м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Комунального підприємства
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДА-ЛІ"
про стягнення 866 670,17 грн.
Колегія суддів:
Головуючий суддя Бондаренко
Суддя Котков О.В.
Суддя Цюкало Ю. В.
Представники сторін:
Від позивача Герасимчук С. Ю.
(дов. № 06-5/13 від 02.01.2014 року)
Від відповідача Осипенко О. М. (дов.
№ 23/12/13 від 23.12.2013 року)
Відповідно до ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні 04.03.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Комунальне підприємство "Київпастранс"
(далі по тексту - позивач) звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю "ДА-ЛІ"
(далі по тексту - відповідач) про
стягнення 866 670,17 грн. за договором №
14/17-4 від 03.03.2005 року з яких 816 031, 50 грн.
основної заборгованості, 50638, 67 грн.
пені.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 06.08.2013 року позовну заяву
прийнято до розгляду, порушено
провадження у справі № 910/14986/13, розгляд
справи призначено на 27.08.2013 року.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 27.08.2013 року в порядку ст. 77 ГПК
України розгляд справи відкладено на
17.09.2013 року, у зв'язку з неявкою
представників сторін в судове
засідання.

Розпорядженням Голови Господарського
суду міста Києва від 17.09.2013 року, у
зв'язку з перебуванням судді
Бондаренко Г.П. у відпустці, справу №
910/14986/13 передано для розгляду судді
Балацу С. В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.09.2013 року справу прийнято до
провадження судді Балаца С. В., розгляд
справи призначено на 29.10.2013 року.

Розпорядженням Голови Господарського
суду міста Києва від 30.09.2013 року в
зв'язку з виходом судді Бондаренко Г. П.
з відпустки справу № 910/14986/13 передано
для розгляду судді Бондаренко Г. П. та
прийнято до її провадження.

Розпорядженням Голови Господарського
суду міста Києва від 29.10.2013 року з
зв'язку з перебуванням судді
Бондаренко Г. П. у відпустці справу
передано для розгляду судді Балацу С. В.

Ухвалою суду від 29.10.2013 року справу
прийнято до провадження судді Балаца
С.В. та призначено розгляд справи на
03.12.2013 року.

Розпорядженням В.о. Голови
Господарського суду міста Києва від
11.11.2013 року справу передано судді
Бондаренко Г.П., в зв`язку з її виходом з
відпустки та прийнято до провадження
судді Бондаренко Г.П.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 03.12.2013 року судом оголошена
перерва у судовому засіданні до 17.12.2013
року, у зв`язку з необхідністю надання
позивачем письмових пояснень та
витребування від позивача доказів
направлення відповідачеві додаткової
угоди щодо зміни тарифів за розміщення
рекламних конструкцій.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.12.2013 року судом продовжено
строк вирішення справи на 15 днів та
оголошена перерва у судовому засіданні
до 21.01.2014 року, у зв'язку з необхідністю
надання додаткових пояснень по справі.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.01.2014 року судом призначено
у справі колегіальний розгляд справи, в
зв'язку з необхідністю вивчення
великого обсягу документів, перевірки
розрахунків та її складністю, для
винесення законного та обґрунтованого
рішення.

22.01.2014 року суддя Бондаренко Г.П.
звернулася до Голови Господарського
суду міста Києва з заявою, для
визначення складу колегії для розгляду
справи № 910/14986/13.

Розпорядженням від 22.01.2014 року Голови
Господарського суду міста Києва було
призначено здійснення розгляду справи
№ 910/14986/13 колегіально у складі:
головуючий суддя Бондаренко Г.П.; суддя
Котков О. В.; суддя Цюкало Ю. В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 22.01.2014 року справу № 910/14986/13
прийнято до провадження колегії
суддів, розгляд справи призначено на
04.03.2014 року.

25.02.2014 року через відділ канцелярії
Господарського суду міста Києва
представником відповідача подано
пояснення по справі.

В судове засідання 04.03.2014 року
представники сторін з'явились, надали
пояснення по суті справи, позивач
позовні вимоги підтримав, відповідач
проти позовних вимог заперечив.

Позовні вимоги мотивовані прийняттям
Київською міською державною
адміністрацією рішення щодо зміни
розмірів плати на надання послуг по
розміщенню рекламного матеріалу на
майні КП «Київпастранс» (Розпорядження
№ 838 від 21.05.2012) та направленням
відповідачу листа № 14-01/06-261 від 17.09.2012
року, яким його було повідомлено про
зміну тарифів на розміщення реклами та
направлено проект додаткової угоди до
договору, а отже збільшенням плати по
договору № 14/17-4 від 03.03.2005 року.

Відповідач проти позовних вимог
заперечує, з підстав своєчасної та
повної оплати ним послуг по розміщенню
реклами на умовах визначених договором
№ 14/17-4 від 03.03.2005 року та не внесення
сторонами жодних змін до договору №
14/17-4 від 03.03.2005 року відносно цін чи
розрахунків за договором на підставі
Розпорядження № 838 від 21.05.2012.
Відповідач наголошує, що послуги за
договором № 14/17-4 від 03.03.2005 року
сплачені ним в повному обсязі, а тому не
має правових підстав вимагати сплату
будь-яких сум непередбачених договором
№ 14/17-4 від 03.03.2005 року.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
повноважних представників сторін,
всебічно і повно з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, господарський
суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

03.03.2005 року між позивачем, як
підприємством, та відповідачем, як
агентством, укладено договір № 14/17-4
(далі за текстом - договір), предметом
якого є надання підприємством
агентству наступних послуг: погоджує
документацію, необхідну для розміщення
рекламних конструкцій; надає
інформацію про місця для розташування
рекламних конструкцій; надає у
тимчасове користування місця реклами
для розміщення рекламних конструкцій
на опорах контактної мережі, які
належать підприємству на правах
господарського відання; виконує роботи
через відокремлений підрозділ
підприємства - «службу енергетичного
забезпечення» по монтажу (демонтажу),
технічному обслуговуванні рекламних
конструкцій та заміні банерів (п. 1
договору).

Відповідно до п. 2 договору надання
зазначених вище послуг підприємство
здійснює згідно з додатковими до цього
договору угодами (додатками), які
складаються на підставі погоджень на
розміщення реклами на транспорті,
затверджених Головним управлінням
транспорту, зв'язку та інформатизації
виконавчого органу Київської міської
ради.

Пунктом 3 договору сторони визначили,
що агентство сплачує за вказані
послуги в розмірі, зазначеному в
договорі. Відповідно до п. 3.1. договору
вартість надання послуг по розміщенню
рекламного матеріалу визначається у
калькуляції, яка є невід'ємною частиною
договору та складається підприємством
на підставі встановлених розмірів
плати за надання послуг по розміщенню
реклами Головним управлінням
транспорту, зв'язку та інформатизації
та Головним управлінням з питань
цінової політики відповідно до
розпорядження Київської міської
державної адміністрації від 29.12.2004 року
№ 2377 «Про впорядкування розміщення
реклами на транспорті комунальної
власності м. Києва».

Пунктами 3.2, 3.3, 3.4. договору визначено,
що агентство щомісяця перераховує на
розрахунковий рахунок дирекції по
будівництву об'єктів наземного
пасажирського транспорту КП
«Київпастранс» за надання послуг по
розміщенню реклами, яка визначена
калькуляцією за кожну рекламну
конструкцію по факту її розміщення;
агентство перераховує на
розрахунковий рахунок служби
енергетичного забезпечення плату за
монтаж, демонтаж та технічне
обслуговування рекламних конструкцій,
яка визначена калькуляцією за кожну
рекламну конструкцію по факту її
розміщення; перерахування цих сум
здійснюється щомісячно до 10-го числа
поточного місяця, при наявності акта
виконаних робіт та виставленого
рахунка-фактури.

Згідно п. 3.5. договору в разі прийняття
Київською міською державною
адміністрацією рішення щодо зміни
розмірів плати на надання послуг по
розміщенню рекламного матеріалу на
майні КП «Київпастранс» розрахунки
проводяться відповідно до прийнятих
рішень, про що підприємство письмово
повідомляє агентство.

Пунктом 4.3. договору сторони визначили,
що у випадку порушення агентством
термінів оплати зазначених в кожному
випадку в додаткових угодах, агентство
сплачує підприємству пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що діє
на дань оплати за кожен день
прострочення виконання зобов'язань від
суми простроченого платежу.

Відповідно до п. 7.3. договору у разі
впровадження державними органами
влади та органами місцевого
самоврядування змін щодо порядку
оформлення дозвільної документації,
розрахунків, тарифів, що стосуються
розміщення реклами та рекламо носіїв
сторони зобов'язуються протягом 10 днів
з моменту набрання чинності
нормативних актів переглянути умови
даного договору та внести відповідні
зміни.

Додатками № 1, 2, 1-1 до договору сторони
погоджували адресну програму до
договору - перелік місць розміщення
рекламних конструкцій з прив'язкою до
вулиць, номерів будинків, номерів опор
контактної мережі та ін.

Додатковою угодою до договору від
01.04.2010 року сторони погодились внести
зміни до договору та відповідно до
розпорядження Київської міської
державної адміністрації від 15.10.2008 року
№ 427 «Про затвердження порядку
визначення розміру плати за розміщення
реклами на транспорті комунальної
власності міста Києва» встановили з
01.01.2010 року щомісячну базову плату за
спеціальну рекламну конструкцію на
поперечинах між опорами освітлення та
контактної мережі 63 грн. за 1 кв. м.
Базова плата змінюється залежно від
зони розміщення засобу реклами шляхом
множення на коефіцієнт диференціації.

Додатковою угодою до договору від
28.06.2011 року сторони домовились
продовжити дію договору до 30.06.2016 року.
Крім того, зазначеною додатковою
угодою сторони домовились внести зміни
до адресної програми, яка була
визначена сторонами в додатку № 1 до
додаткової угоди від 28.06.2011 року до
договору.

21.05.2012 року Київською міською державною
адміністрацією було прийняте
розпорядження № 838 про питання
визначення розміру плати за розміщення
реклами в місті Києві, яке було
оприлюднене в газеті «Хрещатик» № 119
(4139) від 31.08.2012 року.

Відповідно до п. 12 додатку 4
вищезазначеного розпорядження тариф
за розміщення спеціальної рекламної
конструкції на поперечинах між опорами
освітлення та контактної мережі в
місяць становить 75, 00 грн. за 1 кв. м.
площі рекламного засобу.

Згодом позивача направив на ім'я
відповідача лист від 17.09.2012 року Вих. №
14-01/06-261, відповідно до якого позивач
надав відповідачу на підпис проект
додаткової угоди щодо перерахунку
розміру оплати за розміщення реклами
на транспорті комунальної власності
міста Києва, відповідно до
розпорядження виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) від
21.05.2012 року № 838 «Про питання визначення
розміру плати за розміщення реклами в
місті Києві». Вказаний лист відповідач
отримав 19.09.2012 року. Проект додаткової
угоди до договору був наданий в
матеріали справи 10.12.2013 року,
калькуляція надана в матеріали справи
не була.

У відповідь на вказаний вище лист,
відповідач направив позивачу лист Вих.
№ 525 від 21.09.2012 року, із якого
вбачається, що позивачем відповідачу
був направлений проект додаткової
угоди від 01.09.2012 року та калькуляція до
договору № 157-2006 від 28.08.2006 року.
Відповідач нагадав позивачу, що між
ними укладений договір № 14/17-4 від 03.03.2005
року, крім того просив внести зміни
відносно кількості та площі рекламних
засобів в калькуляцію визначення
вартості послуг за розміщення
рекламного матеріалу та направити
належну калькуляцію та додаткову угоду
на адресу відповідача. зазначений лист
направлений позивачу 30.10.2012 року.

Відповідно до матеріалів справи, за
вересень, жовтень, листопад, грудень 2012
року позивач виставляв відповідачу
рахунки на оплату послуг обумовлених
договором з врахуванням підвищених
тарифів. Загалом позивач за вказаний
період виставив відповідачу рахунків
на загальну суму 1 401 690, 00 грн.

Відповідно до платіжних доручень
наявних в матеріалах справи за
вересень - грудень 2012 року відповідач
перерахував позивачу за договором 212
106, 00 грн.

Із матеріалів справи вбачається, що в
червні 2012 року позивач виставляв
відповідачу рахунок на оплату по
договору на суму 53 026, 50 грн., що також
підтверджено актом здачі-прийняття
робіт (послуг) від 30.06.2012 року.

За твердженням позивача, на момент
звернення до суду між сторонами
додаткової угоди до договору стосовно
тарифів не укладено, відповідач
відмовляється підписувати акти
виконаних робіт та оплачувати
вставлені позивачем рахунки за
користування місцями для реклами. За
підрахунками позивача заборгованість
відповідача за договором за період з
01.09.2012 року по 31.12.2012 року за
користування місцями для розміщення
рекламних конструкцій на опорах
контактної мережі, які належать
позивачу на праві господарського
відання, на момент звернення до суду
становить 816 031, 50 грн.

28.12.2012 року між позивачем, як первісним
кредитором та Комунальним
підприємством виконавчого органу
Київради (Київської міської державної
адміністрації) «Київреклама» укладено
договір № 7/3 -12 про заміну кредитора у
зобов'язанні, предметом якого є
відступлення первісним кредитором та
набуття новим кредитором права
первісного кредитора за договором №
14/17-4 від 03.03.2005 року, укладеним між
первісним кредитором та відповідачем,
в тому числі, прав нарахування та
отримання плати за розміщення (надання
права на розміщення) реклами на
транспорті комунальної власності
територіальної громади міста Києва
відповідно до основного договору, що
виникатимуть у майбутньому з 01.01.2013
року.

02.01.2013 року між новим кредитором, як
підприємством та відповідачем, як
агентством було укладено додаткову
угоду до договору, відповідно до якої
сторони погодили внести зміни до
договору, зокрема, про викладення п. 3.1.
договору в редакції: «сторони
домовились, що ціна даного договору
визначається в адресних програмах і
додаткових угодах до договору та
розраховується згідно вимог «Порядку
визначення розміру плати за тимчасове
користування місцями для розташування
рекламних засобів зовнішньої реклами,
які перебувають у комунальній
власності територіальної громади
міста Києва, зокрема, повноваження з
управління якими здійснюють районні в
місті Києві державні адміністрації, за
розміщення реклами в ліфтах жилих
будинків комунальної класності міста
Києва», затвердженого розпорядженням
виконавчого органу Київської міської
ради (Київською міською державною
адміністрацією) від 21.05.2012 року № 838
згідно наданих погоджень, вказаних у
відповідних адресних програмах».

Предметом спору по даній справі є
факт виникнення обов'язку у
відповідача перед позивачем з вересня
по грудень 2012 року здійснювати оплату
за договором по тарифу - 75, 00 грн. за 1 кв.
м. площі рекламного засобу, відповідно
до розпорядження Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) від 21.05.2012 року № 838 «Про
питання визначення розміру плати за
розміщення реклами в місті Києві».

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Договір № 14/17-5 від 12.05.2005 року є
змішаним договором, який містить як
елементи договору оренди так і
елементи договору про надання послуг, а
відтак між сторонами виникли
правовідносини, які підпадають під
правове регулювання Глав 58, 63
Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч. 1 ст. 759 ЦК України за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 ЦК України за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. При цьому, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Як встановлено судом на виконання умов
договору позивач надав відповідачу
дозволи та місця для розміщення
рекламних конструкцій у відповідності
до умов договору, фактично розміщено 296
одиниць рекламних конструкцій.
Відповідач на виконання умов договору
щомісячно у відповідності до умов
договору сплачував позивачу плату за
розміщення рекламних конструкцій, в
тому числі і за вересень - грудень 2012
року, що підтверджується матеріалами
справи.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна
або розірвання договору допускається
лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлене договором або законом.
Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Як встановлено судом, за умовами
договору в разі прийняття Київською
міською державною адміністрацією
рішення щодо зміни розмірів плати на
надання послуг по розміщенню
рекламного матеріалу на майні КП
«Київпастранс» розрахунки проводяться
відповідно до прийнятих рішень, про що
підприємство письмово повідомляє
агентство. У разі впровадження
державними органами влади та органами
місцевого самоврядування змін щодо
порядку оформлення дозвільної
документації, розрахунків, тарифів, що
стосуються розміщення реклами та
рекламоносіїв сторони зобов'язуються
протягом 10 днів з моменту набрання
чинності нормативних актів
переглянути умови даного договору та
внести відповідні зміни.

Відповідно до п. 8.1 договору спори, що
виникли в процесі виконання даного
договору вирішуються по узгодженню
сторін, а при недосягненні згоди,
передаються на розгляд Господарського
суду за місцезнаходженням відповідача.

Згідно п. 6.2. розділу 6 параграфу 3,
Рішення Київської міської державної
адміністрації від 22.09.2011 року № 37/6253
«Про затвердження порядку розміщення
реклами в м. Києві» плата за розміщення
реклами на транспорті комунальної
власності міста Києва здійснюється
відповідно до умов договору на
розміщення реклами на транспорті
комунальної власності міста Києва. При
цьому відповідно до вказаного рішення
реклама на транспорті - реклама, що
розміщується на території підприємств
транспорту загального користування,
метрополітену, зовнішній та внутрішній
поверхнях транспортних засобів та
споруд підприємств транспорту
загального користування і
метрополітену.

З наведених норм договору та правових
положень діючого законодавства
вбачається, що сторони в укладеному
договорі не встановили автоматичної
зміни розміру плати внаслідок зміни
певних обставин, а передбачили, що
такий розмір підлягає зміні за певних
обставин та за згодою сторін.

У відповідності до вимог ст. 654 ЦК
України, зміна або розірвання договору
вчиняється в такій самій формі, що й
договір, що змінюється або
розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає із
звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в
договорі встановлюється за
домовленістю сторін. У випадках,
встановлених законом, застосовуються
ціни (тарифи, ставки тощо), які
встановлюються та регулюються
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування. Зміна ціни після
укладання договору допускається лише у
випадках і на умовах, встановлених
договором або законом. Зміна ціни в
договорі після його виконання не
допускається.

Факт направлення позивачем
відповідачу листа з повідомленням про
зміну тарифів та проекту додаткової
угоди з калькуляцією до договору не
свідчить про погодження між сторонами
нових тарифів по договору (ціни) з 01.09.2012
року. Оскільки такі зміни не були
прийняті відповідачем (були внесені
пропозиції зі сторони відповідача), що
підтверджується матеріалами справи.

Як встановлено судом, відповідні зміни
за згодою сторін були внесені до
договору лише з 01.01.2013 року відповідно
до додаткової угоди від 02.01.2013 року.

Відповідно до ст. 188 ГК України зміна та
розірвання господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускається, якщо інше не передбачено
законом або договором. Сторона
договору, яка вважає за необхідне
змінити або розірвати договір, повинна
надіслати пропозиції про це другій
стороні за договором. Сторона договору,
яка одержала пропозицію про зміну чи
розірвання договору, у двадцятиденний
строк після одержання пропозиції
повідомляє другу сторону про
результати її розгляду. У разі якщо
сторони не досягли згоди щодо зміни
(розірвання) договору або у разі
неодержання відповіді у встановлений
строк з урахуванням часу поштового
обігу, заінтересована сторона має
право передати спір на вирішення суду.
Якщо судовим рішенням договір змінено
або розірвано, договір вважається
зміненим або розірваним з дня набрання
чинності даним рішенням, якщо іншого
строку набрання чинності не
встановлено за рішенням суду.

Таким чином, позивач не мав підстав для
самостійної зміни розміру плати без
згоди відповідача, і повинен був у разі
недосягнення згоди з відповідача щодо
внесення змін до договору щодо розміру
оплати звернутись до суду для
вирішення такого спору.

Матеріали справи доказів звернення
позивача до суду з позовом про внесення
змін до договору з 01.09.2012 року не
містять.

Крім того, як вбачається із матеріалів
справи, збільшення тарифів у
порівнянні з попередніми відбулося на
12 гривень, в той час як позивач збільшив
рахунок відповідачу у 8 разів. При
цьому, обґрунтувань такого збільшення
позивачем не наведено. Як вже
зазначалося вище, калькуляція до
договору в матеріали справи надана не
була.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-3 ГПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відтак, сторони звертаючись до суду
повинні враховувати те, що визначення
та наповнення доказової бази
переданого на розгляд суду спору
покладаються саме на сторони, а не на
суд. Суд вирішує спір на підставі
поданих та витребуваних в порядку ст. 38
ГПК України сторонами доказів.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи
докази у справі в їх сукупності,
законодавство, що регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги позивача є
необґрунтованими, недоведеними
належними доказами та такими, що не
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати
по оплаті судового збору покладаються
на позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 12.03.14 року.

Головуючий суддя
Г.П. Бондаренко

Суддя
О.В. Котков

Суддя
Ю. В. Цюкало