м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За заявою Державного підприємства
"Національний спортивний комплекс
Про розстрочку виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
14.01.14. у справі
За позовом Приватного акціонерного
товариства лікувально-оздоровчих
закладів профспілок України
"Укрпрофоздоровниця"
До Державного підприємства
"Національний спортивний комплекс
Про стягнення 73 491,14 грн.
Суддя
Представники сторін:
Від позивача: Барандич І.М. представник
за довіреністю № 30-12/10 від 30.12.13.
Від відповідача: Шадевська Ж.Е.
представник за довіреністю № 30 від
Обставини справи:
На розгляд Господарського суду міста
Києва передані позовні вимоги
Приватного акціонерного товариства
лікувально-оздоровчих закладів
"Укрпрофоздоровниця" (далі - позивач) до
Державного підприємства "Національний
спортивний комплекс "Олімпійський"
(далі - відповідач) про стягнення 73 491,14
грн., а саме: 64 996,42 грн. - заборгованості
зі сплати орендної плати та 8 494,72 грн. -
Рішенням Господарського суду міста
Києва від 14.01.14. у справі № 910/22560/13 позов
задоволено частково та стягнуто з
Державного підприємства "Національний
спортивний комплекс "Олімпійський" на
користь Приватного акціонерного
товариства лікувально-оздоровчих
закладів профспілок України
"Укрпрофоздоровниця" 64 996,42 грн. -
заборгованості зі сплати орендної
плати, 4 848,09 грн. - пені, 1 635,13 грн. -
витрат по сплаті судового збору. В
іншій частині в позові відмовлено.

31.01.14. на виконання вказаного рішення
Господарським судом міста Києва було
видано відповідний наказ.

05.02.14. до Господарського суду міста
Києва через відділ діловодства від
Державного підприємства "Національний
спортивний комплекс "Олімпійський"
надійшла заява про розстрочку
виконання рішення Господарського суду
міста Києва від 14.01.14. у справі № 910/22560/13
відповідно до викладеного в заяві
графіку.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 06.02.14. вказану заяву
призначено до розгляду на 13.02.14.

В судовому засіданні 06.02.14.
представником відповідача підтримано
подано ним заяву.

Представник позивача в судовому
засіданні 06.02.14. проти заяви про
розстрочку виконання рішення в даній
справі заперечував.

Розглянувши заяву та додані до неї
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, Господарський
суд міста Києва, встановив:

Відповідно до ст. 115 Господарського
процесуального кодексу України,
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому цим Кодексом та
Законом України «Про виконавче
провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України, при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора чи
його заступника або за своєю
ініціативою господарський суд, який
видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Таким чином, ухвала про розстрочку
виконання судового рішення може бути
винесена судом лише у виняткових
випадках за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення або роблять його виконання
неможливим.

При цьому, такі виняткові обставини
визначаються судом з огляду на
матеріали справи, у тому числі подані
стороною докази на обґрунтування такої
заяви.

Згідно з вказівками, що містяться в
постанові пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.12.
№ 9 «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України»,
розстрочка означає виконання рішення
частками, встановленими господарським
судом, з певним інтервалом у часі.
Строки виконання кожної частки також
повинні визначатись господарським
судом. При цьому слід мати на увазі, що
розстрочка можлива при виконанні
рішення, яке стосується предметів, що
діляться (гроші, майно, не визначене
індивідуальними ознаками; декілька
індивідуально визначених речей тощо).

Підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
строк або встановленим господарським
судом способом. При цьому слід мати на
увазі, що згоди сторін на вжиття
заходів, передбачених статтею 121
Господарського процесуального кодексу
України, ця стаття не вимагає, і
господарський суд законодавчо не
обмежений будь-якими конкретними
термінами відстрочки чи розстрочки
виконання рішення. Проте, вирішуючи
питання про відстрочку чи розстрочку
виконання рішення, зміну способу і
порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи.

Вищезазначені норми визначають
процесуальну можливість вирішення
питань, пов'язаних із проблемами, що
виникають під час виконання рішення
господарського суду. Проте, нормами
чинного законодавства, зокрема
Господарським процесуальним кодексом
України не визначено переліку
обставин, які свідчать про
неможливість виконання рішення чи
ускладнюють його виконання. Тому, суд
оцінює докази, які підтверджують
зазначені обставини, за правилами ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України і лише за наявності обставин,
що ускладнюють виконання рішення чи
унеможливлюють його, господарський суд
має право відстрочити виконання
рішення чи постанови.

Заява обґрунтована відсутністю
державного фінансування, наявністю у
відповідача заборгованості перед
контрагентами, тяжким фінансовим
станом заявника, перебування його
майже на межі банкрутства.

Проте, відповідачем не подано суду
жодних належних доказів на
підтвердження викладених в заяві
обставин його тяжкого фінансового
стану, та того, що фінансування
останнього покращиться та буде
здійснюватись без затримки, а
результати господарської діяльності
будуть позитивними, та що розстрочення
наявної у Державного підприємства
"Національний спортивний комплекс
"Олімпійський" заборгованості
забезпечить виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
14.01.14. у справі № 910/22560/13 і у майбутньому
надасть можливість заявнику
акумулювати необхідну грошову суму на
виконання рішення без створення ризику
визнання його банкрутом.

Суд звертає увагу на те, що за змістом
ст. 121 ГПК України тяжкий фінансовий
стан відповідача на є підставою для
розстрочки виконання рішення суду.

Посилаючись на вжиття заходів,
спрямованих на погашення
заборгованості, заявник не надає
доказів на підтвердження вказаного.

Господарський суд повинен враховувати
можливі негативні наслідки для
боржника при виконання рішення у
встановлений строк, але перш за все
повинен враховувати такі ж наслідки і
для стягувача при затримці виконання
рішення та не допускати їх настання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
відповідачем не доведено, що
розстрочка виконання рішення суду
сприятиме як можливості продовження
господарської діяльності заявника, так
і зробить реальною можливість
отримання боргу позивачем, та не
зашкодить матеріальним інтересам та
фінансовому стану останнього.

Крім того, суд відзначає, що обставини,
на які посилається боржник як на
підставу надання розстрочки виконання
рішення не є винятковими (вказана
правова позиція викладена в постановах
ВГСУ від 12.03.13. у справі № 16/17-1265-2011 та №
12/5026/2408/2011 від 27.03.13.).

Приписами ч. ч. 1, 2 статті 43
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Ніякі докази не мають для
господарського суду заздалегідь
встановленої сили.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Розглянувши мотиви поданої заяви,
врахувавши матеріальні інтереси
сторін, їх фінансовий стан, ступінь
вини боржника у виникненні спору,
дослідивши наявні докази, суд дійшов
висновку про відмову в задоволенні
заяви Державного підприємства
"Національний спортивний комплекс
"Олімпійський" про розстрочку
виконання рішення Господарського суду
міста Києва від 14.01.14. у справі № 910/22560/13
відповідно до викладеного в заяві
графіку.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 86, 121 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Державному підприємству
"Національний спортивний комплекс
"Олімпійський" в задоволенні заяви про
розстрочку виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
14.01.14. у справі № 910/22560/13 відповідно до
викладеного в заяві графіку.

Суддя
Т.М.
Ващенко