номер провадження справи 23/10/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2014
Справа № 908/458/14

за позовом: Прокурора Запорізької
прокуратури з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері Південного
регіону України в інтересах держави в
особі Запорізького державного
підприємства "РАДІОПРИЛАД", м.
Запоріжжя,

до відповідача: Приватного
підприємства "Науково-виробнича фірма
"АННАР", м. Запоріжжя,

про стягнення боргу

Суддя Шевченко Т.М.

За участю представників сторін:

від позивача -- Денисюк О.С., довіреність
№ 10-ГП від 07.05.2013 ;

від відповідача - не з'явився ;

за участю прокурора: Зубкова В.С.,
посвідчення № 017412, видане 04.06.2013..

Запорізький прокурор з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері
Південного регіону України звернувся в
інтересах Запорізького державного
підприємства "РАДІОПРИЛАД" із позовом
до Приватного підприємства
"Науково-виробнича фірма "АННАР" про
стягнення 156 394,93 грн. боргу, що виник у
відповідача за договором на
користування електричною енергією №89
від 01.01.2003 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на умови Договору, на
приписи ст. ст. 193, 610, 611 ГК України, ст.ст.
525, 526, 610, 611, 629 ЦК України.

В судовому засіданні представник
позивача та прокурор позовні вимоги
підтримали у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, подав відзив, в якому вказує
про визнання позовних вимог у повному
обсязі, просить розглянути справу без
участі його представника.

В судовому засіданні 03.03.2014 справу
розглянуто, оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2003 між Запорізьким державним
підприємством "РАДІОПРИЛАД" та
Приватним підприємством
"Науково-виробнича фірма "АННАР"
укладено договір №89 на користування
електричною енергією (далі - Договір).

Згідно з Договором позивач
(Постачальник за Договором)
зобов'язався відпускати відповідачу
(Споживачу за Договором) електричну
енергію по регульованим тарифам для
електропостачання орендованого
обладнання цеху № 51 з установленою
потужністю 269 кВт, а відповідач
зобов'язався приймати та своєчасно
здійснювати оплату спожитої
електричної енергії, відповідно до
умов Договору.

Так, у пунктах 3.3, 3.4, 3.5 Договору
закріплено, що кінцевий розрахунок за
спожиту електричну енергію
здійснюються на підставі підписаних
обома сторонами актів звірки;
розрахунок здійснюється на підставі
платіжних вимог-доручень, які
направляються Споживачу; Споживач
здійснює оплату платіжних доручень в
10-денний термін після дати, вказаної у
вимозі-дорученні.

Як свідчать надані у справу докази,
відповідачем за період з серпня 2009 по
червень 2013 спожито електричної енергії
на загальну суму 171911,66 грн., у зв'язку із
чим позивачем відповідачеві була
направлена платіжна вимога-доручення
№1 від 19.08.2013 на суму 171911,66 грн. із
зазначенням в призначенні платежу
«Відшкодування витрат за електричну
енергію та передачу електроенергії
згідно з договором №89 від 01.01.03.
Підлягає сплаті до 29 серпня 2013».

09.12.2013 відповідачеві була направлена
платіжна вимога-доручення №21 із
вимогою відшкодувати до 20.12.2013 витрати
за спожиту в період з липня 2013 по 20
вересня 2013 електроенергію, згідно
Договору, в сумі 7158,42грн.

Приватне підприємство
«Науково-виробнича фірма «АННАР» умови
Договору щодо оплати спожитої
електроенергії виконало у неповному
обсязі, у зв'язку із чим перед
Запорізьким державним підприємством
"РАДІОПРИЛАД" утворилась
заборгованість зі сплати за спожиту
електричну енергію за період з серпня
2009 по вересень 2013 у сумі 156 394,93 грн.

Проаналізувавши матеріали справи,
оцінивши представлені докази, суд
вважає вимоги позивача обґрунтованими
і такими, що підлягають задоволенню, за
наступних обставин.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є: договори та інші правочини. Цивільні
права та обов'язки можуть виникати
безпосередньо з актів цивільного
законодавства.

Аналогічні положення містить ст. 174
Господарського кодексу України, згідно
з якою господарські зобов'язання між
суб'єктами господарювання виникають,
зокрема, з господарського договору та
інших угод, передбачених законом.

Статтею 629 ЦК України визначено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Матеріали справи свідчать, що між
сторонами склалися господарські
відносини на підставі укладеного ними
Договору, який породив взаємні
обов'язки: обов'язком позивача стало
постачання електричної енергії, а
обов'язком відповідача - оплата
вартості спожитої електричної енергії
на умовах, визначених Договором.

Суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом (ч. 1 статті 193
ГК України).

За приписами статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як свідчать матеріалів справи, позивач
виконує свої договірні зобов'язання -
постачає відповідачу електричну
енергію, що є предметом Договору.

Проте, відповідач у визначені
Договором строки оплату отриманої та
спожитої електроенергії у повному
обсязі не здійснив, у зв'язку із чим
виникла заборгованість у розмірі 156 394,93
грн.

Відповідач не надав в судове засідання
доказів погашення боргу, у письмовому
відзиві зазначив, що позовні вимоги
визнає у повному обсязі.

Отже, вимога позивача про стягнення з
відповідача 156 394,93 грн. основного боргу
є обґрунтованою, підтверджена
матеріалами справи та підлягає
задоволенню.

Судові витрати, відповідно до приписів
ст. 49 ГПК України, суд покладає на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 45, 22, 33, 34, 49, 68, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд Запорізької області

ВИРІШИВ:

Позов прокурора Запорізької
прокуратури з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері Південного
регіону України в інтересах держави в
особі Запорізького державного
підприємства "РАДІОПРИЛАД", м.
Запоріжжя, про стягнення з Приватного
підприємства "Науково-виробнича фірма
"АННАР", м. Запоріжжя, 156 394,93 грн. боргу
задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства
"Науково-виробнича фірма "АННАР", (69084 м.
Запоріжжя, вул. Краснова, 10,
ідентифікаційний код юридичної особи
22138325) на користь Запорізького
державного підприємства «РАДІОПРИЛАД»
(69600, м. Запоріжжя, вул. Леніна, 3,
ідентифікаційний код юридичної особи
14313317) 156 394,93 грн. основного боргу, 3127,90
грн. судового збору.

Видати наказ.

Суддя
Т.М.Шевченко

Повне рішення оформлено і підписано у
відповідності до вимог ст. ст. 84, 85 ГПК
України "04" березня 2014 р.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.