ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2014 р.Справа № 916/2406/13Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

Головуючого судді: Савицького Я.Ф.

Суддів: Гладишевої Т.Я.

Лавренюк О.Т.

при секретарі судового засідання
Будному О.В..

за участю представників сторін в
судовому засіданні від 13.03.2014р.:

від позивача: Леонова О.В., за
довіреністю № 26 від 28.08.2013р.;

від відповідача: Білак Н.І., за
довіреністю №917/15-70-10;

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Міжнародний
аеропорт "Одеса"

на рішення господарського суду
Одеської області

від 22 січня 2014 року

по справі №916/2406/13

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Міжнародний
аеропорт "Одеса"

до відповідача: Південної митниці
Міндоходів України

про зобов'язання укласти договори та
тимчасову експлуатаційну угоду

Сторони належним чином повідомлені про
час і місце засідання суду.

Повна фіксація судового процесу
здійснювалась згідно ст. 129 Конституції
України та ст. 4-4 Господарського
процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні, яке відбулося
20.02.2014р., оголошено перерву до 13.03.2014р.

В судовому засіданні 13.03.2014р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

В с т а н о в и в

Рішенням господарського суду Одеської
області від 22.01.2014р. по справі №916/2406/13
(головуючий суддя Горячук Н.О., судді:
Брагіна Я.В., Панченко О.Л.) відмовлено в
задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Міжнародний аеропорт "Одеса" до
Південної митниці Міндоходів України
про зобов'язання укласти договори та
тимчасову експлуатаційну угоду з
посиланням на те, що позовні вимоги
суперечать положенням ст.ст.188, 556
Митного кодексу України, оскільки
наданий позивачем проект договору
суперечить вимогам вищезазначених
статей, крім того, в наданому проекті
договору у розділі 2 передбачено сплату
користувачем орендної плати, розділ 4
проекту договору містить обов'язок
відповідача окремо сплачувати за
власний рахунок фактичні витрати за
користування водою, каналізацією,
електроенергією, опаленням, інші
послуги та витрати, які не включені в
орендну плату, що суперечить чинному
законодавству.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду першої інстанції,
до Одеського апеляційного
господарського суду звернулось
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Міжнародний
аеропорт "Одеса" з апеляційною скаргою,
в якій просить скасувати рішення
господарського суду Одеської області
від 22.01.2014р. по справі №916/2406/13 та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги ТОВ
"Міжнародний аеропорт "Одеса",
мотивуючи це тим, що ч.2 ст.188 та ч.2 ст.556
Митного кодексу України передбачають
лише право митних органів на
безоплатне отримання у тимчасове
користування службових і побутових
приміщень, обладнання, засобів зв'язку,
митні органи, при цьому, не позбавлені
обов'язку відшкодовувати витрати за
користування майном, будь-яких пільг по
сплаті комунальних платежів діюче
законодавство для митних органів не
передбачає, скаржник зазначає, що
запропоновані для підписання
Південній митниці договори не
суперечать вимогам діючого
законодавства, зокрема, по умовам
безоплатності передачі в оренду
нежилих приміщень та здійснення
ремонту орендованих приміщень з
врахуванням положень п.8 Постанови
Кабінету Міністрів України №100 від
22.02.1994р., при цьому, судом першої
інстанції не взято до уваги додаткової
угоди №1 (додаток №3) до запропонованої
позивачем редакції договору
користування нежилими приміщеннями.

17.02.2014р. від Південної митниці
Міндоходів України до Одеського
апеляційного господарського суду
надійшов відзив на апеляційну скаргу, в
якому відповідач не погоджується з
доводами апеляційної скарги, просить
залишити її без задоволення, а
оскаржуване судове рішення без змін.

20.02.2014р. від позивача до Одеського
апеляційного господарського суду
надійшло клопотання про залучення
додаткових документів до матеріалів
справи.

Розглянувши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Міжнародний аеропорт "Одеса",
заслухавши представників сторін,
перевіривши правильність юридичної
оцінки встановлених фактичних
обставин справи, застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті рішення, колегія
суддів Одеського апеляційного
господарського суду вважає, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а рішення господарського
суду - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, до
10.02.2012р. Південна митниця орендувала у
Комунального Підприємства
"Міжнародний аеропорт Одеса" нежитлові
приміщення на другому поверсі ПГС
площею 51,5кв.м., на першому поверсі
аеровокзалу площею 79,7кв.м., на другому
поверсі аеровокзалу площею 44,5кв.м і на
третьому поверсі аеровокзалу площею
200кв.м загальною площею 375,7кв.м на
підставі договору оренди нежилого
приміщення №206/11 від 05.04.2011р.

За умовами договору оренди №206/11 від
05.04.2011р. укладеного між КП "Міжнародний
аеропорт Одеса" (колишнім власником
будівель аеропорту) та Південною
митницею, орендна плата визначалася на
підставі ст.19 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна". Методики розрахунку і порядку
використання плати за оренду
державного майна, затвердженої
Постановою КМ України від 04.10.1995р.,
рішень Одеської міської ради та
Виконкому Одеської міської ради та
становила 1,00 грн. на рік (без урахування
ПДВ).

10.02.2012р. за актом приймання-передачі
Південна митниця повернула КП
"Міжнародний аеропорт Одеса" нежитлові
приміщення загальною площею 375,7кв.м.

11.02.2012р. актом приймання передачі
нежитлових приміщень в оренду
зазначені нежитлові приміщення
загальною площею 375,7кв.м. були передані
новим орендодавцем Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Міжнародний аеропорт "ОДЕСА" в
строкове цільове користування
Південній митниці для комплексного
контролю з питань митного огляду.

Позивач стверджує, що починаючи з
11.02.2012р. Південна митниця є фактичним
користувачем приміщень, розташованих в
будівлях, що належать ТОВ "Міжнародний
аеропорт "Одеса" на праві приватної
власності, що підтверджується
Свідоцтвом про право власності на
нежитлові будівлі та споруди від
29.12.2011р.

Починаючи з червня 2012 року загальна
площа фактично зайнятих Південною
митницею приміщень зменшилась.
Південна митниця продовжувала
фактично займати приміщення загальною
площею 363кв.м Так. у фактичному
користуванні відповідача починаючи з
01.06.2012 року залишились: приміщення на
другому поверсі адміністративного
будинку вантажного складу площею
35,6кв.м.; приміщення на першому поверсі
аеровокзалу' площею 8,7кв.м.; приміщення
на другому поверсі аеровокзалу площею
44,5кв.м.; приміщення на третьому поверсі
аеровокзалу площею 274,2кв.м.

Позивач стверджує, що Південна митниця
необґрунтовано відмовляється укласти
договори оренди не житлових приміщень,
договори про надання послуг з опалення,
водопостачання та водовідведення,
запропонованих ТОВ "Міжнародний
аеропорт "Одеса".

Позивач посилається на те, що наказом
Державної митної служби України
Міністерства транспорту України №149/168
від 06.03.2003р. встановлено перелік
службових приміщень, якими
адміністрації, зокрема, міжнародних
аеропортів, забезпечують на договірних
засадах митні органи, а також про
встановлення вимог до таких приміщень.

Згідно вищезазначеного нормативного
документу Мінтрансом та
Держмитслужбою затверджено перелік
службових приміщень, якими
адміністрації аеропортів забезпечують
на договірних засадах митні органи. До
вказаного переліку входять: приміщення
для розміщення особового складу
підрозділів митних органів; кімната
особистого огляду; приміщення для
зберігання затриманих предметів, у
тому числі харчових продуктів,
медичних препаратів, що потребують
спеціальних умов
зберігання;приміщення для зберігання
та обслуговування технічних засобів
контролю й засобів зв'язку; приміщення
для утримання службових собак митних
органів (при потребі).

Враховуючи вищезазначені обставини,
позивач, вважаючи що запропоновані для
підписання Південній митниці договори
не суперечать вимогам діючого
законодавства України, зокрема, за
умовами безоплатності передачі в
оренду нежитлових приміщень та
здійснення ремонту орендованих
приміщень з врахуванням положень п.8
Постанови КМ України №100 від 22.02.1994р.,
звернувся до господарського суду
Одеської області з позовною заявою до
Південної митниці Міндоходів України
про зобов'язання укласти та підписати
повноважною посадовою особою
відповідача в двох примірниках з ТОВ
"Міжнародний аеропорт "ОДЕСА" договір
оренди нежитлового приміщення №35/3-2012 з
усіма додатками у запропонованій
позивачем редакції.

06.11.2013р. та 14.11.2013 від ТОВ "Міжнародний
аеропорт "ОДЕСА" до господарського суду
Одеської області надійшли уточнення
позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи,
апеляційний господарський суд дійшов
наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу
України, за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч.1 ст. 284 Господарського
кодексу України істотними умовами
договору оренди є: об'єкт оренди (склад
і вартість майна з урахуванням її
індексації); строк, на який укладається
договір оренди; орендна плата з
урахуванням її індексації; порядок
використання амортизаційних
відрахувань; відновлення орендованого
майна та умови його повернення або
викупу.

Частинами 1-3 ст.188 Митного кодексу
України встановлено, що з метою
прискорення виконання митних
формальностей під час переміщення
транспортних засобів комерційного
призначення через митний кордон
України працівники водного,
повітряного, автомобільного та
залізничного транспорту сприяють
посадовим особам органів доходів і
зборів у виконанні ними своїх
службових обов'язків. Адміністрація
автомобільних, морських і річкових
портів, міжнародних аеропортів,
прикордонних залізничних станцій або
інших обладнаних місць, у межах яких
діють пункти пропуску через державний
кордон України, на безоплатній основі
забезпечує органи доходів і зборів
необхідними службовими приміщеннями,
обладнанням, засобами зв'язку та
створює їм належні умови для роботи.
Перелік приміщень, зазначених у
частині другій цієї статті, та вимоги
до них визначаються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику, та
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну політику у сфері транспорту,
відповідно до обсягу та характеру
міжнародних перевезень.

Згідно з ч.2 ст.556 Митного кодексу
України у разі якщо митне оформлення
товарів здійснюється органами доходів
і зборів безпосередньо на територіях
або в приміщеннях підприємств,
зазначені підприємства, незалежно від
форми власності та підпорядкування,
зобов'язані безоплатно надавати
органам доходів і зборів у тимчасове
користування відповідні службові та
побутові приміщення, а також
обладнання, засоби та канали зв'язку.

Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету
Міністрів України № 100 від 22.02.1994р. "Про
стан виконання рішень Президента
України і Уряду з питань додержання
вимог прикордонного і митного
законодавства" встановлено, що
проведення роботи, пов'язаної з
обладнанням, утриманням і ремонтом у
пунктах пропуску через державний
кордон приміщень для виконання
зазначених видів контролю та службових
приміщень для розміщення відповідних
прикордонних підрозділів, митних та
інших установ, що здійснюють контроль
на державному кордоні, покладається на
Міністерство транспорту (пункти
пропуску для залізничного, морського,
річкового, паромного та повітряного
сполучення) і на Державний митний
комітет (пункти пропуску для
автомобільного сполучення).

Таким чином, вищезазначеною Постановою
Кабінету Міністрів України №100 від
22.02.1994р., що є чинною на дату подання
позовної заяви, фактично зобов'язано
Міністерство транспорту
врегульовувати питання обладнання,
утримання і ремонту службових
приміщень для розміщення митних
установ.

Матеріали справи свідчать, що наданий
позивачем до позовної заяви проект
договору суперечить вимогам
вищезазначених статей, при цьому, в
наданому проекті договору у розділі 2
передбачено сплата користувачем
орендної плати, розділ 4 проекту
договору містить обов'язок відповідача
окремо сплачувати за власний рахунок
фактичні витрати за користування
водою, каналізацією, електроенергією,
опаленням, інші послуги та витрати, які
не включені в орендну плату.

Як вбачається з проекту додаткової
угоди №1 (додаток №3) до проекту
договору користування нежитловими
приміщеннями №35/3-2012, пункти 2 і 3 даної
угоди суперечать один одному, так як, п.2
передбачено цільове платне
користування приміщеннями, а п.3
безоплатне користування цими ж
приміщеннями, при цьому, відповідно до
ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України та
ч.2 ст.180 Господарського кодексу
України, договір є укладеним, якщо
сторони досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Крім того. п. 4 вказаного проекту
додаткової угоди, а також проект
договору про надання послуг з опалення,
водопостачання та водовідведення
№34/17-2012 та додаткова угода№1 до неї,
Тимчасова експлуатаційна угода про
компенсацію за використання
електричної енергії суперечать ч.ч. 1-3
ст. 188, ч.2 ст.226 митного кодексу України
від 13.032012р. та п. 8 Постанови Кабінету
Міністрів України № 100 від 22.02.1994р. "Про
стан виконання рішень Президента
України і Уряду з питань додержання
вимог прикордонного і митного
законодавства", оскільки передбачають
покладення витрат на утримання
приміщень на Південну митницю
Міндоходів України.

Таким чином, апеляційний господарський
суд вважає, що місцевий господарський
суд прийшов до обґрунтованого висновку
про відсутність правових підстав для
задоволення позову.

Колегією суддів не приймається до
уваги наданий позивачем лист ДП
«МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ БОРИСПІЛЬ» на
запит позивача щодо надання інформації
про договірні відносини між митними
органами та адміністрацією аеропорту,
оскільки ДП «МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ
БОРИСПІЛЬ» є державним комерційним
підприємством, яке засноване на
державній власності і на діяльність
якого поширюються приписи
законодавства щодо вказаної форми
власності, зокрема, Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна».

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів Одеського апеляційного
господарського суду приходить до
висновку, що рішення господарського
суду Одеської області від 22.01.2014р. по
справі №916/2406/13 слід залишити без змін,
а апеляційну скаргу ТОВ "Міжнародний
аеропорт "ОДЕСА" - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101 - 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський
суд, -

П о с т а н о в и в :

Рішення господарського суду Одеської
області від 22.01.2014р. по справі №916/2406/13
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку.

Повний текст постанови підписаний
17.03.2014р.

Головуючий суддя
Савицький Я.Ф.

Суддя
Гладишева
Т.Я.

Суддя
Лавренюк О.Т.