ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 лютого 2014 року Справа № 5002-23/3131-2011

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіМалетича
М.М.,суддів:Козир Т.П., Кота О.В., Плюшка
І.А., Шевчук С.Р.,розглянувши заяву
Заступника Генерального прокурора
Українипро перегляд Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 30.09.2013у
справі№ 5002-23/3131-2011за позовом Сакського
міжрайонного прокурора в інтересах
держави в особі: 1. Фонду державного
майна України; 2. Республіканського
комітету Автономної Республіки Крим з
охорони культурної спадщинидо1.
Приватного акціонерного товариства
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
"Укрпрофоздоровниця"; 2. Товариства з
обмеженою відповідальністю "Здравниці
України"; 3. Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кримкурорт"; 4.
Виконавчого комітету Сакської міської
радитретя особаФедерація професійних
спілок Українипровизнання недійсним
рішення, договорів купівлі-продажу та
спонукання до повернення майна

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду
Автономної Республіки Крим від 28.09.2011 у
справі № 5002-23/3131-2011 замінено Закрите
акціонерне товариство "Здравниці
України" його правонаступником -
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Здравниці України";
поновлено строк позовної давності;
відмовлено у забезпеченні позову;
позовні вимоги задоволено частково;
визнано недійсними рішення виконкому
місцевої ради про оформлення права
власності на лабораторний корпус (м.
Саки, вул. Курортна, 10) за Акціонерним
товариством лікувально-оздоровчих
закладів профспілок України
"Укрпрофоздоровниця" та договір
купівлі-продажу цього майна між
продавцем - Акціонерним товариством
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
"Укрпрофоздоровниця", та покупцем -
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Здравниці України"; в
частині визнання недійсним договору
про подальший продаж цього майна
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Кримкурорт" та
витребування у нього майна на користь
держави в особі Фонду державного майна
України провадження у справі
припинено; в іншій частині позову
відмовлено.

Постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від
21.01.2013 у справі № 5002-23/3131-2011 рішення
місцевого господарського суду
скасовано частково; скасовано пункти 5-6
рішення та прийнято в цій частині нове
рішення відповідно до якого у визнанні
недійсним пункту 1.10. рішення виконкому
Сакської міської ради № 294/2 від 27.06.2003
відмовлено та у визнанні недійсним
договору купівлі-продажу нежитлової
будівлі загальною площею 764,7 кв.м.
(лабораторний корпус № 2), розташований
за адресою: м. Саки, вул. Курортна, 10,
укладений 08.10.2004 між Закритим
акціонерним товариством
лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України
"Укрпрофоздоровниця" та Закритим
акціонерним товариством "Здравниці
України", відмовлено; скасовано пункти
9-15 рішення місцевого господарського
суду.

Постановою Вищого господарського суду
України від 30.09.2013 у справі № 5002-23/3131-2011
постанову суду апеляційної інстанції
залишено без змін.

Заступником Генерального прокурора
України подано заяву про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого господарського суду України
30.09.2013 у справі № 5002-23/3131-2011, в якій
заявник просить вказану постанову,
постанову суду апеляційної інстанції
та рішення місцевого господарського
суду скасувати, та прийняти нове
рішення про задоволення позову.

Заяву, з посиланням на постанови Вищого
господарського суду України від 16.11.2011
у справі № 4/5027/643/2011, від 20.02.2012 у справі
№ 14/89 та від 10.12.2013 у справі № 5002-4/5146-2011,
мотивовано неоднаковим застосуванням
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, а саме:
пункту 2 постанови Ради Міністрів УРСР
"Про передачу профспілкам санаторіїв і
будинків відпочинку Міністерства
охорони здоров'я УРСР" та статті 12
Закону України "Про господарські
товариства", внаслідок чого ухвалено
різні за змістом судові рішення у
подібних правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
господарський суд України не вбачає
підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України з
огляду на таке.

Відповідно до статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана виключно на
таких підставах: 1) неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах; 2)
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень (пункт 1 цієї статті) матиме
місце в разі, коли суд (суди) касаційної
інстанції у розгляді двох чи більше
справ за подібних предмета та підстав
позову, змісту позовних вимог та
встановлених судом фактичних обставин
і однакового матеріально-правового
регулювання спірних правовідносин
дійшов (дійшли) неоднакових правових
висновків, покладених в основу цих
судових рішень.

У постанові від 30.09.2013 у справі №
5002-23/3131-2011, про перегляд якої подано
заяву, суд касаційної інстанції
погодився з висновками апеляційного
господарського суду щодо відсутності
підстав для задоволення позовних вимог
про визнання недійсним рішення
виконкому місцевої ради про оформлення
права власності на спірне майно та
договору купівлі-продажу цього майна
між відповідачем-1 та відповідачем-2 (в
частині, що стосується доводів
заявника). При цьому, Вищий
господарський суд України виходив із
встановлених судом апеляційної
інстанції обставин справи про те, що
виконавчий комітет при прийнятті
вищезазначеного спірного рішення про
оформлення права власності на нерухоме
майно діяв в межах своїх повноважень.

Водночас у постанові від 16.11.2011 у справі
№ 4/5027/643/2011 суд касаційної інстанції
погодився з висновками судів
попередніх інстанцій щодо наявності
підстав для задоволення позову в
частині, що стосується доводів
заявника, а саме щодо визнання
недійсним рішення відповідної
сільської ради про оформлення права
власності на нерухоме майно. При цьому,
суд касаційної інстанції виходив із
встановлених судами попередніх
інстанцій обставин справи про те, що:
відповідач-1, не ставши власником майна,
не мав права без згоди Фонду державного
майна України передавати відповідне
державне майно у власність
відповідачу-2 та відповідачу-5; спірне
рішення про оформлення права власності
на відповідне нерухоме майно було
прийнято сільською радою без належних
правових підстав.

З постанови від 20.02.2012 у справі № 14/89 та
від 10.12.2013 у справі № 5002-4/5146-2011
вбачається, що суд касаційної
інстанції погодився з висновками судів
попередніх інстанцій щодо наявності
підстав для задоволення позову в
частині, що стосується доводів
заявника, а саме щодо визнання
недійсним рішення виконкому
відповідної селищної ради про визнання
права власності на спірне майно за
відповідачем-2 (у справі № 14/89) та за
відповідачем-3 (у справі № 5002-4/5146-2011),
виходячи із встановлених судами
попередніх інстанцій обставин справи
про те, що спірне майно є державною
власністю, а тому оспорюване рішення
прийнято виконкомом селищної ради з
порушенням чинного законодавства та
прав й охоронюваних законом інтересів
держави в особі Фонду державного майна
України.

Таким чином, зазначені судові рішення
не підтверджують доводів заявника щодо
неоднакового застосування норм
матеріального права в подібних
правовідносинах, а свідчать лише про
наявність у згаданих справах різних
обставин, в залежності від яких суд
касаційної інстанції дійшов
відповідних правових висновків.

З огляду на викладене Вищий
господарський суд України дійшов
висновку про відсутність підстав для
допуску даної справи до провадження
Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

У Х В А Л И В :

Відмовити Заступнику Генерального
прокурора України у допуску справи №
5002-23/3131-2011 до провадження Верховного
Суду України.

Головуючий суддя М. Малетич Судді:
Т. Козир О. Кот І. Плюшко С. Шевчук