ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"20" березня 2014 р.Справа № 921/249/14-г/9
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

Суддя Гевко В.Л., розглянувши позовну
заяву від 13.03.2014р., б/н (вх. № 255 від
18.03.2014 р.) ОСОБА_1, АДРЕСА_1 до Відкритого
акціонерного товариства "Козівський
маслозавод", вул. Богуна, 8, м. Козова,
Козівського району, Тернопільської
області,283120, в якій заявник просить
зобов'язати Відкрите акціонерне
товариство "Козівський маслозавод"
провести Статут товариства та
внутрішні положення у відповідність з
нормами Закону України "Про акціонерні
товариства", встановив наступне:

1). До позовної заяви не додано
належних доказів сплати судового збору
у встановленому порядку та розмірі
(порушення вимог ч.2ст. 36 ГПК України, п.3
ч. 1 ст. 57 ГПК України, п.4 ч. 1 ст. 63 ГПК
України).

Відповідно до ч.2 ст. 36 ГПК України
письмові докази подаються в оригіналі
або в належним чином засвідченій копії.
Якщо для вирішення спору має значення
лише частина документа, подається
засвідчений витяг з нього.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують сплату судового
збору у встановлених порядку і розмірі.

Платіжне доручення на безготівкове
перерахування судового збору,
квитанція установи банку про прийняття
платежу готівкою додаються до позовної
заяви (заяви, скарги) і мають містити
відомості про те, яка саме позовна
заява (заява, скарга, дія) оплачується
судовим збором. Відповідні документи
подаються до господарського суду
тільки в оригіналі; копії, у тому числі
виготовлені із застосуванням
технічних засобів (фотокопії тощо) цих
документів, не можуть бути належним
доказом сплати судового збору (п. 2.21
Постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013 № 7
"Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України").

З 01 листопада 2011 року набрав чинності
Закон України "Про судовий збір" від
08.07.2011р. № 3674-VI, яким, зокрема,
встановлено, що за подання до
господарського суду позовної заяви за
місцем розгляду справи справляється
судовий збір, який зараховується до
спеціального фонду Державного бюджету
України.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про
судовий збір", судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Пунктом 2.2. ст. 4 Закону України "Про
судовий збір" передбачено, що за
подання до господарського суду
позовної заяви немайнового характеру
судовий збір сплачується за ставкою - 1
розмір мінімальної заробітної плати -
1218грн.

До позовної заяви від 13.03.2014р., б/н (вх. №
255 від 18.03.2014 р.) доказів сплати судового
збору не долучено.

Разом з тим, заявник відповідно до
прохальної частини позовної заяви
просить звільнити його від сплати суми
судового збору мотивуючи дане
клопотання пенсійним віком.

Відповідно до ст. 8 Законом
України "Про судовий збір" враховуючи
майновий стан сторони, суд може своєю
ухвалою відстрочити або розстрочити
сплату судового збору на певний строк,
але не довше ніж до ухвалення судового
рішення у справі. Суд може зменшити
розмір судового збору або звільнити
від його сплати на підставі, зазначеній
у частині першій цієї статті.

Однак, суд не вбачає зазначену
заявником підставу звільнення його від
сплати судового збору належною та
достатньо обгрунтованою для її
задоволення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що позовна заява підлягає поверненню
на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Крім того, суд має за необхідне
зазначити, що позивачем до позовної
заяви долучені незасвідчені належним
чином ксерокопії документів, які не
можуть бути доказами у справі
(порушення вимог ч. 2 ст. 36 ГПК України, п.
4 ч.1 ст. 57 ГПК України).

Так, відповідно до п. 4 ст. 57 ГПК України
до позовної заяви додаються документи,
які підтверджують обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги. Згідно ч. 2
ст. 36 ГПК України письмові докази
подаються в оригіналах або в належним
чином засвідчених копіях.

Копії, які видаються органами
державної влади України, органами
місцевого самоврядування,
підприємствами, установами,
організаціями та їх об'єднаннями усіх
форм власності, повинні бути
засвідчені з додержанням вимог пункту
5.27 Національного стандарту України
"Державна уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації. Вимоги до оформлення
документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого
наказом Державного комітету України з
питань технічного регулювання та
споживчої політики від 07.04.2003 N 55, а разі
якщо інструкціями з діловодства, які
діють у відповідних органах,
підприємствах, установах і
організаціях установлено додаткові
вимоги щодо оформлення копій, - також і
цих вимог (п. 22 Постанови Пленуму ВГСУ
від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції").

При цьому відповідно до 5.27
Національного стандарту України
відмітку про засвідчення копії
документа складають зі слів "Згідно з
оригіналом", назви посади, особистого
підпису особи, яка засвідчує копію, її
ініціалів та прізвища, дати
засвідчення копії, засвідчуватись
повинна кожна сторінка документа з
відтиском печатки підприємства,
установи,організації, іншої юридичної
особи.

Проте, документи долучені до позовної
заяви позивачем не засвідчені як копії
належним чином.

Поряд з цим, відповідно до ч. 4 статті 63
ГПК України, повернення позовної заяви
не перешкоджає повторному зверненню з
нею до господарського суду в
загальному порядку після усунення
допущеного порушення.

Враховуючи викладене, керуючись
п.3,4 ч. 1 ст. 57, п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України,
господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Повернути позовну заяву від
13.03.2014р., б/н (вх. № 255 від 18.03.2014 р.) та
додані до неї документи, всього на 4-х
аркушах, ОСОБА_1, АДРЕСА_1, без розгляду.

Суддя
В.Л. Гевко

Повернення позовної заяви без розгляду
не перешкоджає повторному зверненню з
позовом до господарського суду в
загальному порядку після усунення
допущених порушень.