РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2014 р.
Справа № 14/325"б"

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Тимошенко О.М.

судді
Коломис В.В. ,

судді
Огороднік К.М.

при секретарі Саган І.О.

за участю представників сторін:

від апелянта - Костюк-Москалюк Г.М.

від кредиторів - не з'явився

від боржника - не з'явився

від арбітражного керуючого - не
з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу кредитора
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Чуднівському
районі Житомирської області на ухвалу
господарського суду Житомирської
області від 25.12.13 р. у справі № 14/325"б"

за заявою Товариство з обмеженою
відповідальністю "Трансенерго" (м.Київ)

до Відкрите акціонерне товариство
"Коровинецький цукровий завод"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 25.12.2013 року по
справі № 14/325"б" (суддя Костриця О.О.)
серед іншого визнано кредиторські
вимоги ВВД ФССНВВ та ПЗ України у
Чуднівському районі на суму 470672,31 грн.
капіталізованих платежів, які слід
включити до другої черги реєстру вимог
кредиторів боржника; 18201,41 грн.
заборгованості по сплаті страхових
внесків, які включити до четвертої
черги реєстру вимог кредиторів
боржника. В решті вимоги відхилено.
Сплату судового збору за подачу заяви
до господарського суду, покладено на
боржника в розмірі 1145,57 грн., у зв'язку
із звільненням кредитора - ВВД ФССНВВ
та ПЗ України у Чуднівському районі від
сплати судового збору.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої
інстанції, Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Чуднівському
районі Житомирської області подав
апеляційну скаргу в якій просить
останню скасувати в частині відмови у
задоволенні кредиторської вимоги
відділення у задоволенні заяви про
визнання кредитором та включення суми
пені в розмірі 607,31 грн. до шостої черги
реєстру вимог кредиторів з підстав
порушення норм матеріального та
процесуального права. В обґрунтування
скарги зазначає, що оскільки мораторій
на задоволення вимог кредиторів не
зупиняє виконання боржником грошових
зобов'язань та зобов'язань щодо сплати
податків і зборів, які виникли після
його запровадження, то не припиняє і
заходів, спрямованих на їх
забезпечення. Щодо періодів
нарахування штрафних санкцій -
відповідно до акту перевірки
правильності нарахування повноти і
своєчасності перерахування страхових
внесків та витрачання коштів Фонду від
05.03.2008 року № 8 за період господарської
діяльності з квітня 2005 року по січень
2008 року було нараховано пеню за
вказаний період в розмірі 370,65 грн.,
актом перевірки № 47 від 01.12.2010 року було
проведено перевірку ведення
господарської діяльності та
нараховано пеню в розмірі 236,46 грн. за
період з лютого 2008 року по липень 2008
року. Вважає, що відділенням було
законно нараховано штрафні санкції у
вигляді пені в період припинення
справи про визнання банкрутом боржника
ВАТ "Коровинецький цукровий завод".

Присутній в судовому засіданні
представник апелянта, підтримав доводи
апеляційної скарги.

Інші учасники провадження у справі
письмових відзивів чи пояснень суду не
надали, в судове засідання не з'явились.

Розпорядженням голови Рівненського
апеляційного господарського суду від
03.02.2014 р. внесено зміни до складу
колегії суддів у справі № 14/325"б" та
визначено колегію суддів у складі:
головуючий суддя Тимошенко О.М., судді
Огороднік К.М., Коломис В.В.

Розпорядженням голови Рівненського
апеляційного господарського суду від
17.02.2014 р. внесено зміни до складу
колегії суддів у справі № 14/325"б" у
зв'язку з перебуванням у відпустці
судді Огороднік К.М. та у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності
судді Коломис В.В. та визначено колегію
суддів у складі: головуючий суддя
Тимошенко О.М., судді Мамченко Ю.А.,
Саврій В.А.

Розпорядженням голови Рівненського
апеляційного господарського суду від
03.03.2014 р. внесено зміни до складу
колегії суддів у справі № 14/325"б" та
визначено колегію суддів у складі:
головуючий суддя Тимошенко О.М., судді
Коломис В.В., Огороднік К.М.

Розглянувши матеріали справи та
апеляційну скаргу, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції при винесенні
оскаржуваної ухвали норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
вважає, що у задоволенні апеляційної
скарги слід відмовити, а ухвалу
господарського суду Житомирської
області від 25.12.2013 року по справі №
14/325"б" залишити без змін виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою господарського суду
Житомирської області від 18.07.2013р.
визнано банкрутом Відкрите акціонерне
товариство "Коровинецький цукровий
завод", відкрито ліквідаційну
процедуру строком на 12 місяців до 18
липня 2014р. включно, призначено
ліквідатором арбітражного керуючого
Захарченко Ірину Вікторівну.

Оскаржуваною ухвалою господарського
суду Житомирської області від 25.12.2013
року по справі № 14/325"б", серед іншого
були задоволені кредиторські вимоги
ВВД ФССНВВ та ПЗ України у Чуднівському
районі на суму 470672,31 грн.
капіталізованих платежів, які слід
включити до другої черги реєстру вимог
кредиторів боржника; 18201,41 грн.
заборгованості по сплаті страхових
внесків, які включити до четвертої
черги реєстру вимог кредиторів
боржника. В решті вимоги відхилено.

Розглядаючи заяву фонду колегія суддів
приймає до уваги слідуюче.

Пунктом 8 частини першої ст. 38 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції
від 22.12.2011 р.) встановлено, що вимоги за
зобов'язаннями боржника, визнаного
банкрутом, що виникли під час
проведення процедур банкрутства,
можуть пред'являтися тільки в межах
ліквідаційної процедури протягом двох
місяців з дня офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

ВВД ФССНВВ та ПЗ України в Чуднівському
районі у встановлений Законом
двохмісячний строк звернувся до суду
із заявою від 04.09.2013р. №343 про визнання
грошових вимог на суму 489 481,03 грн.

За приписами ст.46 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" фінансування Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України здійснюється за
рахунок капіталізованих платежів, що
надійшли у випадках ліквідації
страхувальників у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

Судом першої інстанції вірно вказано,
що капіталізація платежів
здійснюється тільки у випадку
ліквідації юридичної особи -
страхувальника, а у справі про
банкрутство капіталізація платежів
здійснюється лише після визнання
боржника банкрутом та відкриття
ліквідаційної процедури.

Згідно з п.1 Порядку капіталізації
платежів для задоволення вимог, що
виникли із зобов'язань
підприємства-банкрута перед
громадянами внаслідок заподіяння
шкоди їх життю і здоров'ю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 6 травня 2000р. №765,
капіталізація платежів здійснюється
для задоволення вимог, що виникли із
зобов'язань підприємства-банкрута.

Положеннями п.5-1 цього Порядку
передбачено, що у вимогах Фонду до
боржника, щодо якого порушено справу
про банкрутство, зазначається сума,
визначена з урахуванням кожного
платежу, що підлягає капіталізації.

Капіталізація платежів, передбачених
підпунктами 1-5 пункту 2 цього Порядку,
розраховується на період, що
визначається як різниця між середньою
тривалістю життя для чоловіків і жінок
у країні та їх віком на момент
здійснення капіталізації.

Суми платежів, капіталізованих
відповідно до зазначених вимог у
процесі ліквідації
підприємства-банкрута,
перераховуються ліквідатором
(арбітражним керуючим) робочому органу
виконавчої дирекції Фонду, у якому
підприємство перебуває на обліку.

Зі змісту заяви кредитора та доданих до
неї документів, вбачається, що у ВВД
ФССНВВ та ПЗ України в Чуднівському
районі були сформовані особові справи
потерпілих на виробництві, а саме:
ОСОБА_4, з якою трапився нещасний
випадок на виробництві, що
підтверджується актом про нещасний
випадок №8 від 11.11.2006р. (а.с.176-177 том 39),
ОСОБА_5, з яким трапився нещасний
випадок на виробництві, що
підтверджується актом про нещасний
випадок №1 від 22.12.1992р. (а.с.172-173 том 39),
ОСОБА_6, з якою трапився нещасний
випадок на виробництві, що
підтверджується актом про нещасний
випадок №1 від 16.11.1983р. (а.с.167-168 том 39),
ОСОБА_7, з яким трапився нещасний
випадок на виробництві, що
підтверджується актом про нещасний
випадок №1 від 15.07.1988р. (а.с.162-163 том 39),
ОСОБА_8, з яким трапився нещасний
випадок на виробництві, що
підтверджується актом про нещасний
випадок від 24.03.1960р. (а.с.159 том 39);
ОСОБА_9, який помер внаслідок нещасного
випадку на виробництві, що стався
05.05.2005р., що підтверджується актом про
нещасний випадок (а.с.179-182 том 39) та на
підставі Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" було призначено
страхові виплати потерпілим від
нещасних випадків.

Відповідно до ст.33 Закону України ''Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності'' (зі змінами та
доповненнями), у разі смерті
потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсій
згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини
першої статті 21 цього Закону) мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання, а також дитина
померлого, яка народилася протягом не
більш як десятимісячного строку після
його смерті.

Такими непрацездатними особами є,
зокрема, діти, які не досягли 16 років;
діти з 16 до 18 років, які не працюють, або
старші за цей вік, але через вади
фізичного або розумового розвитку самі
не спроможні заробляти; діти, які є
учнями, студентами (курсантами,
слухачами, стажистами) денної форми
навчання - до закінчення навчання, але
не більш як до досягнення ними 23 років.

Відділення виконавчої дирекції ФССНВ у
Чуднівському районі проводить
щомісячні страхові виплати особам, які
мають на це право у разі смерті
потерпілого: доньці ОСОБА_10
ІНФОРМАЦІЯ_1 та сину ОСОБА_11
ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до постанови Відділення
виконавчої дирекції ФССНВ у
Чуднівському районі №0627/156/156/8 від
29.03.2013р. призначено перераховану суму
щомісячної страхової виплати особам,
які мають на це право у разі смерті
потерпілого ОСОБА_9., а саме: доньці
ОСОБА_10 в розмірі 263,27 грн. та сину
ОСОБА_11 в розмірі 263,27 грн.

Капіталізація платежів здійснюється
щодо кожної особи з урахуванням
заборгованості за попередні роки та
необхідності виплати майбутніх
платежів.

Матеріали справи свідчать, що
Відділенням виконавчої дирекції ФССНВ
у Чуднівському районі для визначення
необхідності капіталізованих платежів
використовувалися дані середньої
очікуваної тривалості життя для
чоловіків за 2011р. наданих
Держкомстатом України.

Вбачається, що вимоги по капіталізації
коштів для розрахунків з потерпілими
на виробництві, були нараховані
кредитором відділенням виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Чуднівському районі та
складають 470672,31 грн., що також
підтверджується наданим розрахунком
для проведення капіталізації коштів на
проведення виплат потерпілим на
виробництві.

Місцевим господарським судом
правильно зазначено, що заборгованість
боржника перед ВВД ФССНВВ та ПЗ України
у Чуднівському районі в сумі 470672,31 грн.
виникла після порушення провадження у
справі про банкрутство, а тому
являється поточною.

Нормами ст.45 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції від 22.12.2011 р.) передбачено, що
у другу чергу задовольняються: вимоги
із зобов'язань, що виникли внаслідок
заподіяння шкоди життю та здоров'ю
громадян, шляхом капіталізації у
ліквідаційній процедурі відповідних
платежів, у тому числі до Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України за громадян, які
застраховані в цьому фонді, у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України, зобов'язань із сплати
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та інше соціальне
страхування, крім вимог, задоволених
позачергово, з повернення
невикористаних коштів Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, а також вимоги
громадян - довірителів (вкладників)
довірчих товариств або інших суб'єктів
підприємницької діяльності, які
залучали майно (кошти) довірителів
(вкладників).

Поряд з цим матеріалами справи
стверджується, що заборгованість по
сплаті страхових внесків на суму 18808,72
грн., з яких: 18201,41 грн. заборгованості по
сплаті страхових внесків та 607,31 грн.
пені підтверджена: постановою
Житомирського окружного
адміністративного суду від 29.09.2012р. у
справі №0670/5358/12, виконавчим листом
№5037/12 від 21.11.2012р. про стягнення з ВАТ
"Коровинецький цукровий завод" на
користь ВВД ФССНВВ та ПЗ України у
Чуднівському районі страхових внесків
у розмірі 2919,40 грн., постановою
Житомирського окружного
адміністративного суду від 06.04.2011р. у
справі №0670/2428/11, виконавчим листом
№1508/11 від 13.05.2011р. про стягнення з ВАТ
"Коровинецький цукровий завод" на
користь ВВД ФССНВВ та ПЗ України у
Чуднівському районі недоїмку по сплаті
страхових внесків у розмірі 7041,16 грн.,
постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 17.04.2009р. у
справі №2-а-21588/08, виконавчим листом №3744
від 15.09.2009р. про стягнення з ВАТ
"Коровинецький цукровий завод" на
користь ВВД ФССНВВ та ПЗ України у
Чуднівському районі заборгованості по
виплаті страхових внесків в розмірі
8848,66 грн.

З огляду на вищезазначене
заборгованість боржника по сплаті
страхових внесків перед ВВД ФССНВВ та
ПЗ України у Чуднівському районі на
загальну суму 18201,41 грн. є належним
чином підтвердженою. Оскільки дана
заборгованість виникла після
порушення провадження у справі про
банкрутство то вказана заборгованість
являється поточною.

Нормами ст.45 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"(в
редакції від 22.12.2011 р.), зокрема,
передбачено, що у четверту чергу
задовольняються: вимоги не забезпечені
заставою, у тому числі і вимоги
кредиторів, що виникли із зобов'язань у
процедурі розпорядження майном
боржника чи в процедурі санації
боржника.

Що стосується вимоги ВВД ФССНВВ та ПЗ
України у Чуднівському районі до
боржника у частині 607,31 грн. пені
колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції вірно
відмічено, що із поданої представником
ВВД ФССНВВ та ПЗ України у Чуднівському
районі постанови Житомирського
окружного адміністративного суду від
29.09.2012р. у справі №0670/5358/12, постанови
Житомирського окружного
адміністративного суду від 06.04.2011р. у
справі №0670/2428/11 та постанови
Житомирського окружного
адміністративного суду від 17.04.2009р. у
справі №2-а-21588/08 вбачається про
стягнення з боржника на користь
відділення заборгованості по сплаті
страхових внесків, при цьому, не
зазначено про стягнення заявленої
пені.

Апелянт вказує, що про стягнення пені в
сумі 607,31 грн. на користь фонду було
вказано в постанові Житомирського
окружного адміністративного суду від
29.09.2012 року у справі № 0670/5358/12. Однак
судом відмічається, що вказана
постанова не містить докладного
розрахунку періодів нарахування суми
пені та до матеріалів заяви кредитора
фондом не додавався її обгрунтований
розрахунок.

Що стосується доданих апелянтом актів
перевірки № 47 від 01.12.2010 р., № 8 від 05.03.2008
р. та доданих до них документів суд
зазначає, що за умовами ч. 1 ст. 101 ГПК
України додаткові докази приймаються
судом, якщо заявник обгрунтував
неможливість їх подання суду першої
інстанції з причин, що не залежали від
нього. Натомість, апелянтом жодним
чином не обгрунтовано, що додані до
апеляційної скарги докази не могли
бути подані суду першої інстанції.
Відтак, останні не приймаються судом до
уваги.

З огляду на вищевикладене колегіяс
суддів вважає, що місцевим судом
правомірно відхилено вимоги ВВД ФССНВВ
та ПЗ України у Чуднівському районі до
боржника у частині 607,31 грн. пені.

Отже, господарським суд Житомирської
області правомірно задоволено вимоги
ВВД ФССНВВ та ПЗ України у Чуднівському
районі на суму 470672,31 грн.
капіталізованих платежів та включено
до другої черги реєстру вимог
кредиторів боржника; 18201,41 грн.
заборгованості по сплаті страхових
внесків, які включено до четвертої
черги реєстру вимог кредиторів
боржника.

Відповідно до ст.101 ГПК України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Щодо іншої частини ухвали яка не
оскаржувалась, колегія суддів зазначає
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи
20.12.2013р. на адресу місцевого суду від
ліквідатора Захарченко І.В. надійшло
клопотання про встановлення їй
основної грошової винагороди в розмірі
двох мінімальних заробітних плат за
кожен місяць здійснення нею
повноважень ліквідатора.

Відповідне клопотання ліквідатора
щодо встановлення їй основної грошової
винагороди в сумі двох мінімальних
заробітних плат за кожен місяць
здійснення нею повноважень
ліквідатора боржника, було розглянуте
на засіданні комітету кредиторів
боржника 01.08.2013р., на якому присутніми
членами комітету кредиторів було
встановлено ліквідатору Захарченко
І.В. грошову винагороду в розмірі двох
мінімальних заробітних плат за кожен
місяць здійснення нею повноважень
ліквідатора боржника.

Відповідно до протоколу засідання
комітету кредиторів боржника від
01.08.2013р. №1, членами комітету кредиторів
боржника було, зокрема, вирішено:
встановити оплату послуг ліквідатора
Захарченко І.В. за кожен місяць
здійснення нею своїх повноважень в
розмірі не менше двох мінімальних
заробітних плат.

Відповідно до ч. 3 ст. 115 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції від 22.12.2011 р.) грошова
винагорода арбітражного керуючого за
виконання повноважень керуючого
санацією, ліквідатора складається з
основної та додаткової грошових
винагород.

Основна грошова винагорода
арбітражного керуючого за виконання
повноважень керуючого санацією,
ліквідатора визначається в розмірі
двох середньомісячних заробітних плат
керівника боржника за останні
дванадцять місяців його роботи до
введення господарським судом
процедури санації боржника або
відкриття процедури ліквідації
банкрута за кожний місяць виконання
арбітражним керуючим повноважень
керуючого санацією або ліквідатора.
Розмір основної грошової винагороди
арбітражного керуючого за виконання
повноважень керуючого санацією,
ліквідатора не може перевищувати
десяти мінімальних заробітних плат за
кожний місяць виконання ним
повноважень.

Право вимоги основної грошової
винагороди виникає в арбітражного
керуючого в останній день кожного
календарного місяця виконання ним
повноважень керуючого санацією,
ліквідатора.

З огляду на вищевикладене місцевим
судом обґрунтовано та правомірно
встановлено ліквідатору боржника
Захарченко І.В. основну грошову
винагороду в розмірі двох мінімальних
заробітних плат за кожен місяць
здійснення нею повноважень
ліквідатора, починаючи з 18.07.2013р.

Із заяви ВД Житомирського обласного
відділення ФССзТВП №07-07-1628 від 22.08.2013р.
про визнання кредиторських вимог до
боржника на суму 28217,34 грн. вбачається
наступне.

Житомирське обласне відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності у встановлений
Законом України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції
від 22.12.2011 р.) двохмісячний строк
звернулося до суду із заявою від
22.08.2013р. №07-07-1628 про визнання грошових
вимог на суму 28217,34 грн.

Місцевим судом встановлено, що
ВАТ"Коровинецький цукровий завод"
зареєстроване як платник внесків до
Чуднівської міжрайонної виконавчої
дирекції Житомирського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності 27.05.2002р.

Кредиторські вимоги Житомирського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності у сумі 28217,34 грн.
ґрунтуються та підтверджуються звітом
по коштах загальнообов'язкового
державного соціального страхування з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням за
дев'ять місяців 2011р.

Оскільки, заборгованість боржника
перед відділенням в сумі 28217,34 грн.
виникла після порушення провадження у
справі про банкрутство, вказана
заборгованість являється поточною.

Згідно із ст.1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням"
(станом на день виникнення спірних
правовідносин) загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням, передбачає
матеріальне забезпечення громадян у
зв'язку з втратою заробітної плати
(доходу) внаслідок тимчасової втрати
працездатності (включаючи догляд за
хворою дитиною, дитиною-інвалідом,
хворим членом сім'ї), вагітності та
пологів, часткову компенсацію витрат,
пов'язаних із смертю застрахованої
особи або членів її сім'ї, а також
надання соціальних послуг за рахунок
бюджету Фонду соціального страхування
з тимчасової втрати працездатності, що
формується шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також за
рахунок інших джерел, передбачених цим
Законом.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням"
(станом на день виникнення спірних
правовідносин) Фонд соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності є органом, який
здійснює керівництво та управління
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
провадить акумуляцію страхових
внесків та інших коштів, призначених
для фінансування матеріального
забезпечення та соціальних послуг,
види яких передбачені статтею 34 цього
Закону, та забезпечує їх надання, а
також здійснює контроль за
використанням цих коштів.

Згідно змісту положень ст.ст.21,30 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням" (станом на день
виникнення спірних правовідносин)
страхувальник у встановленому порядку,
отримує кошти Фонду на матеріальне
забезпечення застрахованих осіб та
несе відповідальність за порушення
встановленого порядку їх використання.

Відповідно до п.п.3,4 ч.2 ст.27 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням" (станом на день
виникнення спірних правовідносин)
страхувальник зобов'язаний надавати та
оплачувати застрахованим особам у разі
настання страхового випадку
відповідний вид матеріального
забезпечення та соціальних послуг
відповідно до цього Закону; вести облік
коштів загальнообов'язкового
державного соціального страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням, і своєчасно
надавати органам Фонду встановлену
звітність щодо цих коштів.

Постановою правління Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності від 18.01.2011 р., №4
затверджено Порядок формування та
подання страхувальниками звітності по
коштах загальнообов'язкового
державного соціального страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням.

Так, зазначений Порядок встановлює
порядок формування, строки подання
страхувальниками звітів по коштах
загальнообов'язкового державного
соціального страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням, до
районних, міжрайонних, міських
виконавчих дирекцій відділень Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності та їх форму.

Відповідно до п. 4.1 розділу IV "Порядку
формування та подання
страхувальниками звітності по коштах
загальнообов'язкового державного
соціального страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням",
затвердженого Постановою правління
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності від
18.01.2011р. №4, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від
24.03.2011р. за № 392/19130, страхувальники
зобов'язані формувати та подавати до
органів Фонду звітність по коштах
загальнообов'язкового державного
соціального страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням, не
пізніше 20 числа наступного за звітним
періодом місяця. Базовим звітним
періодом для них є квартал.

Зокрема вищезазначеним Порядком
передбачено подання до ФСС звіту
страхувальника по коштах
загальнообов'язкового державного
соціального страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням, за
формою Ф4-ФСС з ТВП.

Відповідно до змісту п.4.3 зазначеного
Порядку, звіт за формою Ф4-ФСС з ТВП
страхувальником подається у разі
наявності у нього зобов'язань перед
Фондом соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності по
субрахунку 652 на початок кожного
звітного кварталу та оборотів по
субрахунку у звітному кварталі.

Тобто, факт подання зазначеного звіту
страхувальником свідчить про
наявність у нього зобов'язань перед
Фондом соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності.

Так, боржником до ФСС подано звіт по
коштах загальнообов'язкового
державного соціального страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням (Ф4-ФСС з ТВП) за
дев'ять місяців 2011р., яким визначено
свої зобов'язання на кінець звітного
періоду у сумі 28217,34 грн.

Отже, з викладеного слідує, що боржник
самостійно узгодив суму зобов'язань по
страховим коштам, яку він зобов'язаний
був перерахувати до ФСС на кінець
звітного періоду.

Однак, з матеріалів справи вбачається,
що боржником вищезазначена
заборгованість на загальну суму 28217,34
грн. не була погашена .

При цьому, в матеріалах справи відсутні
докази відсутності даної
заборгованості перед Фондом.

Нормами ст.45 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції від 22.12.2011 р.), зокрема,
передбачено, що у четверту чергу
задовольняються: вимоги не забезпечені
заставою, у тому числі і вимоги
кредиторів, що виникли із зобов'язань у
процедурі розпорядження майном
боржника чи в процедурі санації
боржника.

З огляду на зазначене, місцевим судом
правомірно задоволено вимоги
Житомирського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності на
суму 28217,34 грн. заборгованості по сплаті
страхових внесків, які включено до
четвертої черги реєстру вимог
кредиторів боржника.

Із заяви Житомирського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів №06-1232/1537 від 14.08.2013р. про
визнання кредиторських вимог до
боржника на суму 33583,15 грн. вбачається
наступне.

Кредитор обґрунтовує свою заяву
посиланням на:

- постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 16.12.2009р. у
справі №2а-4177/09/0670; виконавчий лист
№123/10 від 14.01.2010р. про стягнення з ВАТ
"Коровинецький цукровий завод" на
користь Житомирського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів
адміністративно-господарських санкцій
за недодержання нормативу робочих
місць для забезпечення
працевлаштування інвалідів у розмірі
8222,48 грн.; постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
20.08.2008р. у справі №2-а-9638/08; виконавчий
лист №2-а-9638/08 від 28.10.2008р. про стягнення
з ВАТ "Коровинецький цукровий завод" на
користь Житомирського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів
адміністративно-господарських санкцій
за недодержання нормативу робочих
місць для забезпечення
працевлаштування інвалідів у розмірі
25360,67 грн., а також постанову Підрозділу
примусового виконання рішень відділу
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області (а.с. 64-66 том 39, 34-43 том 43).

Як вбачається із матеріалів справи,
ухвалою суду від 15.11.1999р. було порушено
провадження у справі №14/325"б" та
одночасно введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів.

В газеті "Голос України" №17(2264) від
29.01.2000р. опубліковано оголошення про
порушення справи про банкрутство ВАТ
"Коровинецький цукровий завод" (а.с.53
том 3).

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 19.11.2004р. на
стадії санації боржника було
затверджено мирову угоду від
19.11.2004р., укладену між кредиторами та
боржником, провадження по справі
№14/325"Б" припинено.

Відповідно до ч.7 ст. 12 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції чинній до 18.01.2013р.) дія
мораторію припиняється з дня
припинення провадження у справі про
банкрутство.

З огляду на зазначене, дія мораторію по
даній справі була припинена.

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 03.12.2008 р.
було, зокрема, визнано недійсною мирову
угоду від 19.11.2004р., затверджену
ухвалою господарського суду
Житомирської області від 19.11.2004 р.,
поновлено провадження по справі №14/325
"б" зі стадії санації боржника,
поновлено повноваження керуючого
санацією Горука В.А.

За таких обставин, дія мораторію була
поновлена.

Як вбачається із матеріалів справи, під
час дії мораторію Житомирським
обласним відділенням Фонду
соціального захисту інвалідів
боржнику були нараховані
адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до положень ст.1 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції
чинній до 18.01.2013р.), мораторій на
задоволення вимог кредиторів - це
зупинення виконання боржником
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), термін виконання яких настав
до дня введення мораторію, і припинення
заходів, спрямованих на забезпечення
виконання цих зобов'язань щодо сплати
податків і зборів, застосованих до
прийняття рішення про введення
мораторію.

Частиною четвертою статті 12 цього
Закону встановлено, що мораторій на
задоволення вимог кредиторів
вводиться одночасно з порушенням
справи про банкрутство.

Таким чином, із моменту введення
мораторію боржник не може виконувати
як грошові зобов'язання та зобов'язання
щодо сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів), що виникли до
введення мораторію, так і заходи,
спрямовані на забезпечення їх
виконання.

Згідно з абзацом другим частини
четвертої статті 12 зазначеного Закону,
протягом дії мораторію на задоволення
вимог кредиторів забороняється
стягнення на підставі виконавчих
документів та інших документів, за
якими здійснюється стягнення
відповідно до законодавства; не
нараховуються неустойка (штраф, пеня),
не застосовуються інші санкції за
невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та інші види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).

Тобто, вказана норма встановлює
загальну заборону на нарахування
штрафу і пені протягом часу дії
мораторію на задоволення вимог
кредиторів. Зміст цієї заборони не
пов'язаний з визначенням поняття
мораторію і не обмежений ним. Заборона
чинна протягом дії мораторію. Тому
неустойка за невиконання грошових
зобов'язань не нараховується в силу
прямої заборони законом, безвідносно
до часу їх виникнення. Крім того, не
може розглядатися питання про
поширення чи непоширення мораторію на
не нараховану неустойку, оскільки
законом виключена можливість
виникнення та існування відносин
нарахування неустойки боржнику, щодо
якого діє мораторій, введений при
провадженні справи про його
банкрутство.

Аналогічну правову позицію про те, що
протягом дії здійснення провадження у
справі про банкрутство встановлюється
заборона на нарахування боржнику, щодо
якого порушено справу про банкрутство
та введено мораторій на задоволення
вимог кредиторів неустойки незалежно
від часу їх виникнення викладено у
постанові Верховного Суду України від
12.03.2013 року №29/5005/16170/2011.

Разом з тим, з огляду на те, що
кредиторські вимоги Житомирського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів у сумі
33583,15 грн. ґрунтуються та
підтверджуються, постановою
Житомирського окружного
адміністративного суду від 16.12.2009р. у
справі №2а-4177/09/0670 та постановою
Житомирського окружного
адміністративного суду від 20.08.2008р. у
справі №2-а-9638/08, які набрали законної
сили, кредиторські вимоги
Житомирського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
підлягають визнанню та включенню до
реєстру вимог кредиторів боржника.

З огляду на вищезазначене, місцевим
судом правомірно задоволені вимоги
Житомирського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів на
суму 33583,15 грн.
адміністративно-господарських санкцій
за недодержання нормативу робочих
місць для забезпечення
працевлаштування інвалідів, які
включити до шостої черги реєстру вимог
кредиторів боржника.

Із заяви Управління Пенсійного фонду
України в Чуднівському районі №5300/06
від 10.09.2013р. про визнання кредиторських
вимог до боржника на суму 1558291,22грн., з
урахуванням уточнень до заяви
вбачається наступне.

Управління Пенсійного фонду України в
Чуднівському районі у встановлений
Законом двохмісячний строк звернулося
до суду із заявою від 10.09.2013р. №5300/06 про
визнання грошових вимог на суму
1558291,22грн.

Свою заяву кредитор обґрунтовує
посиланням на:

- виконавчий лист №1/1826 від 20.07.2007р.,
виконавчий лист Житомирського
окружного адміністративного суду по
адміністративній справі №2-а-438/07 від
31.07.2007р., виконавчий лист Житомирського
окружного адміністративного суду по
адміністративній справі №2-а-1706/07 від
13.11.2007р., виконавчий лист Житомирського
окружного адміністративного суду по
адміністративній справі №2-а-9048/07 від
16.05.2008р., виконавчий лист Житомирського
окружного адміністративного суду по
адміністративній справі №2-а-382/08 від
17.04.2008р., виконавчий лист Житомирського
окружного адміністративного суду №3276
від 12.08.2009р., виконавчий лист
Житомирського окружного
адміністративного суду №2687 від
02.07.2009р., №1876/10 від 12.05.2010р., виконавчий
лист Житомирського окружного
адміністративного суду №306/11 від
02.02.2011р., виконавчий лист Житомирського
окружного адміністративного суду
№2345/11 від 14.07.2011р., виконавчий лист
Житомирського окружного
адміністративного суду №3075/11 від
31.08.2011р., виконавчий лист Житомирського
окружного адміністративного суду
№2155/11 від 30.06.2011р., виконавчий лист
Житомирського окружного
адміністративного суду 3659/11 від
11.10.2011р., виконавчий лист Житомирського
окружного адміністративного суду №31/12
від 05.01.2012р., виконавчий лист
Житомирського окружного
адміністративного суду №1066/12 від
20.03.2012р., виконавчий лист Житомирського
окружного адміністративного суду
№4011/12 від 09.10.2012р., виконавчий лист
Житомирського окружного
адміністративного суду №1171/13 від
14.03.2013р., виконавчий лист Житомирського
окружного адміністративного суду
№1920/13 від 15.05.2013р.;

- постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 16.05.2011р. у
справі №0670/3383/11, постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 19.04.2010р. у
справі №2а-46/10/0670, постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 17.11.2011р. у
справі №0670/7685/11, постанову
господарського суду Житомирської
області від 26.06.2007р. у справі №1/1826,
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 07.09.2011р. у
справі №0670/8350/11, постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 19.02.2008р. у
справі №2-а-9048/07, постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 30.11.2010р. у
справі №2а-3726/10/0670, постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 20.07.2012р. у
справі №0670/3602/12;

- звіт про нарахування єдиного внеску
за лютий 2013р., звіт про нарахування
єдиного внеску за березень 2013р., звіт
про нарахування єдиного внеску за
квітень 2013р., звіт про нарахування
єдиного внеску за травень 2013р.,
розрахунок фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пункту "б"-"з"
ст.13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" за 2013р. (з 01.04.2013р.);
розрахунок фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пункту "б"-"з"
ст.13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" за 2013р. (з 01.01.2013р.);
розрахунок фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пункту "б"-"з"
ст.13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" за 2013р. (з 01.07.2013р.),
розрахунок фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пункту "б"-"з"
ст.13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" за 2013р. (з 01.08.2013р.), звіт
про нарахування єдиного внеску за
червень 2013р., звіт про нарахування
єдиного внеску за липень 2013р., а також
постановами відділу державної
виконавчої служби.

З огляду на зазначене, та з урахуванням
часткового погашення заборгованості,
кредитор у своїй заяві зазначає, що
заборгованість боржника перед УПФУ в
Чуднівському районі становить 1558291,22
грн., з яких: 387921,92грн. заборгованості
зі сплати витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій за березень - серпень
2013р., 595248,09 грн. заборгованості з
недоїмки по страхових внесках,
300235,15грн. недоїмки по єдиному внеску,
274886,06 грн. фінансових санкцій та пені.

Як вбачається із матеріалів справи,
ухвалою суду від 15.11.1999р. було порушено
провадження у справі №14/325"б" та
одночасно введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів.

В газеті "Голос України" №17(2264) від
29.01.2000р. опубліковано оголошення про
порушення справи про банкрутство ВАТ
"Коровинецький цукровий завод".

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 19.11.2004р. на
стадії санації боржника було
затверджено мирову угоду від 19.11.2004р.,
укладену між кредиторами та боржником,
провадження по справі №14/325"Б"
припинено.

Відповідно до ч.7 ст. 12 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції до18.01.2013р.) дія мораторію
припиняється з дня припинення
провадження у справі про банкрутство.

З огляду на зазначене, дія мораторію по
даній справі була припинена.

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 03.12.2008 р.
було, зокрема, визнано недійсною мирову
угоду від 19.11.2004р., затверджену ухвалою
господарського суду Житомирської
області від 19.11.2004 р., поновлено
провадження по справі №14/325 "б" зі
стадії санації боржника, поновлено
повноваження керуючого санацією
Горука В.А.

За таких обставин, дія мораторію була
поновлена.

Як вбачається із матеріалів справи,
під час дії мораторію УПФУ в
Чуднівському боржнику були нараховані
боржнику фінансові санкції та пеню.

Відповідно до положень ст.1 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції до
18.01.2013р.) , мораторій на задоволення
вимог кредиторів - це зупинення
виконання боржником грошових
зобов'язань і зобов'язань щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів), термін виконання яких настав
до дня введення мораторію, і припинення
заходів, спрямованих на забезпечення
виконання цих зобов'язань щодо сплати
податків і зборів, застосованих до
прийняття рішення про введення
мораторію.

Частиною четвертою статті 12 цього
Закону встановлено, що мораторій на
задоволення вимог кредиторів
вводиться одночасно з порушенням
справи про банкрутство.

Таким чином, із моменту введення
мораторію боржник не може виконувати
як грошові зобов'язання та зобов'язання
щодо сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів), що виникли до
введення мораторію, так і заходи,
спрямовані на забезпечення їх
виконання.

Згідно з абзацом другим частини
четвертої статті 12 зазначеного Закону,
протягом дії мораторію на задоволення
вимог кредиторів забороняється
стягнення на підставі виконавчих
документів та інших документів, за
якими здійснюється стягнення
відповідно до законодавства; не
нараховуються неустойка (штраф, пеня),
не застосовуються інші санкції за
невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та інші види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).

Тобто, вказана норма встановлює
загальну заборону на нарахування
штрафу і пені протягом часу дії
мораторію на задоволення вимог
кредиторів. Зміст цієї заборони не
пов'язаний з визначенням поняття
мораторію і не обмежений ним. Заборона
чинна протягом дії мораторію. Тому
неустойка за невиконання грошових
зобов'язань не нараховується в силу
прямої заборони законом, безвідносно
до часу їх виникнення. Крім того, не
може розглядатися питання про
поширення чи непоширення мораторію на
не нараховану неустойку, оскільки
законом виключена можливість
виникнення та існування відносин
нарахування неустойки боржнику, щодо
якого діє мораторій, введений при
провадженні справи про його
банкрутство.

Аналогічну правову позицію про те, що
протягом дії здійснення провадження у
справі про банкрутство встановлюється
заборона на нарахування боржнику, щодо
якого порушено справу про банкрутство
та введено мораторій на задоволення
вимог кредиторів неустойки незалежно
від часу їх виникнення викладено у
постанові Верховного Суду України від
12.03.2013 року №29/5005/16170/2011.

Разом з тим, з огляду на те, що
кредиторські вимоги УПФУ в
Чуднівському районі на загальну суму
124784,81 грн. фінансових санкцій та пені
ґрунтуються та підтверджуються,
постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 19.06.2009р. у
справі №2а-1973/09/0670, постановою
Житомирського окружного
адміністративного суду від 30.11.2010р. у
справі №2а-3726/10/0670, постановою
Житомирського окружного
адміністративного суду від 16.05.2011р. у
справі № 0670/3383/11, постановою
Житомирського окружного
адміністративного суду від 25.01.2012р. у
справі №0670/21/12, які набрали законної
сили, зазначені вимоги підлягають
визнання та включенню до реєстру вимог
кредиторів боржника.

Відповідно до ст.35 ГПК України, факти,
встановлені рішенням господарського
суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори), за винятком
встановлених рішенням третейського
суду, під час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших
спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

Крім того, слід зазначити, що
відповідно абз. 8 п. 1 ст. 38 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції
від 22.12.2011 р.) вимоги за зобов'язаннями
боржника, визнаного банкрутом, що
виникли під час проведення процедур
банкрутства, можуть пред'являтися
тільки в межах ліквідаційної процедури
протягом двох місяців з дня офіційного
оприлюднення повідомлення про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури.
Зазначений строк є граничним і
поновленню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою суду від 18.07.2013р. було
визнано банкрутом Відкрите акціонерне
товариство "Коровинецький цукровий
завод", відкрито ліквідаційну
процедуру строком на 12 місяців до 18
липня 2014р. включно; призначено
ліквідатором арбітражного керуючого
Захарченко Ірину Вікторівну.

Згідно абз. 2,3 п.1 ст. 38 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції від 22.12.2011 р.) з дня прийняття
господарським судом постанови про
визнання боржника банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури:

- строк виконання всіх грошових
зобов'язань банкрута вважається таким,
що настав;

- у банкрута не виникає жодних
додаткових зобов'язань (у тому числі зі
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), крім витрат, безпосередньо
пов'язаних із здійсненням
ліквідаційної процедури.

Згідно з абз. 9 ч. 2 ст. 41 Закону України "
Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції від 22.12.2011 р.) - з дня визнання
боржника банкрутом та відкриття
ліквідаційної процедури ліквідатор
повідомляє працівників банкрута про
звільнення та здійснює його відповідно
до законодавства України про працю,
тому після звільнення працівників
підприємства - банкрута фонд оплати
праці не формується і не сплачуються
витрати на виплату і доставку пенсій.

З огляду на вищевикладене, поточні
кредитори можуть звернутися в
ліквідаційній процедурі з грошовими
вимогами до банкрута, які виникли за
період після порушення провадження у
справі про банкрутство і до дня
прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом.

Законами України врегульовано порядок
покриття витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, шляхом введення
окремого виду збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст. 1.2 Закону України
"Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування" платниками збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування є суб'єкти підприємницької
діяльності незалежно від форм
власності, їх об'єднання, бюджетні,
громадські та інші установи та
організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників.

Статтею 4 Закону України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлена ставка збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Отже суми витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій є окремим видом збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування, в зв'язку з чим на них
також розповсюджується дія норм, які
передбачені ч. 1 ст. 23 Закону України "
Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Отже, місцевим судом правомірно
визнано вимоги УПФУ в м.Житомирі в
розмірі 382092,19 грн. з урахуванням
часткового погашення заборгованості,
що підтверджуються судовими рішеннями,
а також розрахунками.

Також місцевий суд дійшов вірного
висновку щодо вимог в розмірі 5829,73 грн.,
які виникли у серпні 2013р. Дані вимоги
підтверджуються розрахунком фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів "б" -
"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" та не мають характеру
поточних, оскільки виникли після
винесення постанови про визнання
боржника банкрутом.

Відповідно до ч.8 ст.41 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції від 22.12.2011 р.), кошти, які
надходять при проведенні
ліквідаційної процедури,
зараховуються на основний рахунок
боржника, з якого здійснюються виплати
кредиторам, у порядку, передбаченому
ст. 45 Закону, з основного рахунку
проводяться такі виплати: поточні
платежі та витрати, пов'язані із
здійсненням ліквідаційної процедури.

В статті 45 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції від 22.12.2011 р.) зазначено
склад витрат, пов'язаних із здійсненням
ліквідаційної процедури, яка також не
передбачає сплату фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
та внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, в
зв'язку з чим, місцевий господарський
суд дійшов висновку, що вимоги заявника
в розмірі 5829,73 грн. не є ані витратами
четвертої черги, ані поточними
зобов'язаннями, виходячи зі змісту
спеціального Закону, а тому є всі
підстави відмовити в їх задоволенні.

Відповідно до ст. 45 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції від 22.12.2011 р.) вимоги
кредиторів що виникли із зобов'язань у
процедурі розпорядження майном чи в
процедурі санації боржника
задовольняються у четверту чергу.

З огляду на вищевикладене місцевий суд
правомірно задоволив вимоги УПФУ у
Чуднівському районі на суму 382092,19 грн.
заборгованості зі сплати витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
595248,09 грн. заборгованості з недоїмки по
страхових внесках, 300235,15грн. недоїмки
по єдиному внеску, які слід включити до
четвертої черги реєстру вимог
кредиторів боржника, 274886,06 грн.
фінансових санкцій та пені, які слід
включити до шостої черги реєстру вимог
кредиторів боржника. В решті вимоги
слід відхилити.

Отже, з огляду на викладене вище,
колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
вважає, що ухвала господарського суду
Житомирської області від 25.12.2013 року
відповідає матеріалам справи,
ґрунтується на чинному законодавстві і
підстав для її скасування немає.
Зазначені в апеляційній скарзі доводи
скаржника не обґрунтовані та не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому не можуть бути
підставою для скасування чи зміни
оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Чуднівському
районі Житомирської області № 436 від
30.12.13р. залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду
Житомирської області від 25.12.2013 року по
справі № 14/325"б" залишити без змін.

3. Постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Тимошенко О.М.

Суддя
Коломис В.В.

Суддя
Огороднік К.М.