РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року
Справа № 8/5004/178/11

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак
А.В.

судді
Сініцина Л.М. ,

судді
Олексюк Г.Є.

при секретарі судового засідання:
Лукащик Г.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - Діхтяренко Ю.І., доручення
у справі

відділу Державної виконавчої служби
Ковельського міськрайонного
управління юстиції - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Відділу Державної
виконавчої служби Ковельського
міськрайонного управління юстиції

на ухвалу господарського суду
Волинської області від 30.01.14 р.

за скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торіс" на дії Відділу
Державної виконавчої служби
Ковельського міськрайонного
управління юстиції у справі

у справі № 8/5004/178/11 (суддя Пахолюк
Валентина Анатоліївна )

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк" в особі
філії "Відділення ПАТ Промінвестбанку
в м.Луцьк"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торіс", м.Ковель

про стягнення 2 308 366 грн. 70 коп.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Волинської області від 30.01.2014 року у
справі №8/5004/178/11 скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торіс" на
дії Відділу Державної виконавчої
служби Ковельського міськрайонного
управління юстиції у справі
задоволено.

Визнано дії відділу Державної
виконавчої служби Ковельського
міськрайонного управління юстиції по
винесенню постанови від 21.11.2013 р. ВП №
37873619 про стягнення виконавчого збору
неправомірними.

Скасовано постанову відділу Державної
виконавчої служби Ковельського
міськрайонного управління юстиції від
21.11.2013 р. ВП № 37873619 про стягнення
виконавчого збору.

Ухвала суду першої інстанції
мотивована тим, що виконавчий документ
не був виконаний державною виконавчою
службою у примусовому порядку,
державний виконавець не здійснював
примусового стягнення боргу і
перерахування грошових коштів на
користь стягувача; боржником рішення
суду почало виконуватись ще до
відкриття виконавчого провадження і
виконане в частині основного боргу
добровільно; виконавче провадження з
примусового виконання наказу
господарського суду Волинської
області № 8/5004/178/11-1 вид. 07.03.2011 р.
закінчено у зв'язку з визнанням судом
мирової угоди між стягувачем і
боржником у процесі виконання; на
виконання мирової угоди боржником
регулярно здійснюються проплати у
значних сумах, а тому правові підстави
для стягнення з боржника виконавчого
збору у сумі 87 579, 92 грн. відсутні.

Не погоджуючись з прийнято ухвалою,
Відділ Державної виконавчої служби
Ковельського міськрайонного
управління юстиції звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
ухвалу суду першої інстанції скасувати
та прийняти нове рішення, яким
відмовити в задоволенні скарги
відповідача.

На думку скаржника, ухвала суду першої
інстанції прийнята без всебічного
дослідження матеріалів виконавчого
провадження, без ґрунтовного аналізу
документів та дій державного
виконавця.

Зокрема, скаржник зазначає, що судом
першої інстанції було взято до уваги
нормативний акт, що втратив чинність, а
саме п. 4.16.2 Інструкції про проведення
виконавчих дій, затвердженої наказом
міністерства юстиції України №74/5 від
15.12.1999 р.

Також, скаржник зазначає, що наказ
стягувачу ПАТ "Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк" видано
07.03.2011 р., який було пред'явлено до
примусового виконання 08.05.2013 року.
Постановою про відкриття виконавчого
провадження від 08.05.2013 року було
встановлено строк для самостійного
виконання - семиденний строк від дня
отримання постанови.

Крім того, державним виконавцем за
власною ініціативою відкладено
провадження виконавчих дій на 10 днів.
Протягом цього строку не було виконано
наказ господарського суду Товариством
з обмеженою відповідальністю "Торіс".

Окрім того, зазначає апелянт,
твердження про недотримання державним
виконавцем вимог ч.2 ст. 30 Закону
України "Про виконавче провадження" не
є правовою підставою для скасування
постанови про стягнення виконавчого
збору, оскільки строк здійснення
виконавчого провадження не включає час
відкладення виконавчих дій. Скаржник
вказує, що в законодавстві про
виконавче провадження відсутні
будь-які правові підстави для
звільнення боржника від сплати
виконавчого збору, якщо він
несвоєчасно сплатив борг за рішенням
суду.

У письмовому запереченні на апеляційну
скаргу відповідач заперечив проти її
доводів, вважаючи оскаржену ухвалу
суду першої інстанції законною та
такою, що відповідає дійсним
обставинам справи, з підстав
викладених у запереченні.

Позивач не скористався правом подачі
письмового відзиву на апеляційну
скаргу, що, у відповідності до ч. 2 ст. 96
ГПК України, не перешкоджає перегляду
оскарженої ухвали.

Представник Державної виконавчої
служби Ковельського міськрайонного
управління юстиції (скаржника) в судове
засідання не з'явився, однак 03.03.2014 року
направив на адресу Рівненського
апеляційного господарського суду
заяву від 27.02.2014 року №4478/11, у якій
просить задоволити вимоги, викладені в
апеляційній скарзі та розглядати
справу без участі їх представника.

Представник відповідача в судовому
засіданні 05.02.2014 року заперечив проти
доводів апеляційної скарги та надав
пояснення на обґрунтування своєї
позиції. Вважає, що ухвала суду першої
інстанції від 30.01.2014р. є законною та
обґрунтованою, такою, що прийнята з
дотриманням норм чинного
законодавства, а тому просить залишити
її без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Представник позивача в судове
засідання 05.02.2014 року не з'явився, про
час, день та місце слухання
повідомлявся належним чином, причини
неявки суду не повідомив.

Враховуючи приписи ст.101 ГПК України
про межі перегляду справ в апеляційній
інстанції, ч. 2 ст. 102 ГПК України про
строки розгляду апеляційної скарги на
ухвалу місцевого господарського суду
(15 днів з дня постановлення ухвали про
прийняття апеляційної скарги до
провадження) та той факт, що неявка в
засідання суду представників
Державної виконавчої служби
Ковельського міськрайонного
управління юстиції та позивача,
належним чином та відповідно до
законодавства повідомлених про дату,
час та місце розгляду справи, не
перешкоджає перегляду оскарженої
ухвали, судова колегія визнала за
можливе розглянути апеляційну скаргу
за відсутності представників
Державної виконавчої служби
Ковельського міськрайонного
управління юстиції та позивача та за
наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до статті 99 ГПК України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 ГПК України,
апеляційні скарги на ухвали місцевого
господарського суду розглядаються в
порядку, передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, обговоривши доводи
апеляційної скарги, заперечення на
апеляційну скаргу, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті оскарженої ухвали,
оцінивши висновки суду першої
інстанції на відповідність дійсним
обставинам справи, судова колегія
дійшла висновку, що ухвалу
господарського суду Волинської
області від 30.01.2014 року у справі
№8/5004/178/11 слід залишити без змін,
апеляційну скаргу - без задоволення,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
23.02.2011 року господарським судом
Волинської області прийнято рішення по
справі 8/5504/178/11, яким позов Публічного
акціонерного товариства "Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк" в особі філії "Відділення ПАТ
Промінвестбанку в м. Луцьк" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торіс" про стягнення
2 308 366 грн. 70 коп. задоволено.

Стягнуто з товариства з обмеженою
відповідальністю "Торіс" на користь
публічного акціонерного товариства
"Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк" в особі
філії "Відділення ПАТ Промінвестбанк в
м. Луцьк" 1 620 000 грн. 00 коп. основного
боргу, 430 656 грн. 27 коп. заборгованості по
відсотках за користування кредитом, 99
879 грн. 45 коп. пені за несвоєчасне
погашення кредиту, 7 483 грн. 59 коп. пені
за несвоєчасну сплату відсотків, 93 952
грн. 00 коп. збитків від інфляції за
несвоєчасне погашення кредиту, 20 230 грн.
63 коп. збитків від інфляції за
несвоєчасну сплату відсотків, 29 233 грн.
97 коп. річних за несвоєчасне погашення
кредиту, 6 930 грн. 79 коп. річних за
несвоєчасну сплату відсотків, 23 083 грн.
67 коп. в повернення витрат по сплаті
державного мита, 236 грн. 00 коп. в
повернення витрат на оплату
інформаційно-технічного забезпечення
судового процесу, а всього: 2 331 686 грн. 37
коп. (два мільйони триста тридцять одна
тисяча шістсот вісімдесят шість грн. 37
коп.) (а.с.58-59).

07.03.2011 року господарським судом
Волинської області на виконання
рішення господарського суду
Волинської області від 23.02.2011 року по
справі №8/5004/178/11 видано наказ про
примусове виконання рішення (а.с.61).

За умовами ст. 6 Закону України "Про
виконавче провадження" (в редакції від
19.01.2011р.) (далі - Закон) державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права у
точній відповідності із законом і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів громадян та
юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону,
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

08.05.2013 року на підставі заяви стягувача
та наказу господарського суду від
07.03.2013 р. відкрито виконавче
провадження № 37873619 по виконанню наказу
господарського суду Волинської
області №8/5004/178/11-1 від 07.03.2011 року та
зобов'язано боржника - ТзОВ "Торіс"
добровільно виконати рішення у
семиденний строк з моменту одержання
постанови (а.с.97).

Копія постанови про відкриття
виконавчого провадження отримана ТзОВ
"Торіс" 16.05.2013 року, що підтверджується з
листом останнього №26 від 21.05.2013 року, в
якому боржник (ТзОВ "Торіс") просить не
вчиняти виконавчих дій стосовно
примусового стягнення заборгованості
за наказом, у зв'язку із початком
переговорів з банком на предмет
відкликання наказу без виконання та
укладенням мирової угоди (а.с.145).

Постановою державного виконавця від
08.05.2013 року накладено арешт на все
майно, що належить боржнику: ТзОВ
"Торіс" у межах суми звернення
стягнення 2331686, 37 грн. та заборону на
його відчуження (а.с.100).

Відповідно до постанови державного
виконавця від 06.06.2013 року провадження
виконавчих дій відкладено до 16.06.2013 р.
(а.с.143).

Ухвалою господарського суду
Волинської області від 15.10.2013 р. у
справі №8/5004/178/11 затверджено мирову
угоду про закінчення виконавчого
провадження № 37873619 від 14.10.2013 р. на
стадії виконання судових рішень,
укладену між стягувачем - Публічним
акціонерним товариством "Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк" та боржником - товариством з
обмеженою відповідальністю "Торіс"
відповідно до якої сума заборгованості
складає 875 799, 25 грн. (а.с.78-82).

17.10.2013 року Публічним акціонерним
товариством "Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк"
направлено до відділу державної
виконавчої служби Ковельського
міськрайонного управління юстиції
направлено заяву про закінчення
виконавчого провадження (а.с.148-149).

Постановою заступника начальника
відділу державної виконавчої служби
Ковельського міськрайонного
управління юстиції ВП №37873619 від 21.11.2013
року на підставі п.2 ч.1 ст.49, ст.50 Закону
України "Про виконавче провадження"
виконавче провадження з примусового
виконання наказу господарського суду
Волинської області №8/5004/178/11-1 від 07.03.2011
р. закінчено та винесено постанову про
виконавчий збір та витрати виконавчого
провадження в окреме провадження
(а.с.110).

Постановою заступника начальника
відділу державної виконавчої служби
Ковельського міськрайонного
управління юстиції ВП №37873619 від 21.11.2013
року стягнуто з боржника - ТзОВ "Торіс"
виконавчий збір у розмірі 87579, 92 грн.
(а.с.112).

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону, у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Втім, апеляційний господарський суд
вважає, що сплив строку про добровільне
виконання сам по собі не може бути
достатньою підставою для стягнення
виконавчого збору.

Статтею 46 Закону визначено, що у разі
невиконання рішення у строк,
установлений для добровільного його
виконання, з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 % від
фактично стягненої суми або вартості
майна боржника, яке передане стягувачу
за виконавчим документом.

В силу ст.1 Закону, виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

За змістом ст. ст.44-45 Закону, грошові
суми, стягнені з боржника,
зараховуються державним виконавцем на
депозитний рахунок відповідного
органу державної виконавчої служби.
Стягувачам-юридичним особам стягнуті
суми перераховуються державним
виконавцем у встановленому порядку на
вказані стягувачами належні їм
рахунки.

На підставі ст.43 Закону, з грошової суми
(в тому числі одержаної від реалізації
майна боржника), яка стягнута державним
виконавцем з боржника, в першу чергу
повертається авансовий внесок сторін
та інших осіб на проведення виконавчих
дій, в другу чергу компенсуються
витрати ДВС на здійснення виконавчих
дій, не покриті авансовим внеском
сторін та інших осіб, у третю чергу
задовольняються вимоги стягувана та
стягується виконавчий збір.

Тобто, як вбачається із змісту
законодавства, у виконавчому
провадженні при зверненні стягнення на
грошові кошти боржника всі операції
пов'язані з рухом грошових коштів від
боржника до стягувача здійснюється
через депозитний рахунок відповідного
органу державної виконавчої служби.

В силу вимог ст.27 Закону, виконавчий
збір та витрати, пов'язані з
організацією та проведенням
виконавчих дій не стягуються з
боржника, в разі отримання
документального підтвердження про
повне виконання рішення боржником до
початку його примусового виконання і
зобов'язує державного виконавця
закінчити виконавче провадження в
порядку, встановленому цим Законом.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 26.12.2003 р. N 14 "Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльності органів
і посадових осіб державної виконавчої
служби та звернень учасників
виконавчого провадження" роз'яснено, що
витрати виконавчого провадження та
виконавчий збір відповідно до статей 45,
46 Закону України "Про виконавче
провадження" стягуються за постановою
державного виконавця з боржника, якщо
останній по-перше, не виконав рішення
добровільно в установлений для цього
строк, а по-друге, рішення було виконано
примусово.

В матеріалах справи відсутні докази на
підтвердження факту виконання
державною виконавчою службою
Ковельського міськрайонного
управління юстиції виконавчого
документа (наказу господарського суду
Волинської області № 8/5004/178/11-1 від
07.03.2011р.) у примусовому порядку,
здійсння примусового стягнення боргу
на користь стягувача.

Суд апеляційної інстанції відзначає,
що відповідач (боржник) в добровільному
порядку приступив до виконання
виконавчого документа, що
підтверджується довідкою Публічного
акціонерного товариства "Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк" про рух коштів за період з 23.02.2011р.
по 27.01.2014 р. (а.с.153-154).

Крім того, згідно листа №26 від 21.05.2013
року заборгованість Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торіс"
перед Публічним акціонерним
товариством "Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк" станом
на 21.05.2013 року становить 1 475 799,25 грн., що
підтверджує той факт, що відповідач
(боржник) в добровільному порядку
приступив до виконання виконавчого
документа у межах семиденного строку,
наданого державним виконавцем, з
моменту отримання копії постанови про
відкриття виконавчого провадження
(семиденний строк для добровільного
виконання виконавчого документа
закінчився 22.05.2013 року).

Поряд з цим, ухвалою господарського
суду Волинської області від 15.10.2013 р. у
справі № 8/5004/178/11 затверджено мирову
угоду про закінчення виконавчого
провадження № 37873619 від 14.10.2013 р. на
стадії виконання судових рішень,
укладену між стягувачем - Публічним
акціонерним товариством "Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк" та боржником - товариством з
обмеженою відповідальністю "Торіс"
відповідно до якої сума заборгованості
складає 875 799, 25 грн., у зв'язку з чим,
постановою заступника начальника
відділу ДВС Ковельського МРУЮ ВП №
37873619 від 21.05.2013 року на підставі п.2 ч.1
ст.49, ст.50 Закону України "Про виконавче
провадження" виконавче провадження з
примусового виконання наказу
господарського суду Волинської
області № 8/5004/178/11-1 вид. 07.03.2011 р.
закінчено на підставі листа стягувача.

Таким чином, оскільки погашення боргу
здійснювалось боржником ТзОВ "Торіс"
самостійно, до початку вчинення
державним виконавцем дій, пов'язаних з
виконанням рішення, примусове
стягнення в порядку, визначеному
Законом України "Про виконавче
провадження" не відбувалося, будь-яких
дій з виконання судового рішення
Відділом Державної виконавчої служби
Ковельського міськрайонного
управління юстиції не вчинено, а тому
не було підстав для стягнення
виконавчого збору.

Тобто, із викладеного вбачається, що
виконавчий документ не був виконаний
Відділом Державної виконавчої служби
Ковельського міськрайонного
управління юстиції у примусовому
порядку, а тому стягнення з відповідача
(боржника) виконавчого збору в сумі 87
579,92 грн. є незаконним.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
постанова Відділу Державної
виконавчої служби Ковельського
міськрайонного управління юстиції від
21.11.2013 р. ВП № 37873619 про стягнення
виконавчого збору не відповідає
вимогам чинного законодавства та
підлягає скасуванню.

Стягнення виконавчого збору пов'язане
з передбаченими Законом України "Про
виконавче провадження" фактично
здійсненими під час виконавчого
провадження заходами примусового
виконання рішення.

Відтак, враховуючи, що фактичне
примусове виконання рішення в порядку,
визначеному Законом України "Про
виконавче провадження", не відбувалося,
будь-які правові підстави до стягнення
виконавчого збору відсутні.

Враховуючи зазначене, апеляційний
господарський суд вважає, що доводи,
викладені Відділом Державної
виконавчої служби Ковельського
міськрайонного управління юстиції в
апеляційній скарзі, є необґрунтованими
та спростовуються зібраними по справі
доказами.

З огляду на викладене, доводи
скаржника, зазначені в апеляційній
скарзі, апеляційним судом не
визнаються такими, що можуть бути
підставою згідно ст.104 Господарського
процесуального кодексу України для
скасування чи зміни оскаржуваної
ухвали, тому суд апеляційної інстанції
вважає, що ухвала місцевого
господарського суду прийнята у
відповідності до норм матеріального та
процесуального права і її необхідно
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,106
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Ухвалу господарського суду
Волинської області від 30.01.2017 року по
справі №8/5004/178/11 залишити без змін, а
апеляційну скаргу Відділу Державної
виконавчої служби Ковельського
міськрайонного управління юстиції -
без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання постановою
апеляційного господарського суду
законної сили.

3. Справу повернути до господарського
суду Волинської області.

Головуючий суддя
Гудак А.В.

Суддя
Сініцина Л.М.

Суддя
Олексюк Г.Є.