ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2014 р.Справа № 922/225/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання
Васильєва Л.О.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "Гала-Юг", с. Жовтневе
до ТОВ "Кронекс-Україна", м. Зміїв про
стягнення коштів в сумі 3 700 грн. за
участю сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

В січні 2014 року до суду звернулось
Товариство з обмеженою
відповідальністю "ГАЛА- ЮГ" ( надалі -
позивач) та просить суд стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "КРОНЕКС - УКРАЇНА" (
відповідача) суму заборгованості 3 700
грн. та судові витрати .

В обгрунтування позовних вимог позивач
посилається на порушення відповідачем
умов договору № 79 на перевезення
вантажу від 09.09.2013 року, щодо не оплати
наданих послуг з перевезення вантажу
автомобільним транспортом.

Позивач в судове засідання не з*явився,
через канцелярію суду надав
клопотання про розгляд справи без
участі представника за наявними
матеріалами у справі.

Відповідач в судове засідання не
з*явився, доказів сплати боргу не надав.

Згідно положень ст.ст. 4-3, 33 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Враховуючи достатність часу, наданого
позивачеві та відповідачеві для
підготовки до судового засідання та
підготовки витребуваних судом
документів, приймаючи до уваги
принципи змагальності та
диспозитивності господарського
процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129
Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК
України, суд вважає, що господарським
судом в межах наданих йому повноважень
сторонам створені усі належні умови
для надання доказів у справі та є
підстави для розгляду справи за
наявними у справі матеріалами.

Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, судом встановлено наступне, що
09.09.2013 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір № 79
перевезення вантажу (а.с.17-18). У
відповідності до предмету договору
відповідач замовляє, а позивач надає
послуги з організації і виконання
перевезень вантажів автомобільним
транспортом у міжміських і
міжнародних сполученнях. Відповідач
зобов*язався надавати вантажі для
перевезень на підставі узгодженого
"замовлення ", що є невід*ємною частиною
даного договору, в якому вказані : пункт
завантаження, дата і час прибуття в
пункт завантаження, пункт
розвантаження, контактні особи та їх
телефони, назва та характеристика
вантажу, об*єм та вага вантажу,
вартість перевезення, додаткові
вимоги. ( п.2.1.1 договору). Ціни на
послуги узгоджуються сторонами в
замовлені і в подальшому зазначаються
в акті наданих послуг ( п.3.1 договору).
Підставою для проведення розрахунків
по даному договору є підписаний
сторонами акт надання послуг та
оригінал товаро - транспортної
накладної (СМR) з підписами
відправника та вантажоодержувача.
Замовник зобов*язався підписати акт
наданих послуг протягом 5 банківських
днів від дати його надання
Перевізником Замовнику , або у такий
самий термін письмово повідомити
Перевізника про свої заперечення.
Замовник зобов*язався сплатити
вартість наданих послуг протягом 5
банківських днів від дати підписання
акту наданих послуг. ( п.3.2 договору).

На виконання умов договору сторони
09.09.2013 року погодили заявку в якій
передбачили наступне :

Вантажовідправник - ПП "Бровари Вторма"

Адресу вантажовідправника - м.
Чернігів , вул. Широка, буд.1 А

Вантажовідправник - ТОВ "Кронекс -
Україна"

Адреса вантажовідправника - Харківська
обл., м. Зміїв, вул.Фабрична,11

Дата та час завантаження - 09.09.2013 року 9
год.

Дату та час вивантаження - 10.09.2013 року 15
год.

Вартість перевезення 4700 грн. без ПДВ.

Номер автомобілю - ДАФ ВТ 9651 АХ/ВТ 8096 ХТ (
а.с.19).

Як доказ виконання робіт позивач надає
товаро - транспортну накладну від
01.09.2013. ( а.с.20).

03.12.2013 року позивачем на адресу
відповідача була надіслана претензія,
в якій останній просить боржника
перерахувати загальну суму боргу в
розмірі 3 700 грн. , як додаток до
претензії заявник надсилає наступні
документи - копію заявки, копію ТТН та
два примірника акту звіряння
взаєморозрахунків ( а.с.22- 24).

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного
кодексу України цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст.11 цього Кодексу.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Відповідно до ст. 908 ЦК України
перевезення вантажу, пасажирів, багажу,
пошти здійснюється за договором
перевезення. Загальні умови
перевезення визначаються цим Кодексом,
іншими законами, транспортними
кодексами (статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них. Умови перевезення вантажу,
пасажирів і багажу окремими видами
транспорту, а також відповідальність
сторін щодо цих перевезень
встановлюються договором, якщо інше не
встановлено цим Кодексом, іншими
законами, транспортними кодексами
(статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Положення ст. 909 цього Кодексу
встановлюють, що за договором
перевезення вантажу одна сторона
(перевізник) зобов'язується доставити
довірений їй другою стороною
(відправником) вантаж до пункту
призначення та видати його особі, яка
має право на одержання вантажу
(одержувачеві), а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення
вантажу встановлену плату. Договір
перевезення вантажу укладається у
письмовій формі. Укладення договору
перевезення вантажу підтверджується
складенням транспортної накладної
(коносамента або іншого документа,
встановленого транспортними кодексами
(статутами).

Суд встановив, що відповідач свій
обов'язок не виконав, за перевезення
частково не розрахувався .

Згідно зі ст.525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в
Господарському кодексі України. Так,
відповідно до ч.1ст.193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договорів, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання -відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Судом встановлено, що сторони погодили
вартість перевезення, проте
відповідач, в порушення вимог чинного
законодавства , за перевезення не
розрахувався в зв'язку з чим у нього
наявна заборгованість в розмірі 3 700
грн.

Таким чином, суд визнає вимогу позивача
про стягнення з відповідача суми
заборгованості за надані позивачем
послуги, у розмірі 3700,00 грн. - законною,
обґрунтованою, доведеною належними та
допустимими доказами та такою, що
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
У спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином судові витрати у даній справі
покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.1,2,33,44,49,75,82-85 ГПК України , суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "КРОНЕКС- Україна" (
Харківська обл., Зміївський
район.,м.Зміїв, вул.Фабрична, буд.11 іпн. 91 р/ р 6 в ХФ
ПАТ"Кредитпромбанк" м.Харків, МФ 350727) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гала-Юг" ( Херсонська
обл., м. Херсон, сел.Жовтневе,
вул.Садова, буд.1, код ЄДПОУ 38152125) суму
основного боргу 3 700 грн., та судовий
збір 1827 грн.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 25.02.2014 р.

Суддя Л.С. Лаврова