ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.03.14р. Справа № 904/10109/13За позовом:
публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України", м. Київ

До відповідача: комунального
підприємства "Транспортування
покупної теплової енергії "Теплотранс"
Дніпропетровської міської ради, м.
Дніпропетровськ

Про: стягнення 820 860,11 грн.

Суддя: Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: Єфременко О.О.,
довіреність №14-3 від 08.01.2013 року,
головний юрисконсульт відділу
претензійно-позовної роботи

Від відповідача: Добровольський О.В.,
довіреність № 101 від 14.01.2014 року,
юрисконсульт

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" звернулося до
господарського суду з позовом, яким
просить стягнути з комунального
підприємства "Транспортування
покупної теплової енергії "Теплотранс"
втрати від інфляційних процесів за
весь час прострочення зобов'язання, що
складають 61 022, 60 грн., 3 % річних у
розмірі 325 684,16 грн., пеню у розмірі 127 381,75
грн., 7 % від суми простроченого платежу
у розмірі 306 771, 60 грн. Судові витрати по
справі позивач просить покласти на
відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
умов договору на купівлю-продаж
природного газу № 14/1853/11 від 28.09.2011 року
та додаткових угод до нього в частині
своєчасної оплати поставленого
природного газу.

За прострочення виконання зобов'язань
щодо оплати спожитого природного газу,
відповідно до пункту 7.2 договору
позивач просить стягнути пеню у сумі 127
381,75 грн. за період з 26.11.2012 року по 31.07.2013
року та штраф у сумі 306 771,60 грн. На
підставі статті 625 Цивільного кодексу
України позивач нарахував та просить
стягнути 3% річних за період з 15.06.2012
року по 31.07.2013 року у сумі 325 684,16 грн.,
втрати від інфляції за грудень 2012 року
у сумі 61 022, 60 грн.

Відповідач позовні вимоги не визнає
посилаючись на те, що рішенням
господарського суду Дніпропетровської
області від 24.01.2013 року по справі №
11/5005/9512/2012 з комунального підприємства
"Транспортування покупної теплової
енергії "Теплотранс" на користь
публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" вже було стягнено 912
269, 11 грн. пені, 906 360,06 грн. штрафу, 121 660, 13
грн. інфляційних втрат, 491 324, 01 грн. 3 %
річних за прострочення виконання
зобов'язань за договором № 14/1853/11 від
28.09.2011 року за період з жовтня 2011 -
квітень 2012 року. Відповідач вважає, що
позивачем невірно нараховані штрафні
санкції, інфляційні втрати і 3 % річних
за період з жовтня по грудень 2012 року,
звертає увагу суду на спеціальну
позовну давність в один рік до позовних
вимог про стягнення штрафу та пені
відповідно до статті 258 Цивільного
кодексу України.

У судовому засіданні 11.03.2014 року
представник відповідача заявив про
застосування позовної давності до
позовних вимог про стягнення пені та
штрафу.

Посилаючись на тяжке фінансове
становище, яке зумовлене різницею у
застосуванні тарифів за теплову
енергію, на вироблення якої був
придбаний природний газ, а саме
застосування тарифів для споживачів
відповідно до рішення
Дніпропетровської міської ради №2212
від 10.09.2009 року, а не економічно
обґрунтованих тарифів відповідач
просить відмовити у позовних вимогах
про стягнення штрафу та пені.
Відповідач зазначає, що заборгованість
за поставлений природний газ виникла у
зв'язку з тим, що держава, яка є
засновником позивача, не сплачує
відповідачу кошти на погашення
заборгованості з різниці в тарифах
відповідно до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2012 рік". У
випадку неможливості відмовити
позивачу у стягненні штрафу та пені,
відповідач просить суд зменшити їх
розмір до мінімального.

Розгляд справи був відкладений з 21.04.2014
року на 11.02.2014 року, з 11.02.2014 року на
24.02.2014 року, з 24.02.2014 року на 11.03.2014 року.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 24.02.2014
року строк вирішення спору продовжений
на 15 днів.

У судовому засіданні 11.03.2014 року
оголошені вступна та резолютивна
частини рішення.

Під час розгляду справи судом
досліджені письмові докази, що
містяться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши
матеріали справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

28 вересня 2011 року між публічним
акціонерним товариством "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
(продавець) та комунальним
підприємством "Транспортування
покупної теплової енергії "Теплотранс"
Дніпропетровської міської ради
(покупець) був укладений договір
№14/1853/11 на купівлю-продаж природного
газу, відповідно до п.1.1 якого (в
редакції додаткової угоди №4 від 27.06.2012
року) продавець зобов'язується
передати у власність покупцю у 2012 році
природний газ, ввезений на митну
територію України ПАТ "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00 для
виробництва теплової енергії, яка
споживається населенням, релігійними
організаціями та національними
творчими спілками і їх регіональними
осередками, а покупець зобов'язується
приймати та оплачувати газ на умовах
цього договору.

Газ, що продається за цим договором,
використовується покупцем виключно
для виробництва теплової енергії, яка
споживається населенням, релігійними
організаціями та національними
творчими спілками і їх регіональними
осередками (п. 1.2 договору в редакції
додаткової угоди №4 від 27.06.2012 року).

Відповідно до п.2.1 договору продавець
передає покупцеві з 01.10.2011 року по 31.12.2012
року газ обсягом до 37 556 тис.м3, у тому
числі: у жовтні 2011 року - 1 717 тис.м3, у
листопаді 2011 року - 3 878 тис.м3, у грудні
2011 року - 5 163 тис.м3, у січні 2012 року - 5 690
тис.м3, у лютому 2012 року - 5 048 тис.м3, у
березні 2012 року - 4 362 тис.м3, у квітні 2012
року - 940 тис.м3, у жовтні 2012 року - 1 717
тис.м3, у листопаді 2012 року - 3 878 тис.м3, у
грудні 2012 - 5 163 тис.м3.

Цей договір набуває чинності з дати
його підписання повноважними
представниками сторін та скріплення
печатками сторін і діє у частині
поставки газу з 01.10.2011 року до 31.12.2012
року, а в частині розрахунків - до їх
повного здійснення (п.11.1 договору).

Відповідно до п. 3.3 договору
приймання-передача газу, переданого
продавцем покупцеві у відповідному
місяці продажу, оформлюється актом
приймання-передачі газу. Обсяг
споживання газу покупцем у
відповідному місяці поставки
встановлюється шляхом складання
добових обсягів, визначених на
підставі показів комерційного
вузла/вузлів обліку газу покупця.

Не пізніше 5-го числа місяця, наступного
за місяцем продажу газу, покупець
зобов'язується надати продавцеві
підписані та скріплені печатками
покупця та газотранспортного
підприємства три примірники акта
приймання-передачі газу, у якому
зазначаються фактичні обсяги
використаного газу, його фактична ціна
та вартість. Продавець не пізніше 8-го
числа зобов'язується повернути
покупцеві та газотранспортному
підприємству по одному примірнику
оригіналу акта, підписаний
уповноваженим представником та
скріплений печаткою, або надати в
письмовій формі мотивовану відмову від
підписання акта. Акти є підставою для
остаточних розрахунків між сторонами
(п.3.4 договору).

Сторонами підписані акти
приймання-передачі природного газу за
договором №14/1853/11 на купівлю-продаж
природного газу від 28.09.2011 року:

- від 31.10.2011 року на суму 2 150 298,17 грн. (за
природний газ - 1 633 418,52 грн.,
транспортування природного газу - 516
879,65 грн.)

- від 31.11.2011 року на суму 4 207 849,97 грн. (за
природний газ - 3 196 384,66 грн.,
транспортування природного газу - 1 611
465,31 грн.);

- від 31.12.2011 року на суму 4 498 197,79 грн. (за
природний газ - 3 416 939,89 грн.,
транспортування природного газу - 1 081
257,90 грн.);

- від 31.01.2012 року на суму 5 144 740,98 грн. (за
природний газ - 3 894 630,23 грн.,
транспортування природного газу - 1 250
110,75 грн.);

- від 29.02.2012 року на суму 6 147 632,70 грн. (за
природний газ - 4 653 831,20 грн.,
транспортування природного газу - 1 493
801,50 грн.);

- від 31.03.2012 року на суму 4 953 366,06 грн. (за
природний газ - 3 749 757,13 грн.,
транспортування природного газу - 1 203
608,93 грн.);

- від 30.04.2012 року на суму 794 789,13. (за
природний газ - 601 664,84 грн.,
транспортування природного газу - 193
124,29 грн.);

- від 27.11.2012 року на суму 511 607,87 грн. (за
природний газ - 387 293,26 грн.,
транспортування природного газу - 124
314,61 грн.);

- від 30.11.2012 року на суму 2 865 354,39 грн. (за
природний газ - 2 169 107,42 грн.,
транспортування природного газу - 696
246,97 грн.);

- від 31.12.2012 року на суму 3 870 843,56 грн. (за
природний газ - 2 930 274,70 грн.,
транспортування природного газу - 940
568,86 грн.), всього на суму 35 144 680,62 грн.
(копії вказаних актів знаходяться в
матеріалах справи - а.с. 25-34).

Відповідно до п. 6.1 договору оплата за
газ здійснюється покупцем виключно
грошовими коштами шляхом 30%
попередньої оплати вартості планових
обсягів природного газу за 5 днів до
початку здійснення поставки. Решта 70%
вартості планових обсягів поставки
природного газу сплачується покупцем
протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа місяця, наступного за місяцем
поставки газу.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 24.01.2013
року у справі №11/505/9512/2012 стягнуто з
комунального підприємства
"Транспортування покупної теплової
енергії "Теплотранс" Дніпропетровської
міської ради на користь публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
пеню у сумі 912 269,11 грн., втрати від
інфляційних процесів у сумі 121 660,13 грн.,
3% річних - 491 324,01 грн., штраф у сумі 906 360,06
грн., витрати по сплаті судового збору у
сумі 9 901,06 грн.

У судовому засіданні 11.03.2014 року
оглянуто матеріали справи №11/5005/9512/2012
за позовом за позовом публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
(м. Київ) до відповідача: комунального
підприємства "Транспортування
покупної теплової енергії "Теплотранс"
Дніпропетровської міської ради (м.
Дніпропетровськ) про стягнення 27 636 497,07
грн.

З доданого до позовної заяви в цій
справі розрахунку штрафних санкцій,
трьох відсотків річних та інфляційних
втрат вбачається, що за прострочення
виконання зобов'язань щодо сплати
спожитого природного газу за жовтень -
грудень 2011 року та січень - квітень 2012
року нарахування проведені за
загальний період з 25.11.2011 року по 22.10.2012
року (а.с. 7-8).

Комунальне підприємство
"Транспортування покупної теплової
енергії "Теплотранс" Дніпропетровської
міської ради розрахувалося за
поставлений природний газ по договору
№14/1853/11 на купівлю-продаж природного
газу від 28.09.2011 року.

Причиною виникнення спору є неналежне
виконання комунальним підприємством
"Транспортування покупної теплової
енергії "Теплотранс" Дніпропетровської
міської ради умов договору №14/1853/11 на
купівлю-продаж природного газу від
28.09.2011 року в частині своєчасної та
повної оплати природного газу.

Суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином, відповідно до закону,
інших правових актів, договору (частина
1 статті 193 Господарського кодексу
України).

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (стаття 525
Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (стаття 530
Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 199
Господарського кодексу України
виконання господарських зобов'язань
забезпечується заходами захисту прав
та відповідальності учасників
господарських відносин, передбаченими
цим Кодексом та іншими законами. До
відносин щодо забезпечення виконання
зобов'язань учасників господарських
відносин застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання, відповідно до
статті 610 Цивільного кодексу України, є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного
зобов'язання) забезпечується, якщо це
встановлено договором або законом
(стаття 548 Цивільного кодексу України).
Виконання зобов'язань може
забезпечуватись згідно договору
неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання. Пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми не своєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання (стаття 549
Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 7.2 договору у разі
невиконання покупцем умов пункту 6.1
цього договору продавець має право не
здійснювати поставку газу покупцю або
обмежити поставку пропорційно до
кількості несплачених обсягів з
наступною поставкою цих обсягів за
умови їх оплати та наявності технічної
можливості. У разі невиконання
покупцем пункту 6.1 умов цього договору
він у безспірному порядку
зобов'язується сплатити продавцю, крім
суми заборгованості, пеню у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення платежу, а за
прострочення понад 30 (тридцять) днів
додатково сплатити штраф у розмірі 7
(семи) відсотків від суми простроченого
платежу.

Відповідно до пункту 1.4 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 17.12.2013 року № 14 "Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань" з
урахуванням пункту 30.1 статті 30 Закону
України "Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні" моментом
виконання грошового зобов'язання є
дата зарахування коштів на рахунок
кредитора або видачі їх йому готівкою,
а згідно з пунктом 8.1 статті 8 цього
Закону банк зобов'язаний виконати
доручення клієнта, що міститься в
розрахунковому документі, який
надійшов протягом операційного часу
банку, в день його надходження. При
цьому порушення банком, що обслуговує
платника (боржника), строку
перерахування коштів до банку, який
обслуговує кредитора, або несвоєчасне
зарахування банками коштів на рахунок
кредитора, в зв'язку з чим сталося
прострочення виконання грошового
зобов'язання, не звільняє боржника від
відповідальності за невиконання цього
зобов'язання, однак надає боржникові
право звернутися до банку, який його
обслуговує, з вимогою щодо сплати пені
відповідно до пункту 32.2 статті 32
названого Закону (див. також частину
третю статті 343 Господарського кодексу
України).

День фактичної сплати суми
заборгованості не включається в період
часу, за який здійснюється стягнення
інфляційних нарахувань та пені (пункт
1.9 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 17.12.2013
року № 14 "Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань").

За несвоєчасну оплату природного газу
позивач нарахував та просить стягнути
з відповідача пеню у сумі 127 381,75 грн. за
період з 26.11.2012 року по 31.07.2013 року (за
прострочення оплати природного газу за
жовтень-грудень 2012 року - по кожному
акту окремо).

Відповідно до статті 256 Цивільного
кодексу України позовна давність - це
строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені)
(пункт 1 частини 2 статті 258 Цивільного
кодексу України).

Відповідно до частини 3 статті 267
Цивільного кодексу України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина 4 статті 267 Цивільного кодексу
України).

Комунальне підприємство
"Транспортування покупної теплової
енергії "Теплотранс" Дніпропетровської
міської ради у відзиві на позов (вих.
№21ЮБ від 21.01.2014 року) звертає увагу суду
на позовну давність щодо позовних
вимог про стягнення штрафу та пені.

У судовому засіданні 11.03.2014 року
представник відповідача заявив про
застосування позовної давності до
позовних вимог про стягнення пені та
штрафу.

Відповідно до пункту 2.1 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 29.05.2013 року №10 "Про деякі
питання практики застосування
позовної давності у вирішенні
господарських спорів" законом не
встановлено вимог щодо форми заяви
сторони про сплив позовної давності.
Відтак її може бути викладено у відзиві
на позов або у вигляді окремого
клопотання, письмового чи усного. В
останньому випадку воно обов'язково
має бути зазначене в протоколі
судового засідання (пункт 6 частини
другої статті 81-1 Господарського
процесуального кодексу України);
господарський суд може також
запропонувати відповідачеві викласти
таку заяву в письмовій формі та
долучити її до матеріалів справи.

З урахуванням приписів пункту 1 частини
2 статті 258 Цивільного кодексу України
та частини 4 статті 267 Цивільного
кодексу України, враховуючи, що позивач
звернувся з позовом до суду 20.12.2013 року
згідно зі штемпелем на конверті,
позовні вимоги про стягнення пені
підлягають задоволенню частково у сумі
120 300,90 грн., згідно з наступним
розрахунком:

1. за прострочення зобов'язання за
жовтень 2012 року

- у сумі 511 607,87 грн. за період з 20.12.2012
року по 27.12.2012 року підлягає стягненню
пеня у сумі 1 677,40 грн.;

- у сумі 388 846,69 грн. за один прострочення
- 28.12.2012 року підлягає стягненню пеня у
сумі 159,36 грн.;

2. за прострочення зобов'язання за
листопад 2012 року

- у сумі 2 865 354,39 грн. за період з 20.12.2012
року по 28.12.2012 року підлягає стягненню
пеня у сумі 3 522,98 грн. (у заявленій
позивачем сумі, оскільки за вказаний
період пеня складає 10 568,93 грн.);

3. за прострочення зобов'язання за
грудень 2012 року:

- у сумі 3 870 843,56 грн. за період з 15.01.2013
року по 30.01.2013 року підлягає стягненню
пеня у сумі 25 452,12 грн.;

- у сумі 2 617 701,43 грн. за період з 31.01.2013
року по 05.03.2013 року підлягає стягненню
пеня у сумі 36 576,10 грн.;

- у сумі 1 978 672,48 грн. за період з 06.03.2013
року по 28.03.2013 року підлягає стягненню
пеня у сумі 18 702,52 грн.;

- у сумі 1 282 095,41 грн. за період з 29.03.2013
року по 23.04.2013 року підлягає стягненню
пеня у сумі 13 699,10 грн.;

- у сумі 1 107 095,41 грн. за 24.04.2013 року
підлягає стягненню пеня у сумі 454,97 грн.;

- у сумі 957 095,41 грн. за період з 25.04.2013
року по 28.04.2013 року підлягає стягненню
пеня у сумі 1 573,31 грн.;

- у сумі 797 095,41 грн. за 29.04.2013 року
підлягає стягненню пеня у сумі 327,57 грн.;

- у сумі 647 095,41 грн. за період з 30.04.2013
року по 16.06.2013 року підлягає стягненню
пеня у сумі 12 374,59 грн.;

- у сумі 577 095,41 грн. за період з 17.06.2013
року по 26.06.2013 року підлягає стягненню
пеня у сумі 2 213,52 грн.;

- у сумі 547 095,41 грн. за період з 27.06.2013
року по 13.07.2013 року підлягає стягненню
пеня у сумі 3 567,36 грн.;

За прострочення оплати природного газу
понад 30 днів, позивач нарахував та
просить стягнути штраф у розмірі 7% від
простроченої суми: за прострочення
суми 511 607,87 грн. (за період з 26.11.2012 року
по 28.12.2012 року нарахований штраф у сумі
35 812,55 грн.), за прострочення суми 3 870 843,56
грн. за період з 15.01.2013 року по 31.01.2013
року нарахований штраф у сумі 270 959,05
грн., всього штраф у сумі 306 771,60 грн.

Позовні вимоги про стягнення штрафу за
прострочення суми 511 607,87 грн. за період
з 26.11.2012 року по 27.12.2012 року у сумі 35 812,55
грн. задоволенню не підлягають в силу
наступного.

Прострочення суми 511 607,87 грн. виникло з
15.11.2012 року, тобто строк 30 днів, протягом
яких має бути сплачена заборгованість
для відсутності нарахування штрафу
закінчився 14.12.2012 року, з 15.12.2012 року у
позивача виникло право на звернення з
позовом до суду про стягнення штрафу за
прострочення зобов'язання за жовтень
2012 року у сумі 511 607,87 грн. З урахуванням
приписів пункту 1 частини 2 статті 258
Цивільного кодексу України та частини 4
статті 267 Цивільного кодексу України,
враховуючи, що позивач звернувся з
позовом до суду 20.12.2013 року згідно зі
штемпелем на конверті, позовні вимоги
про стягнення штрафу за прострочення
суми 511 607,87 грн. за період з 26.11.2012 року
по 27.12.2012 року у сумі 35 812,55 грн.
задоволенню не підлягають

Прострочення суми 3 870 843,56 грн. складає 16
днів (з 15.01.2013 року по 30.01.2013 року), у
зв'язку з чим нарахований штраф у сумі
270 959,05 грн. стягненню не підлягає.

Відповідач просить відмовити у
задоволенні позовних вимог про
стягнення штрафу та пені, а у випадку
неможливості такої відмови, зменшити
їх розмір до мінімального. Відповідач
посилається на тяжке фінансове
становище, яке зумовлене різницею у
застосуванні тарифів за теплову
енергію, на вироблення якої був
придбаний природний газ, а саме
застосування тарифів для споживачів
відповідно до рішення
Дніпропетровської міської ради №2212
від 10.09.2009 року, а не економічно
обґрунтованих тарифів відповідач
просить відмовити у позовних вимогах
про стягнення штрафу та пені.
Відповідач зазначає, що заборгованість
за поставлений природний газ виникла у
зв'язку з тим, що держава, яка є
засновником позивача, не сплачує
відповідачу кошти на погашення
заборгованості з різниці в тарифах
відповідно до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2012 рік".

Відповідно до статті 233 Господарського
кодексу України та пункту 3 частини 1
статті 83 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд має право зменшити
розмір штрафних санкцій (штрафу, пені).

Санкції за прострочку виконання
грошових зобов`язань передбачені
статтями 217, 230, 231 Господарського
кодексу України. При цьому, частина 1
статті 229 Господарського кодексу
України встановлює виняток із
загального правила статті 218
Господарського кодексу України та
статті 614 Цивільного кодексу України,
які закріплюють принцип вини як
підставу відповідальності боржника. За
невиконання грошового зобов`язання
боржник відповідає, хоч би його
виконання стало неможливим не тільки в
результаті його винних дій або
бездіяльності, а і внаслідок дії
непереборної сили або простого
випадку. Тобто, боржник не звільняється
від відповідальності за невиконання чи
неналежне виконання грошового
зобов`язання за будь-яких обставин.

Вирішуючи, в тому числі й з власної
ініціативи, питання про зменшення
розміру неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83
Господарського процесуального кодексу
України), господарський суд повинен
об'єктивно оцінити, чи є даний випадок
винятковим, виходячи з інтересів
сторін, які заслуговують на увагу,
ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
незначності прострочення виконання,
наслідків порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

Крім того, ця процесуальна норма може
застосовуватись виключно у
взаємозв'язку (сукупності) з нормою
права матеріального, яка передбачає
можливість зменшення розміру
неустойки (штрафу, пені), а саме
частиною третьою статті 551 Цивільного
кодексу України і статтею 233
Господарського кодексу України (пункт
3.17.4 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року №18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції").

Приймаючи до уваги майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні, враховуючи:

- статус відповідача (основним
предметом діяльності підприємства є
постачання пари, гарячої води та
кондиційованого повітря), який
використовує придбаний газ виключно
для потреб опалення;

- ступінь виконання боржником
зобов'язань за укладеним договором (за
спірний період ступінь виконання
складає 100%);

- нарахування та стягнення інфляційних
втрат та 3% річних у наведених в рішенні
сумах;

- стягнення рішенням господарського
суду Дніпропетровської області від
24.01.2013 року у справі №11/505/9512/2012 з
комунального підприємства
"Транспортування покупної теплової
енергії "Теплотранс" Дніпропетровської
міської ради на користь публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
пені у сумі 912 269,11 грн., втрат від
інфляційних процесів у сумі 121 660,13 грн.,
3% річних - 491 324,01 грн., штрафу у сумі 906
360,06 грн.,

господарський суд вважає за можливе на
підставі пункту 3 частини 1 статті 83
Господарського процесуального кодексу
України зменшити розмір пені до 50 % від
належної до стягнення, що буде
становити 60 150,45 грн.

Суд відхиляє доводи відповідача
стосовно безпідставності нарахування
штрафних санкцій у зв'язку з тим, що
держава, яка є засновником позивача, не
сплачує відповідачу кошти на погашення
заборгованості з різниці в тарифах
відповідно до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2012 рік" як
безпідставні. Так, стягнення штрафних
санкцій заявлено за договором у зв'язку
з простроченням виконання зобов'язань.
Перерахування відповідачу коштів на
погашення заборгованості з різниці в
тарифах саме позивачем ні Законом
України "Про Державний бюджет України
на 2012 рік", ні іншим законодавчим актом
не передбачено.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

За прострочення виконання зобов'язання
за період з листопада 2011 року по
грудень 2012 року позивач нарахував та
просить стягнути з відповідача 3%
річних за період з 15.06.2012 року по 31.07.2013
року у сумі 325 684,16 грн. та збитки від
інфляції за грудень 2012 року у сумі 61 022,60
грн.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 24.01.2013
року у справі №11/5005/9512/2012, яке
постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
21.03.2013 року та постановою Вищого
господарського суду України від 05.06.2013
року залишено без змін, за прострочення
зобов'язань за договором №14/1853/11 на
купівлю-продаж природного газу від
28.09.2011 року за період з жовтня 2011 року по
квітень 2012 року стягнуто 3% річних за
період з 15.11.2011 року по 22.10.2012 року.

З урахуванням рішення господарського
суду Дніпропетровської області від
24.01.2013 року у справі №11/5005/9512/2012 позовні
вимоги про стягнення 3% річних
підлягають задоволенню у сумі 155 186,08
грн. згідно з наступним розрахунком:

1. за прострочення виконання
зобов'язання за листопад 2011 року:

- у сумі 1 847 527,93 грн. за період з 23.10.2012
року по 22.11.2012 року підлягають
стягненню 3% річних у сумі 4 694,54 грн.;

- у сумі 1 724 766,75 грн. за період з 23.11.2012
року по 27.12.2012 року підлягають
стягненню 3% річних у сумі 4 948,10 грн.;

2. за прострочення виконання
зобов'язання за грудень 2011 року:

- у сумі 4 498 197,79 грн. за період з 23.10.2012
року по 27.12.2012 року підлягають
стягненню 3% річних у сумі 24 334,51 грн.;

3. за прострочення виконання
зобов'язання за січень 2012 року:

- у сумі 5 144 740,98 грн. за період з 23.10.2012
року по 27.12.2012 року підлягають
стягненню 3% річних у сумі 27 832,21 грн.;

4. за прострочення виконання
зобов'язання за лютий 2012 року:

- у сумі 6 147 632,70 грн. за період з 23.10.2012
року по 27.12.2012 року підлягають
стягненню 3% річних у сумі 33 257,69 грн.;

5. за прострочення виконання
зобов'язання за березень 2012 року:

- у сумі 4 953 366,06 грн. за період з 23.10.2012
року по 27.12.2012 року підлягають
стягненню 3% річних у сумі 26 796,90 грн.;

6. за прострочення виконання
зобов'язання за квітень 2012 року:

- у сумі 794 789,13 грн. за період з 23.10.2012
року по 27.12.2012 року підлягають
стягненню 3% річних у сумі 4 299,68 грн.;

7. за прострочення зобов'язання за
жовтень 2012 року

- у сумі 511 607,87 грн. за період з 15.11.2012
року по 27.12.2012 року підлягає стягненню 3%
річних у сумі 1 803,21 грн.;

- у сумі 388 846,69 грн. за 28.12.2012 року
підлягає стягненню пеня у сумі 31,87 грн.;

8. за прострочення зобов'язання за
листопад 2012 року

- у сумі 2 865 354,39 грн. за період з 15.12.2012
року по 28.12.2012 року підлягає стягненню 3%
річних у сумі 3 288,11 грн.;

9. за прострочення зобов'язання за
грудень 2012 року:

- у сумі 3 870 843,56 грн. за період з 15.01.2013
року по 30.01.2013 року підлягає стягненню 3%
річних у сумі 5 090,42 грн.;

- у сумі 2 617 701,43 грн. за період з 31.01.2013
року по 05.03.2013 року підлягає стягненню 3%
річних у сумі 7 315,22 грн.;

- у сумі 1 978 672,48 грн. за період з 06.03.2013
року по 28.03.2013 року підлягає стягненню 3%
річних у сумі 3 740,50 грн.;

- у сумі 1 282 095,41 грн. за період з 29.03.2013
року по 23.04.2013 року підлягає стягненню 3%
річних у сумі 2 739,82 грн.;

- у сумі 1 107 095,41 грн. за 24.04.2013 року
підлягає стягненню 3% річних у сумі 90,99
грн.;

- у сумі 957 095,41 грн. за період з 25.04.2013
року по 28.04.2013 року підлягає стягненню 3%
річних у сумі 314,66 грн.;

- у сумі 797 095,41 грн. за 29.04.2013 року
підлягає стягненню 3% річних у сумі 65,51
грн.;

- у сумі 647 095,41 грн. за період з 30.04.2013
року по 16.06.2013 року підлягає стягненню 3%
річних у сумі 2 552,93 грн.;

- у сумі 577 095,41 грн. за період з 17.06.2013
року по 26.06.2013 року підлягає стягненню 3%
річних у сумі 474,32 грн.;

- у сумі 547 095,41 грн. за період з 27.06.2013
року по 28.07.2013 року підлягає стягненню
пеня у сумі 1 438,93 грн.;

- у сумі 497 095,41 грн. за 29.07.2013 року
підлягає стягненню пеня у сумі 40,86 грн.;

- у сумі 427 095,41 грн. за 30.07.2013 року
підлягає стягненню пеня у сумі 35,10 грн.

Відповідно пункту 3.2 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
17.12.2013 року № 14 "Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" розмір боргу з
урахуванням індексу інфляції
визначається виходячи з суми боргу, що
існувала на останній день місяця, в
якому платіж мав бути здійснений,
помноженої на індекс інфляції,
визначений названою Державною службою,
за період прострочення починаючи з
місяця, наступного за місяцем, у якому
мав бути здійснений платіж, і за
будь-який місяць (місяці), у якому (яких)
мала місце інфляція. При цьому в
розрахунок мають включатися й періоди
часу, в які індекс інфляції становив
менше одиниці (тобто мала місце
дефляція).

З урахуванням приписів пункту 3.2
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 17.12.2013
року № 14 "Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" позовні вимоги
про стягнення втрат від інфляційних
процесів підлягають задоволенню у сумі
47 550,20 грн. за прострочення зобов'язань
за період з листопада 2011 року по
жовтень 2012 року.

Втрати від інфляції за прострочення
виконання зобов'язання за листопад та
грудень 2012 року у сумі 13 472,40 грн. (5 730,71
грн. + 7 741,69 грн.), розраховані на індекс
інфляції за грудень 2012 року стягненню
не підлягають в силу приписів пункту 3.2
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 17.12.2013
року № 14 "Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань". Так,
прострочення зобов'язання за листопад
2012 року виникло з 15.12.2012 року, а
прострочення зобов'язання за грудень
2012 року виникло з 15.01.2013 року, тобто на
останній день листопада 2012 року була
відсутня заборгованість за листопад та
грудень 2012 року.

За викладеного з відповідача підлягає
стягненню сума 262 886,73 грн. (60 150,45 грн. -
пеня + 155 186,08 грн. - 3% річних + 47 550,20 грн. -
збитки від інфляції).

Відповідно до пункту 3.17.4 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
судовий збір у разі зменшення судом
розміру неустойки покладається на
відповідача повністю, без урахування
зменшення неустойки.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача у сумі 6
460,74 грн. - 2% від суми 323 037,18 грн. (120 300,90
грн. - пеня + 155 186,08 грн. - 3% річних + 47 550,20
грн. - збитки від інфляції), тобто без
урахування зменшення неустойки.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 1, 33, 34, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з комунального підприємства
"Транспортування покупної теплової
енергії "Теплотранс" Дніпропетровської
міської ради (49089, м. Дніпропетровськ,
вул. Макарова, 32, ідентифікаційний код
32560611) на користь публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
(01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6,
ідентифікаційний код 20077720) пеню у сумі
60 150,45 грн., збитки від інфляції у сумі 47
550,20 грн., 3% річних в сумі 155 186,08 грн.,
витрати по сплаті судового збору у сумі
6 460,74 грн., про що видати наказ.

В решті позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання.

Суддя

Н.М.Євстигнеєва

Повне рішення складено -- 12.03.2014 року.