ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2014 р.
Справа № 914/3127/13

За позовом: Публічного акціонерного
товариства "Кредобанк" в особі Першої
Львівської філії ПАТ "Кредобанк", м.
Львів

до відповідача: Приватного
акціонерного товариства "Комплекс
Водних Видів Спорту", м. Львів

про стягнення 101 280 634, 91 грн.

Суддя Н.Мороз

При секретарі Н.Кривці

Представники:

Від позивача: Кауфман К. В., Шегинський
Р. А.

Від відповідача: н/з

Суть спору:

Позов подано публічним
акціонерним товариством «Кредобанк» в
особі Першої Львівської філії ПАТ
«Кредобанк», м. Львів до відповідача
приватного акціонерного товариства
«Комплекс Водних Видів Спорту», м.
Львів про стягнення 101 280 634, 91 грн.

Заявою про збільшення розміру
позовних вимог від 20.02.2014р., позовні
вимоги ПАТ «Кредобанк» збільшено до
109135574,72 грн.

Заявою про зменшення позовних
вимог від 04.03.2014р., позивач просить
стягнути з ПАТ «Комплекс водних видів
спорту» 108 205 118, 20 грн. заборгованості
за Кредитним договором №245 від 01.09.2006р.
з наступними змінами і доповненнями, в
тому числі 73 425 714, 85 грн. неповернутої
суми кредиту, 28 163 357, 75 грн. несплачених
процентів за користування кредитними
коштами, 2 801, 49 грн. несплаченої комісії
за адміністрування кредиту, 6 613 244, 11
грн. пені.

Ухвалою господарського суду від
15.08.2013р. порушено провадження у справі
та призначено до розгляду на 10.09.2013
року.

04.09.2013р. приватним акціонерним
товариством «Комплекс Водних Видів
Спорту», м. Львів подано зустрічний
позов до Публічного акціонерного
товариства «Кредобанк» м. Львів про
спонукання до внесення змін до
кредитного договору від 01.09.2006р. №245
шляхом визнання таким, що втратив
чинність договору від 18.10.2011р. №1 про
внесення змін та доповнень до
Кредитного договору №245 (нова редакція)
від 04.12.2009р.

Ухвалою суду від 09.09.2013р.
зустрічну позовну заяву і додані до неї
документи повернуто позивачу без
розгляду з підстав, зазначених у
відповідній ухвалі.

09.09.2013р. приватним акціонерним
товариством "Комплекс Водних Видів
Спорту" подано апеляційну скаргу на
ухвалу суду від 09.09.2013р.

Ухвалою суду від 10.09.2013р. було
зупинено провадження у справі № 914/3127/13
до закінчення апеляційного
провадження по справі № 914/3127/13 за
зустрічним позовом приватного
акціонерного товариства "Комплекс
Водних Видів Спорту", м. Львів подано
зустрічний позов до Публічного
акціонерного товариства "Кредобанк" м.
Львів про спонукання до внесення змін
до кредитного договору від 01.09.2006р. №245
шляхом визнання таким, що втратив
чинність договору від 18.10.2011р. №1 про
внесення змін та доповнень до
Кредитного договору №245 (нова редакція)
від 04.12.2009р.

19.09.2013р. відповідачем подано
апеляційну скаргу на ухвалу
господарського суду Львівської
області від 10.09.2013р. про зупинення
провадження у справі №914/3127/13.

26.09.2013р. постановою Львівського
апеляційного господарського суду
ухвалу господарського суду Львівської
області від 09.09.2013р. про повернення
зустрічного позову залишено без змін.

Постановою Львівського
апеляційного господарського суду від
24.10.2013р. в задоволенні апеляційної
скарги відмолено, пункт перший
резолютивної частини ухвали
господарського суду Львівського
області від 10.09.2013р. змінено та
викладено у наступній редакції:
"Зупинити провадження у справі № 914/3127/13
до закінчення апеляційного
провадження Львівським апеляційним
господарським судом на ухвалу
Господарського суду Львівської
області від 09.09.2013р. про повернення
зустрічної позовної заяви ПАТ
"Комплекс водних видів спорту" до ПАТ
"Кредобанк" про спонукання до внесення
змін до кредитного договору від 01.09.2006р.
№245. Пункти другий та третій
резолютивної частини ухвали
господарського суду Львівської
області від 10.09.2013р. у справі № 914/3127/13
залишено без змін.

16.12.2013р. ухвалою Вищого
Господарського суду України припинено
касаційне провадження у справі №
914/3127/13 у зв'язку з відмовою від
касаційної скарги.

Ухвалою суду від 13.01.2014р.
поновлено провадження у справі та
призначено до розгляду в засіданні на
28.01.2014р.

27.01.2013р. приватним акціонерним
товариством «Комплекс Водних Видів
Спорту», м. Львів подано зустрічний
позов до публічного акціонерного
товариства «Кредобанк» м. Львів про
спонукання до внесення змін до
кредитного договору від 01.09.2006р. №245
шляхом визнання таким, що втратив
чинність договору від 18.10.2011р. №1 про
внесення змін та доповнень до
Кредитного договору №245 (нова редакція)
від 04.12.2009р.

Ухвалою суду від 29.01.2014р.
зустрічну позовну заяву і додані до неї
документи повернуто позивачу без
розгляду з підстав, викладених у
відповідній ухвалі суду.

28.02.2014р. відповідачем подано
клопотання про зупинення провадження у
справі до моменту розгляду Львівським
апеляційним господарським судом
апеляційної скарги ПАТ «Комплекс
водних видів спорту» на ухвалу
господарського суду Львівської
області у справі №914/3127/13 від 29.01.2013р.

Однак, суд зазначає, що зазначене
клопотання задоволенню не підлягає,
зважаючи на наступне.

Відповідно п. 3.16 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011р. «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» та ч.
1 ст. 79 ГПК України, господарський суд
зупиняє провадження у справі в разі
неможливості розгляду даної справи до
вирішення пов'язаної з нею іншої
справи, що розглядалися іншим судом.
При цьому пов'язаною з даною справою є
така інша справа, у якій інший суд
встановлює обставини, що впливають чи
можуть вплинути на подання і оцінку
доказів у даній справі; в тому числі
йдеться про факти, які мають
преюдиціальне значення.

Оскільки при розгляді
апеляційної скарги не
встановлюватимуться обставини, що
впливають чи можуть вплинути на
подання і оцінку доказів,
Господарський суд Львівської області в
даній справі може самостійно
встановити всі необхідні обставини.

Під неможливістю розгляду даної
справи слід розуміти неможливість для
даного господарського суду самостійно
встановити обставини, які
встановлюються іншим судом в іншій
справі, - у зв'язку з непідвідомчістю
або непідсудністю іншої справи даному
господарському суду, одночасністю
розгляду двох пов'язаних між собою
справ різними судами або з інших
причин.

Відтак суд вважає, що розгляд
Львівським апеляційним господарським
судом апеляційної скарги ПАТ «Комплекс
водних видів спорту» не перешкоджатиме
з»ясуванню Господарським судом
Львівської області всіх обставин
справи та вирішення спору по суті у
даній справі, клопотання позивача є
необґрунтованим та недоведеним, тому
підстави для зупинення провадження у
цій справі відсутні.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 63
ГПК України, повернення позовної заяви
не перешкоджає повторному зверненню з
нею до господарського суду в
загальному порядку після усунення
допущеного порушення.

Для об'єктивного та
всестороннього вирішення спору,
28.01.2014р., 11.02.2014р., 18.02.2014р. розгляд справи
відкладався з підстав, викладених у
відповідних ухвалах суду.

В судовому засіданні 28.02.2014р.
оголошувалась перерва, про що
представники сторін ознайомлені під
розписку.

Ухвалою суду від 28.02.2014р. строк
розгляду спору продовжено на 15 днів.

В судове засідання 04.03.2014р.
представники позивача з'явились,
позовні вимоги підтримали з підстав,
наведених у позовній заяві, з
урахуванням поданих додаткових до
позовної заяви письмових пояснень і
заяв. Ствердили про наявність
невиконаних прострочених зобов'язань
відповідача перед позивачем за
кредитним договором №245 від 01.09.2006р. з
наступними змінами і доповненнями по
сплаті заявленої до стягнення
заборгованості в загальній сумі 108 205 118,
20 грн. Позов просять задоволити
відповідно до заяви про зменшення
позовних вимог від 04.03.2014р.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, причин неявки
суду не повідомив, хоча був належним
чином повідомлений про дату, час та
місце розгляду справи. Представник
відповідача в судовому засіданні
28.02.2014р. надав пояснення щодо
попередньо поданого відзиву на позовну
заяву ПАТ «КРЕДОБАНК», зазначивши, що
твердження відзиву будуть уточнені в
додатково поданому поясненні. 04.03.2014р.
через канцелярію суду представником
відповідача подано додаткові письмові
пояснення щодо стягуваної суми
заборгованості із проханням врахувати
такі пояснення при вирішенні спору по
суті, а також клопотання про зменшення
розміру стягуваної неустойки та
розстрочку сплати стягуваної
позивачем суми.

Розглянувши подані докази в їх
сукупності, заслухавши пояснення
представників сторін, створивши у
відповідності до ч.3 ст.4-3 ГПК України
необхідні умови для встановлення
фактичних обставин справи і
правильного застосування
законодавства, суд встановив наступне.

01 вересня 2006 року між Відкритим
акціонерним товариством «КРЕДОБАНК»,
актуальне найменування якого -
Публічне акціонерне товариство
«КРЕДОБАНК» (позивачем, за Кредитним
договором - Банком) та Закритим
акціонерним товариством «Комплекс
водних видів спорту», актуальне
найменування якого - Приватне
акціонерне товариство «Комплекс
водних видів спорту» (відповідачем, за
Кредитним договором - Позичальником)
було укладено Кредитний договір №245.
Сторонами неодноразово вносилися
зміни і доповнення до Кредитного
договору №245 від 01.09.2006р., а саме:

- 22.12.2006р. укладено Додатковий
договір №1 про внесення змін та
доповнень;

- 15.06.2007р. Кредитний договір №245 від
01.09.2006р. викладено в новій редакції;

- 03.08.2007р. укладено Додатковий
договір №2 про внесення змін та
доповнень;

- 15.08.2007р. укладено Додатковий
договір №3 про внесення змін та
доповнень;

- 02.10.2007р. укладено Договір №4 про
внесення змін та доповнень;

- 12.05.2008р. укладено Договір №5 про
внесення змін та доповнень;

- 24.03.2009р. укладено Додатковий
договір №6;

- 04.12.2009р. Кредитний договір №245 від
01.09.2006р. викладено в новій редакції;

- 18.10.2011р. укладено Договір №1 про
внесення змін та доповнень до
Кредитного договору №245 у новій
редакції від 04 грудня 2009 року;

- 19.10.2011р. укладено Договір №2 про
внесення змін та доповнень до
Кредитного договору №245 у новій
редакції від 04 грудня 2009 року.

Судом у судовому засіданні
досліджено оригінали вказаних
договорів, копії яких наявні в
матеріалах справи. Умови Кредитного
договору не суперечать законодавству
України, він є правомірним і продовжує
діяти в частині невиконаних
зобов'язань.

Відповідно до п.1 Кредитного
договору №245 від 01.09.2006р. з наступними
змінами і доповненнями (далі -
Кредитний договір) Банк зобов'язується
надати у власність Позичальникові
грошові кошти (кредит) у розмірі та на
умовах, обумовлених цим Договором, а
Позичальник зобов'язується повернути
кредит і сплатити проценти та комісії
за користування ним. Чинна редакція
Кредитного договору передбачає, що
кредит надається на умовах
забезпеченості, поворотності,
строковості, платності та цільового
характеру використання (п.2.5), датою
видачі кредиту вважається день
списання коштів з позичкового рахунку
(утворення строкової заборгованості по
позичковому рахунку). Остаточно сума
кредиту узгоджена сторонами в п.2.1.1
Кредитного договору в редакції від
19.10.2011р. в розмірі 73502589,85 грн. Кредит
надавався з наступним цільовим
призначенням: реконструкція
приміщення відповідача та оплата
витрат, пов'язаних із створенням та
запуском аквапарку по вул. Княгині
Ольги, 114 у м. Львові, оплата відсотків
за користування кредитними коштами,
конвертація заборгованості в доларах
США в гривню (п.2.1.2 Кредитного договору).

Представленими позивачем копіями
меморіальних ордерів щодо видачі
кредитних коштів, випискою про рух
коштів по позичкових рахунках,
довідкою про стан заборгованості за
Кредитним договором підтверджується
одержання відповідачем від позивача
кредитних коштів за Кредитним
договором та неповернення на даний час
кредиту в сумі 73425714,85 грн. Розрахунок
заборгованості від 20.02.2014р., поданий
позивачем 26.02.2014р. до суду, а також
надані відповідачем банківські
виписки стосовно часткових погашень
заборгованості за кредитом також
підтверджують видачу кредиту та
заявлену в позові до стягнення
непогашену суму заборгованості за ним.
Відповідачем не надано доказів
погашення заявленої в позові до
стягнення суми заборгованості за
кредитом, її розмір не заперечувався
представником відповідача.

Відповідно до п.2.2 Кредитного
договору (в остаточній редакції від
18.10.2013р.) Позичальник зобов'язаний
повернути Банку кредит у повному
обсязі до 31 липня 2013р.

Згідно ст.1054 Цивільного кодексу
України, за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. ПрАТ «Комплекс
водних видів спорту» всупереч умовам
Кредитного договору та вимогам
законодавства України не виконало
обов'язок щодо повернення кредиту в
сумі 73425714,85 грн.

Відповідно до п.4.2.1 Кредитного
договору, позичальник зобов'язався
сплачувати на користь Банку проценти
за користування кредитом, які
нараховуються щомісячно на суму
заборгованості по кредиту за методом
«факт/360» (фактична кількість днів у
місяці, але, умовно, 360 днів у році) з
моменту видачі кредиту до терміну,
вказаного в п.2.2 Кредитного договору,
тобто до 31.07.2013р. Ставка, за якою
нараховувалися проценти за
користування кредитом, визначається
п.2.1.3 Кредитного договору, який
неодноразово змінювався. Остання
редакція від 18.10.2001р. п.2.1.3 Кредитного
договору визначила процентну ставку в
розмірі 11,0% річних. Крім того, в умовах
Кредитного договору, а саме в п.п. 2.1.4,
2.1.5, 2.1.6, 4.6, редакції яких також
змінювалися, сторони узгодили
підстави, порядок та розміри
збільшення процентної ставки,
визначеної п.2.1.3, що документально
підтверджено. Фактичною сплатою
відповідачем позивачу згідно з
графіками, що передбачалися п.4.3
Кредитного договору, конкретних
передбачених ними сум нарахованих
процентів підтверджується
багаторазово відповідність
здійсненого нарахування процентів
домовленості сторін.

Наведеним умовам Кредитного
договору відповідає розрахунок
заборгованості за процентами за
користування кредитом, наданий
позивачем, що підтверджується
матеріалами справи. Надані обома
сторонами докази щодо здійснених
відповідачем на користь позивача
платежів із часткового погашення
заборгованості за Кредитним договором
(банківські виписки) підтверджують
врахування таких платежів позивачем
при визначенні розміру позовних вимог.
Відповідачем не надано доказів
погашення заявленої до стягнення суми
заборгованості за процентами за
користування кредитом, не розраховано
і не доведено іншого розміру такої
заборгованості. Прохання відповідача
щодо врахування його пояснень про
незгоду в цій частині з розміром
позовних вимог, не обґрунтувано та не
підтверджено жодними доказами.

Остаточно графік сплати
процентів за користування кредитом
узгоджено сторонами 18.10.2011р. в п.4.3
Кредитного договору, згідно з яким
визначено суми погашення в конкретних
розмірах, що поступово зменшували вже
наявну заборгованість за процентами і
підлягали щомісячній сплаті в період
по червень 2013 року, а повне погашення
залишку заборгованості по нарахованих
та несплачених процентах передбачено
до 31.07.2013р. Тобто, сторони спільно
встановили нові строки сплати
процентів, істотно відстрочивши таку
сплату. Представлені позивачем
розрахунки, надані сторонами
банківські виписки, а також пояснення
представників сторін підтверджують, що
відповідачем здійснено погашення,
передбачені таким графіком лише на
період по березень 2013 року, а платежі зі
строком здійснення по: 30.04.2013р. в сумі
370000,00 грн., по 31.05.2013р. в сумі 400000,00 грн.,
по 30.06.2013р. в сумі 410000,00 грн. та по 31.07.2013р.
в сумі 26983357,75 грн. відповідачем на
користь позивача не здійснено. Доказів
зворотнього суду не надано. Разом
прострочена заборгованість за
процентами за користування кредитом
становить 28163357,75 грн. Як
підтверджується поданими позивачем
розрахунками та поясненнями, дана сума
є сумою процентів, нарахованих за
користування кредитними коштами від
вересня 2010 року (проценти за вересень
2010 року частково сплачені) по липень 2013
року.

Відповідно до ст.ст. 1048, 1054 ЦК
України, одним з обов'язків
позичальника за кредитним договором є
сплата процентів за користування
кредитом, розмір і порядок одержання
яких встановлюється договором.
Зазначені правові норми та відповідні
зобов'язання ПрАТ «Комплекс водних
видів спорту» щодо сплати позивачеві
процентів за користування кредитом у
сумі 28163357,75 грн. порушені.

Крім того, за управління кредитом
щомісячно в день сплати відсотків
Позичальник зобов'язаний був
сплачувати Банку комісію в розмірі 1000,00
грн. (остаточно вказаний обов'язок
встановлений сторонами 18.10.2011р. у п.7
Договір №1 про внесення змін та
доповнень до Кредитного договору №245 у
новій редакції від 04 грудня 2009 року.
Розрахунки позовних вимог, подані
позивачем, вказують на нездійснення
оплати зазначеної комісії в сумі 2801,49
грн. Відповідачем не надано доказів
погашення заявленої в позові до
стягнення суми заборгованості за такою
комісією, її розмір не заперечувався
представником відповідача.

Як передбачено п.7.1 Кредитного
договору, за несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань (повернення
кредиту або його частини, оплати
процентів, комісій) позичальник на
вимогу Банку сплачує йому пеню за
зобов'язаннями у гривні - в розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період прострочення, за весь час
прострочки. Первинно заявляючи і
згодом збільшуючи позовні вимоги,
позивач просив стягнути пеню,
нараховану саме за весь час прострочки
сплати кредиту, процентів, комісії,
посилаючись на визначення Кредитним
договором такої можливості. Відповідач
заперечував проти такого стягнення,
посилаючись на ст.232 Господарського
кодексу України, відповідно до ч.6
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано. Позивач зменшив позовні
вимоги в цій частині і просить стягнути
лише пеню, нараховану на частину
заборгованості, яка стала простроченою
01.08.2013р. (на непогашений кредит та на
частину несплачених процентів, яка
підлягала сплаті по 31.07.2013р.) за шість
місяців: від 01.08.2013р. по 31.01.2014р.
Зазначене стягнення не суперечить
вимогам ст. 232 ГК України. Розмір пені,
наведений у розрахунку, доданому до
заяви про зменшення позовних вимог,
визначений у відповідності до умов
Кредитного договору і становить разом
6613244,11 грн. (у тому числі 4836038,85 грн. щодо
простроченого кредиту та 1777205,26 грн.
щодо прострочених процентів). Докази
сплати пені відсутні.

Згідно з ч.3 ст.549 ЦК України, пенею
є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.
Право на неустойку виникає незалежно
від наявності у кредитора збитків,
завданих невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання (ч.1 ст.550 ЦК
України). Якщо предметом неустойки є
грошова сума, її розмір встановлюється
договором або актом цивільного
законодавства (ч.2 ст.551 ЦК України).
Одним з правових наслідків порушення
зобов'язання ст.611 ЦК України визначає
сплату неустойки. Статті 231, 232 ГК
України також передбачають можливість
договірного визначення пені в якості
штрафної санкції за невиконання або
неналежне виконання господарських
зобов'язань.

Відповідач у відзиві на позовну
заяву просив застосувати позовну
давність, не вказуючи при цьому, чому
саме він вбачає її сплив до заявлення
позову. Позов у даній справі заявлений
у межах позовної давності, враховуючи
наступне. Загальна позовна давність
відповідно до ст.257 ЦК України
встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно з ч.ч. 1, 5 ст.261 ЦК України, перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила; за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання. Як випливає з матеріалів
справи і встановлено судом, позов щодо
стягнення простроченої заборгованості
з погашення кредиту, сплати процентів,
комісії заявлено в межах позовної
давності (найдавніше прострочення
частини заборгованості - з 01.05.2014р.).
Стаття 258 ЦК України у ч.2 передбачає
спеціальну позовну давність в один рік,
зокрема, до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені), хоча сторони
відповідно до ст.259 ЦК України за
домовленістю збільшили в п.7.7
Кредитного договору позовну давність
для стягнення неустойки (штрафу, пені)
до позовної давності, встановленої
законом для основної вимоги за
Кредитним договором (тобто, до трьох
років). Заявлена до стягнення пеня
нарахована за період від 01.08.2013р.,
позовна давність не сплила.

Відповідно до ст.193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться; до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом; кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу;
порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором. Аналогічно,
ст.526 ЦК України передбачає, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Згідно зі ст.530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Частиною 1 ст.612
ЦК України встановлено, що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом. Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України,
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Позивачем належними і
допустимими доказами доведено
підставність позовних вимог, доказів
протилежного відповідачем не надано.

Відповідачем з посиланням на ст.83
ГПК України заявлено клопотання про
зменшення розміру стягуваної
неустойки до десяти відсотків
правомірно нарахованої позивачем суми.
Представники позивача в судовому
засіданні вказали на тривалість
прострочення заборгованості у
великому розмірі, відсутність жодних
погашень заборгованості за Кредитним
договором упродовж часу прострочення,
що підтверджується матеріалами справи,
формування Банком резервів під
прострочену заборгованість,
неможливість кредитного розміщення
Банком сум непогашеної заборгованості
та збитки, із цим пов'язані. Одночасно
вирішення питання щодо зменшення пені
залишили на розсуд суду. Відповідно до
ч.1 ст.233 ГК України, у разі якщо належні
до сплати штрафні санкції надмірно
великі порівняно із збитками
кредитора, суд має право зменшити
розмір санкцій. При цьому повинно бути
взято до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу. Стаття 83 ГПК України при
прийнятті рішення наділяє
господарський суд правом зменшувати у
виняткових випадках розмір неустойки
(штрафу, пені), яка підлягає стягненню
зі сторони, що порушила зобов'язання.
Враховуючи великий розмір заявленої до
стягнення суми пені, наявність
часткового виконання відповідачем
грошових зобов'язань за Кредитним
договором (до квітня 2013 року) та
враховуючи обґрунтовані пояснення
представників позивача, з метою
встановлення балансу інтересів сторін
суд зменшує розмір пені, яка підлягає
стягненню, на 50% до 3306622,05 грн.

Відповідно, разом підлягає
стягненню 104898496,14 грн. заборгованості
за Кредитним договором, в тому числі
73425714,85 грн. непогашеної суми кредиту,
28163357,75 грн. несплачених процентів за
користування кредитом, 2801,49 грн.
несплаченої комісії за управління
кредитом, 3306622,05 грн. пені за
прострочення сплати кредиту та
процентів.

Що стосується заявленого
клопотання відповідача про розстрочку
виконання рішення суду, суд відзначає
відсутність наведення відповідачем
будь-якої мотивації зазначеного
клопотання та непредставлення
будь-яких доказів щодо нього. Крім того,
відповідач у клопотанні безпідставно
посилається на ст.121 ГПК України, яка
регулює відносини на стадії виконання
рішення господарського суду, а не при
його прийнятті. Суд відхиляє зазначене
клопотання, враховуючи вищенаведене,
вину відповідача у виникненні спору,
його процесуальну поведінку. Суд
звертає увагу відповідача на те, що в
контексті ст.121 ГПК України сторони не
позбавлені можливості звернутися із
заявою про відстрочку або розстрочку
виконання рішення господарського суду
в процесі його виконання.

Згідно ст.32 ГПК України, доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статей 33, 38 ГПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

Зазначені вище норми
процесуального закону спрямовані на
реалізацію статті 4-3 ГПК України.
Згідно з положеннями цієї статті
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Господарський суд створює
сторонам та іншим особам, які беруть
участь у справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

За таких обставин суд дійшов
висновку про те, що відповідачем не
спростовано доводів позовної заяви, не
надано суду належних та допустимих
доказів про наявність інших обставин
ніж ті, що досліджені в ході судових
засідань, а відтак, позовні вимоги
підлягають задоволенню частково.

У відповідності до ст. 49 ГПК
України, судові витрати, сплачені за
подання позову, слід покласти на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 16, 256 - 261, 526, 530, 549 -
551, 610 - 612, 625, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст. 193, 231
- 233 ГК України, ст.ст. 4, 4-3, 4-5, 32 - 34, 38, 43, 49,
82 - 85, 116 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Приватного
акціонерного товариства «Комплекс
водних видів спорту» (79053, м. Львів, вул.
Княгині Ольги, буд. 114, ідентифікаційний
код 03564269) на користь Публічного
акціонерного товариства «КРЕДОБАНК»
(79026, м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78,
ідентифікаційний код 0980796,14 грн.
заборгованості за Кредитним договором
№245 від 01.09.2006 року (зі змінами і
доповненнями), в тому числі 73425714,85 грн.
непогашеної суми кредиту, 28163357,75 грн.
несплачених процентів за користування
кредитом, 2801,49 грн. несплаченої комісії
за управління кредитом, 3306622,05 грн. пені
за прострочення сплати кредиту та
процентів.

3. У задоволенні позову про
стягнення пені за прострочення сплати
кредиту та процентів в сумі 3306622,06 грн.
відмовити.

4. Стягнути з Приватного
акціонерного товариства «Комплекс
водних видів спорту» (79053, м. Львів, вул.
Княгині Ольги, буд. 114, ідентифікаційний
код 03564269) на користь Публічного
акціонерного товариства «КРЕДОБАНК»
(79026, м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78,
ідентифікаційний код 09807862) -68820,00 грн.
витрат по сплаті судового збору.

5. Накази видати згідно зі ст.116 ГПК
України.

Рішення складено 11.03.2014р.

Суддя
Мороз Н.В.