичній заборгованості.

В ході розгляду справи судом
встановлено, що останнє погашення
кредиту (тіла та процентів) відбулося
03.01.2014р. - враховано в розрахунку
заборгованості, який виконано станом
на 08.01.2014р. та додано до позовної заяви в
якості доказів правильності
розрахунків заборгованості по кредиту.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином, відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей передбачених
цим Кодексом. Згідно ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору.

Таким чином, невиконання відповідачем
умов кредитного договору у
встановлений строк надає право
позивачу вимагати вчинення від нього
таких дій у судовому порядку.

Частиною другою статті 1050 ЦК
встановлено, що коли договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами, то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати відсотків, належних йому. Також,
відповідно до ст. 611, 615 ЦК України - у
випадку порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором.

Також позивач доводить, що під час
розгляду цієї справи, апеляційним
судом Херсонської області розглянуто
апеляційну скаргу на рішення
Дніпровського районного суду м.
Херсону від 28.11.2013р. по цивільній справі
№ 2110/5386/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5
про розподіл спільного майна подружжя,
тертя особа АТ "Райффайзен Банк Аваль",
та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_2 про встановлення факту
сумісного проживання та розподіл майна
подружжя. В результаті розгляду,
27.02.2014р. колегією суддів постановлено
рішення у відповідності до якого
магазин промислових товарів з
прибудовою, загальною площею 105,5 м2 ,
розташований у АДРЕСА_1, визнано
спільним сумісним майном подружжя та
виділено у власність ОСОБА_5.
Зазначений об'єкт нерухомого майна є
предметом іпотеки та у відповідності
до договору іпотеки від 21.01.2007р., реєстр.
№ 1426, з додатковою угодою від 04.04.2013р.,
реєстр. № 629, виступає забезпеченням
вимог АТ "Райффайзен Банк Аваль", що
витікають з генеральної кредитної
угоди № 010/04-02/1349 від 20.03.2007р.

У відповідності до пункту 7.4 кредитного
договору значне погіршення
фінансового стану позичальника є
підставою для вимагання дострокового
повного виконання зобов'язань за
кредитним договором.

Суд погоджується с доводами позивача,
що предмет іпотеки є комерційним
майном, тому рішення апеляційного суду
Херсонської області значно погіршує
фінансовий стан ФОП ОСОБА_2, який
використовує його у своїй
підприємницькій діяльності.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що
позивачем доведені позовні вимоги, які
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суд
відносить судовий збір на відповідача.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити у повному
обсязі.

2. Стягнути достроково з фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 АДРЕСА_2, код
НОМЕР_2, на користь публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" м. Херсон вул.
Червонофлотська 17, ,
заборгованість за кредитним договором
№ 010/04-02/1349-1 від 20.03.2007р. з додатковими
угодами до нього № 010/04-02/1349-1/1 від
27.07.2012р. та №010/04-02/1349-1/2 від 04.04.2013р.,
укладеним в рамках генеральної
кредитної угоди №010/04-02/1349 від 20.03.2007р. з
додатковою угодою до неї №010/04-02/1349/1 від
04.04.2013р., в сумі 67207,58 дол. США, що
еквівалентно 537190,19 грн., в тому числі
заборгованість: по кредиту - 64 638,84 дол.
США, що еквівалентно 516 658 грн.25 коп.; по
пені за несвоєчасне повернення кредиту
- 68,04 дол. США, що еквівалентно
543грн.84коп.; по відсоткам - 2 119,32 дол. США,
що еквівалентно 16939 грн.72 коп.; по пені
за несвоєчасну сплату відсотків-53,81
дол. США, що еквівалентно 430грн.10 коп.; по
штрафу за порушення п.3.5 кредитного
договору - 327,57 дол. США, що еквівалентно
2618грн.27 коп., та 10743 грн.80 коп. в рахунок
відшкодування суми сплаченого
судового збору.

3. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 17.03.2014р.

Суддя
Л.М. Немченко