КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2014 р. Справа№ 910/21005/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

За участю представників:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача:Чеботарьова І.Г.-
представник;

розглянувши апеляційну скаргу
Комунального підприємства
"Іллічівськтеплоенерго"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 03.12.2013

у справі № 910/21005/13 (Головуючий суддя:
Паламар П.І.)

за позовом Комунального підприємства
"Іллічівськтеплоенерго"

до Публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України"

про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство
"Іллічівськтеплоенерго" звернулось до
Господарського суду м. Києва з позовом
до Публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" про зобов'язання
вчинити дії.

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 03.12.2013 у задоволенні позову
Комунального підприємства
"Іллічівськтеплоенерго" відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
Комунальне підприємство
"Іллічівськтеплоенерго" звернулось до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
Господарського суду м. Києва від 03.12.2013
скасувати та прийняти нове рішення,
яким зобов'язати відповідача виконати
умови договору № 12/1105-БО-23
купівлі-продажу природного газу від
22.10.2012 для виробництва теплової
енергії, яка споживається бюджетними
установами, організаціями та іншими
споживачами.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Комунального підприємства
"Іллічівськтеплоенерго" у справі №
910/21005/13передано на розгляд судді
Київського апеляційного
господарського суду Отрюху Б.В.

Розпорядженням Голови Київського
апеляційного господарського суду від
15.01.2014 для розгляду вказаної
апеляційної скарги сформовано колегію
суддів у складі: Головуючого судді
Отрюха Б.В, суддів Михальської Ю.Б. та
Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 15.01.2014
апеляційну скаргу прийнято до
провадження.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 18.02.2014 розгляд
справи відкладено на 13.03.2014 у зв'язку з
неявкою представника відповідача.

В судовому засіданні 13.03.2014 представник
відповідача надав свої пояснення по
справі; представник позивача в судове
засідання не з'явився, причини неявки
суду невідомі.

Беручи до уваги межі перегляду справи у
апеляційній інстанції, обговоривши
доводи апеляційної скарги, заслухавши
пояснення представника відповідача,
проаналізувавши на підставі фактичних
обставин справи застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права при прийнятті
оскаржуваного рішення суду,
апеляційний господарський суд
встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується сторонами, 22.10.2012 між
позивачем та відповідачем як
правонаступником Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" укладено договір № 12/1105-БО-23
купівлі-продажу природного газу(далі
по тексту-Договір), за яким відповідач
зобов'язався передати позивачу у
жовтні-грудні 2012 року до 1469000 м3
природного газу для виробництва
теплової енергії, яка споживається
бюджетними установами та
організаціями, та іншими споживачами, а
позивач - прийняти та оплатити
одержаний газ.

Пунктом 3.3 вказаного Договору сторони
узгодили, що приймання-передача газу,
переданого продавцем покупцеві у
відповідному місяці продажу,
оформлюється актом приймання передачі
газу.

Відповідно до пункту 3.5 вказаного
Договору, не пізніше 5-го числа місяця,
наступного за місяцем продажу газу,
покупець зобов'язується надати
продавцеві підписані та скріплені
печатками покупця та
газотранспортного підприємства три
примірники акта приймання-передачі
газу, у якому зазначаються фактичні
обсяги використання газу, його
фактична ціна та вартість. Продавець не
пізніше 8-го числа зобов'язується
повернути покупцеві та
газотранспортному підприємству по
одному примірнику оригіналу
акта,підписаний уповноваженим
представником та скріплений печаткою ,
або надати в письмовій формі
мотивовану відмову від підписання
акта. Акти є підставою для остаточних
розрахунків між сторонами.

Так, на виконання вищезазначених
пунктів договору позивачем було
складено та направлено на підписання
відповідачем акти приймання-передачі
природного газу, а саме:

- акт приймання-передачі
природного газу від 31.10.2012 за договором
від 22.10.2012;

- акт приймання-передачі
природного газу від 30.11.2012 за договором
від 22.10.2012;

- акт приймання-передачі
природного газу за грудень 2012 року за
договором від 22.10.2012;

Але, всупереч вимогам Договору
відповідачем вищенаведені акти не
підписані та не направлено на адресу
позивача вмотивованої відмови від їх
підписання.

За таких обставин позивач посилається
на порушення відповідачем п. 3.4
договору, ст. 193 Господарського кодексу
України, ст. 526 Цивільного кодексу
України, а тому просить зобов'язати
відповідача надати йому підписані акти
передачі-приймання природного газу за
жовтень-грудень 2012 року.

Як вбачається з матеріалі справи, між
сторонами по справі виникли відносини
з договору купівлі-продажу,
врегульовані гл. 54 Цивільного кодексу
України.

Згідно з ч.1 ст. 193 Господарського
кодексу України до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.666 Цивільного
кодексу України якщо продавець не
передає покупцеві приналежності
товару та документи, що стосуються
товару та підлягають переданню разом з
товаром відповідно до договору
купівлі-продажу або актів цивільного
законодавства, покупець має право
встановити розумний строк для їх
передання.

Між тим, матеріали справи не містять
доказів встановлення такого строку для
передання актів передачі-приймання
природного газу.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 666 ЦК України
якщо приналежності товару або
документи, що стосуються товару, не
передані продавцем у встановлений
строк, покупець має право відмовитися
від договору купівлі-продажу та
повернути товар покупцеві.

Отже, чинним законодавством не
передбачено правових наслідків за
невиконання продавцем обов'язку
передати документи, що стосуються
товару, у вигляді виникнення у покупця
права вимагати передачі цих
документів.

Згідно з частиною 1 статті 1
Господарського процесуального кодексу
України, підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Таким чином, особа має право звертатись
до суду за захистом саме порушених або
оспорюваних прав і охоронюваних
законом інтересів. Особи, що
звертаються до суду, повинні довести
належними та допустимими доказами
порушення своїх прав та необхідність
їх захисту.

З огляду на положення статті 20
Господарського кодексу України, кожний
суб'єкт господарювання та споживач має
право на захист своїх прав і законних
інтересів. Права та законні інтереси
господарюючих суб'єктів захищаються
шляхом: визнання наявності або
відсутності прав; визнання повністю
або частково недійсними актів органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування, актів інших суб'єктів,
що суперечать законодавству, ущемляють
права та законні інтереси суб'єкта
господарювання або споживачів;
визнання недійсними господарських
угод з підстав, передбачених законом;
відновлення становища, яке існувало до
порушення прав та законних інтересів
суб'єктів господарювання; припинення
дій, що порушують право або створюють
загрозу його порушення; присудження до
виконання обов'язку в натурі;
відшкодування збитків; застосування
штрафних санкцій; застосування
оперативно-господарських санкцій;
застосування
адміністративно-господарських
санкцій; установлення, зміни і
припинення господарських
правовідносин; іншими способами,
передбаченими законом.

Порядок захисту прав суб'єктів
господарювання визначається цим
кодексом, іншими законами.

Статтею 16 Цивільного кодексу України
визначено, що способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути: визнання права; визнання
правочину недійсним; припинення дії,
яка порушує право; відновлення
становища, яке існувало до порушення;
примусове виконання обов'язку в натурі;
зміна правовідношення; припинення
правовідношення; відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Обраний позивачем спосіб захисту, а
саме, вимога про виконання зобов'язання
вчинити дії шляхом підписання та
направлення на адресу позивача актів
приймання - передачі природного газу не
передбачений ні статтею 16 Цивільного
кодексу України, ні статтею 20
Господарського кодексу України.

Слід зазначити, що предметом позову
може бути матеріально-правова чи
немайнова вимога позивача до
відповідача, відносно якої суд повинен
прийняти рішення. Предметом позову не
можуть бути обставини, які виступають
доказами у справі, зокрема, підписання
актів приймання-передачі, оскільки
такі акти підтверджують наявність або
відсутність юридичних фактів, які
входять до підстав позову. Захист
майнового або немайнового права чи
законного інтересу відбувається
шляхом прийняття судом рішення про
примусове виконання відповідачем
певних дій або зобов'язання утриматись
від їх вчинення. Заявлена позивачем
вимога про спонукання до виконання
умов договору шляхом повернення
позивачу актів приймання-передачі
природного газу за договором поставки
(які за своєю природою є лише
товарно-супровідними документами) не
призводить до поновлення порушеного
права позивача та, у разі її
задоволення, не може бути виконана у
примусовому порядку, оскільки
відсутній механізм виконання такого
рішення.

Отже, спонукання до вчинення вказаних
дій не тільки суперечить встановленим
діючим законодавством способам
захисту цивільних прав, а також є
втручанням у господарську діяльність
суб'єкта господарювання, що, як
наслідок, призводить до порушення його
вільного волевиявлення.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку про відмову у
задоволенні позову.

Частина 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду,
оцінивши наявні в матеріалах справи
докази, приходить до висновку, що
рішення у даній справі прийнято з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, повним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи та відповідністю висновків,
викладених в рішенні, дійсним
обставинам справи, тому рішення є
законним та обґрунтованим. Підстав для
скасування або зміни вказаного рішення
та задоволення апеляційної скарги
колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду не
знаходить.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства "Іллічівськтеплоенерго"
залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста
Києва від 03.12.2013 по справі № 910/21005/13
залишити без змін.

Матеріали справи № 910/21005/13 повернути
Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Б.В. Отрюх

Судді
Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко