ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року
Справа № 915/653/13

Позивач Публічне акціонерне
товариство «Креді Агріколь Банк»,

вул. Пушкінська, 42/4, м.
Київ, 01004

Відповідач Фізична
особа-підприємець ОСОБА_4,

АДРЕСА_1, 54024

Третя особа, яка не заявляє

самостійних вимог на предмет спору
гр. ОСОБА_5,

на стороні відповідача
АДРЕСА_2, 54003

Суддя Т. М. Дубова

ПРИСУТНІ:

Від позивача - Громова А.В.
довіреність № 191 від 20.03.2012 року

Від відповідача - ОСОБА_7
довіреність № 693 від 03.09.2012 року

Від третьої особи - не з'явився

У судовому засіданні присутній експерт
- Башара Г.С. посвідчення № НОМЕР_1 від
20.12.11 р.

СУТЬ СПОРУ: стягнення заборгованості в
сумі 6690647,03 грн., з яких: 5264594,65 грн. -
основний борг по кредиту, 938855,04 грн. -
проценти, 487197,34 грн. - пеня.

Заявою № 73001-5311 від 20.01.2014 р.
позивач з'ясував свої вимоги і просив
стягнути 658650,65 дол. США, що станом на
28.03.13 р. становить 5264594,65 грн. - основного
боргу по кредиту, 242537,90 дол. США, що
станом на 28.03.13 р. становить 1896070,22 грн. -
проценти, 49673, 24 дол. США, що станом на
28.03.13 р. становить 397038,21 грн. - пеню за
несвоєчасне погашення кредиту, 18291,40
дол. США, що станом на 28.03.13 р. становить
146203,16 грн. - пеню за несвоєчасне
погашення процентів.

Враховуючи, що відповідно до ст.22
ГПК України, позивач скористався своїм
правом до прийняття рішення, заява про
уточнення позовних вимог своєчасно
надіслана відповідачу та третій особі,
справа розглядається за заявою від
20.01.2014 року.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін та експерта, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.03.13 р. позивач звернувся до
господарського суду з позовом про
стягнення заборгованості з
відповідача в сумі 658650,65 дол. США, що
станом на 28.03.13 р. становить 5264594,65 грн. -
основного боргу по кредиту, 242537,90 дол.
США, що станом на 28.03.13 р. становить
1896070,22 грн. - проценти за період з 25.09.08 р.
по 01.07.11 р., 49673,24 дол. США, що станом на
28.03.13 р. становить 397038,21 грн. - пеню за
несвоєчасне погашення кредиту, 18291,40
дол. США, що станом на 28.03.13 р. становить
146203,16 грн. - пеню за несвоєчасне
погашення процентів за період з 29.09.12 р.
по 28.03.13 р., посилаючись на неналежне
виконання відповідачем обов'язків за
кредитним договором № 07/2008 від 24.09.2008 р.,
обґрунтовуючи свої вимоги ст.ст. 525, 526,
530, 625, 651, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.
193, 232 ГК України.

Відповідач надав відзив, яким просив в
задоволенні позову відмовити в повному
обсязі, посилаючись на те, що позивач
неналежним чином виконував свої
обов'язки, надав лише два перших транші
за кредитним договором на загальну
суму 668 832,00 дол. США, чим порушив п. 7.2.1
договору, що стало причиною
неповернення отриманого кредиту.

Також відповідач зазначив, що валюта
сум, які заявлені до стягнення, не
відповідає умовам кредитного договору,
оскільки, умовами договору
передбачалося надання та повернення
грошових коштів виключно в іноземній
валюті, а не в національній валюті
України.

Заявлені до стягнення суми процентів
та пені нараховані позивачем
безпідставно та зі значним завищенням
(детальніше викладено у відзиві, т.1 а.с.
130-134).

Крім того, відповідачем заявлені
клопотання про застосування строків
позовної давності, згідно ст.ст. 256, 257 ЦК
України, щодо основного боргу,
процентів та пені, в зв'язку зі спливом
загального трирічного строку позовної
давності (т. 1 а.с. 135-140, т.2 а.с. 145-149).

Позивач надав пояснення № 71002-208
від 12.03.14 р., якими заперечив проти
застосування строку позовної давності
та просив визнати поважними причини
пропуску строку позовної давності для
подачі до господарського суду позовної
заяви, обґрунтувавши це тим, що
відповідно до договору поруки від 24.09.08
р. третя особа несе солідарну
відповідальність з відповідачем за
неналежне виконання умов кредитного
договору від 24.09.08 р. Починаючи з
листопада 2008 року відповідачем було
порушено обов'язки щодо своєчасного та
повного погашення кредиту, сплати
процентів та пені, у зв'язку з чим 26.11.09
р. йому було направлено вимогу про
усунення порушення.

У зв'язку з невиконанням
відповідачем вищезазначеної вимоги,
позивач 02.02.10 р. звернувся до
Центрального районного суду м.
Миколаєва з позовом до відповідача та
третьої особи про стягнення
заборгованості. 22.02.10 р. ухвалою
Центрального районного суду було
відкрито провадження по справі № 7-2258/10.

Крім того, 03.10.11 р. позивач
звертався до господарського суду
Миколаївської області з позовом до
відповідача про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою суду від 29.12.11 р. позов було
залишено без розгляду у зв'язку з тим,
що в провадженні Центрального
районного суду знаходиться аналогічна
справа між тими сторонами з цього ж
предмету спору.

Ухвалою апеляційного суду
Миколаївської області від 15.01.13 р. було
закрито провадження по справі № 7-2258/10.

Таким чином, провадження в
порядку цивільного судочинства
тривало починаючи з 22.02.10 р. по 15.01.13 р.
(детальніше викладено у поясненнях).

Позивач зазначив, що строк
позовної давності для звернення до
суду після його переривання (02.02.10 р.)
почав діяти з 03.02.10 р. та сплинув 02.02.13 р.,
тобто ним при повторному зверненні
лише незначним чином пропущений строк,
що є об'єктивною та поважною причиною
для його відновлення.

Третя особа надала пояснення від
17.05.13 р., якими позовні вимоги позивача
заперечила з підстав, зазначених
відповідачем у його відзиві та заяві
про застосування строку позовної
давності (а.с. 221, т. 1).

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін та експерта, господарський суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають, виходячи з
наступного.

24.09.2008 року між АТ
«Індустріально-експертний банк»,
правонаступником якого є позивач
(статут ПАТ «Креді Агріколь Банк», т. 1
а.с. 170-172) та відповідачем був укладений
кредитний договір № 07/2008, згідно якого
позивач зобов'язувався надати
відповідачу кредит у вигляді
невідновлювальної кредитної лінії, у
валюті, обумовленій в цьому договорі, у
розмірі 1 000 000,00 дол. США, а відповідач
зобов'язувався прийняти, використати
його за цільовим призначенням,
сплатити плату за кредит та повернути
банку кредит в повному обсязі в порядку
та у строки, обумовлені цим договором.

Строк функціонування кредитної лінії
становить з 24.09.08 р. по 23.09.18 року.

Кредит повинен був надаватися
відповідачу траншами, при цьому
мінімальний розмір кожного траншу
повинен бути не менше ніж 20% від суми
ліміту невідновлювальної кредитної
лінії, але не менше ніж мінімальна сума
кредиту (5 000,00 дол. США) або еквівалент в
іншій валюті, в межах ліміту
кредитування.

Відповідно до п. 15.1 договору, він набув
чинності з моменту його підписання
повноважними представниками сторін та
діє до моменту належного виконання
сторонами взятих на себе зобов'язань за
цим договором в повному обсязі, при
цьому, боргові зобов'язання
відповідача перед позивачем, а також
права позивача стосовно цих боргових
зобов'язань (в тому числі право на
договірне списання коштів відповідача)
за цим договором, а також угоди про
забезпечення залишаються чинними до
моменту повного виконання боргових
зобов'язань за цим договором.

Пунктом 2.1 договору сторони визначили
цільове використання кредиту, а саме:
1-й транш на суму 468 832,00 дол. США - на
рефінансування кредитної
заборгованості перед товариством з
обмеженою відповідальністю
«Український промисловий банк» шляхом
безготівкового перерахування
кредитних коштів на безготівковий
рахунок відповідача, відкритий в ТОВ
«Український промисловий банк»; 2-й
транш на суму 200 000,00 дол. США - на
проведення ремонту 2-го та 3-го поверхів
нежитлової будівлі торгівельного
комплексу, що знаходиться за адресою: м.
Миколаїв, пр. Жовтневий, 19/1; 3-й транш на
суму 331 168,00 дол. США - на розвиток
бізнесу.

Додатком № 1 до договору сторони
узгодили графік повернення кредиту та
сплати відсотків (т. 1 а.с. 34-36).

Надання кредиту здійснювалось шляхом
зарахування кредитних коштів на
поточний рахунок відповідача №
0501 (п. 3.6 кредитного договору).

Згідно п. 5.1 договору відповідач був
зобов'язаний повернути кредит
частинами щомісячно до 5-го числа
місяця, наступного за періодом
нарахування процентів, відповідно до
графіку погашення кредиту.

На виконання умов договору, позивач
надав відповідачу кредит в сумі 468 832,00
дол. США за 1-м траншем на підставі заяви
відповідача від 25.09.08 р. та 200 000,00 дол.
США за 2-м траншем на підставі заяви від
30.09.08 р., що підтверджується випискою
банку (т. 1 а.с. 48-50).

Третій транш в сумі 331168,00 дол. США,
відповідно до п. 2.1.1 договору,
відповідачу не надавався.

Згідно ст.ст. 1050, 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. Якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідач свої зобов'язання за
договором виконав не в повному обсязі,
повернув частково кредит в сумі 10 181,35
дол. США (еквівалентно 54 725,53 грн. за
курсом НБУ на день платежу), що
підтверджується розрахунком позивача
(т. 1 а.с. 55, т. 2 а.с. 132) та платіжними
дорученнями в іноземній валюті від
06.10.08, 05.11.08, 24.11.08 ( т. 1 а.с. 70, 72, 75).

Таким чином, станом на 28.03.13 р.
заборгованість відповідача складала
суму 658 650,65 дол. США, про що також
зазначено у висновку № 905-906
судово-економічної експертизи від 30.12.13
р.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК
України зобов'язання повинно
виконуватись належним чином.
Відповідач свої обов'язки за договором
належним чином не виконав.
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно п. 4.2 кредитного договору, за
користування кредитом відповідач
зобов'язаний сплатити позивачу
проценти за користування кредитом зі
ставкою 14% (із розрахунку 360 днів на рік).
Сума процентів, що підлягають сплаті,
нараховується щомісячно на наступний
робочий день після закінчення
чергового періоду нарахування, в день
повного погашення кредиту та в
останній робочий день грудня
відповідного року на фактичну суму
заборгованості відповідача за
кредитом у відповідному періоді, та
охоплює період з дня надання кредиту по
день повного погашення заборгованості
за кредитом. Нараховані проценти
сплачуються відповідачем у валюті
кредиту щомісячно до 5 числа місяця,
наступного за періодом нарахування
процентів та вдень повного погашення
кредиту за минулий період нарахування
процентів, відповідно до графіку
погашення.

Позивачем за період з 25.09.08 р. до
01.07.11 р. нараховано відсотків за
користування кредитом 258332,89 дол. США, з
яких відповідачем погашено 15794,99 дол.
США, що підтверджується розрахунком
позивача (т.2 а.с. 133), платіжними
дорученнями в іноземній валюті від
06.10.08 р., 05.11.08 р., 24.11.08 р., 05.12.08 р. ( т. 1 а.с.
69, 73, 77, 79)

Отже, заборгованість відповідача
по відсотках станом на 28.03.13 р. складала
242537,90 дол. США, про що також визначено у
висновку № 905-906 судово-економічної
експертизи від 30.12.13 року.

Відповідно до п. 10.1.1 кредитного
договору, у разі порушення строків
виконання будь-якого з боргових
зобов'язань відповідач зобов'язаний
сплатити на користь позивача пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла у період, за який
сплачується пеня, за кожен день
прострочення. Нарахування пені
здійснювалось на суму простроченого
виконанням боргового зобов'язання за
весь час прострочення. Пеня,
передбачена цим договором,
нараховується позивачем у валюті
заборгованості та сплачується
відповідачем у національній валюті
України за офіційним курсом
Національного Банку України на дату
здійснення відповідного платежу.

У зв'язку з простроченням
відповідачем виконання грошових
зобов'язань за кредитним договором,
позивачем на підставі п. 10.1.1 договору
нараховано та заявлено до стягнення
пеню за несвоєчасне погашення кредиту
в сумі 49673,24 дол. США, що станом на 28.03.13 р.
становила 397038,21 грн. та пеню за
несвоєчасне погашення процентів за
період з 29.09.12 р. по 28.03.13 р. в сумі 18291,40
дол. США, що станом на 28.03.13 р. становила
146203,16 грн.

Отже, заборгованість відповідача
по кредиту складає 658650,65 дол. США, що
станом на 28.03.13 р. становила 5264594,65 грн.,
проценти за користування кредитом за
період з 25.09.08 р. по 01.07.11 р. складають
242537,90 дол. США, що станом на 28.03.13 р.
становила 1896070,22 грн., пені за
несвоєчасне погашення кредиту та за
несвоєчасне погашення процентів за
період з 29.09.12 р. по 28.03.13 р. складають в
сумі 49673,24 дол. США, що станом на 28.03.13 р.
становила 397038,21 грн. та 18291,40 дол. США, що
станом на 28.03.13 р. становила 146203,16 грн.

Разом з тим, як зазначалось вище,
позивач звернувся до суду 28.03.13 р., про
що свідчить декларація № 9915942 (т. 1 а.с.
83).

Згідно п.п. 5.3., 7.2.2. кредитного
договору № 07/2008 від 24.09.2008 року, у
випадку виникнення неналежного
виконання відповідачем своїх
зобов'язань за кредитним договором,
позивач вправі, повідомивши про це
відповідача, в односторонньому порядку
вимагати від позичальника достроково
повернути кредит в повному обсязі, при
цьому обов'язки банку з надання кредиту
припиняються, а сам кредитний договір
вважається зміненим. В свою чергу,
відповідач зобов'язаний виконати
вимогу банку і повернути отриманий
кредит в повному обсязі разом з
нарахованою платою за кредит і
штрафними санкціями, в строк не пізніше
3 робочих днів з моменту отримання
відповідної вимоги позичальника.

26.11.2009 р. позивачем було
підготовлено вимогу № 1898/1 відповідачу
про усунення порушення (т.1 а.с.142), в якій
він вимагав негайно погасити
заборгованість за кредитним договором
№ 07/2008 від 24.09.2008 р. в повному обсязі в
зв'язку невиконання відповідачем
зобов'язань та утворенням
заборгованості 658650,68 доларів США (тіло
кредиту), 85551,41 доларів США (процентів)
та 7940,40 доларів США (пені).

16.12.2009 року під розписку її було
вручено відповідачу.

Визначені факти не заперечуються
позивачем, а також підтверджуються
документами, що містяться в матеріалах
справи: касаційній скарзі № 10604/571 від
13.11.2012 року на постанову Одеського
апеляційного господарського суду від
28.08.2012 року по справі № 5016/3722/2011(17/180)
банк посилався на згадану обставину як
на підставу для своїх вимог, відповіді
відповідача на вимогу № 1898/1 від 26.11.2009 в
листі б/н від 29.01.2010 р., листі позивача №
ОФ/11-77 від 16.02.2010 року.

Отже, вимога позивача № 1898/1 від
26.11.2009 року є зміною умови кредитного
договору щодо строку повернення
кредитних коштів відповідно до ст.651
ЦК України, ч.2 ст.1050 ЦК України та п.п. 5.3.
7.2.2. кредитного договору № 07/2008 від
24.09.2008 року. Таким чином,
передбачені кредитним договором три
робочих дні для виконання вимоги
закінчилися 21.12.2009 року і з 22.12.2009 року
розпочав свій перебіг трирічний строк
позовної давності для стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ 07/2008 від 24.09.2008 року, оскільки саме з
цього моменту позивач довідався про
своє порушене право.

Згідно із ст.ст. 256, 257 ЦК України,
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу; загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Частинами 1, 6 ст. 261 ЦК України
передбачено, що перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила;

за зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання; за зобов'язаннями, строк
виконання яких не визначений або
визначений моментом вимоги, перебіг
позовної давності починається від дня,
коли у кредитора виникає право
пред'явити вимогу про виконання
зобов'язання; якщо боржникові
надається пільговий строк для
виконання такої вимоги, перебіг
позовної давності починається зі
спливом цього строку.

2 лютого 2010 р. позивач звернувся до
Центрального районного суду м.
Миколаєва з позовною заявою № 02/ЦМ/10-69
від 02.02.2010 р. про стягнення в
солідарному порядку з відповідача та
ОСОБА_5 заборгованості за кредитним
договором № 07/2008 від 24.09.2008 року в сумі
770 946,74 доларів США(т.1 а.с.96-98).

Ухвалою від 22 лютого 2010р. Центрального
районного суду м. Миколаєва було
відкрито провадження по справі № 7-2258/10.

За змістом ст.264 ЦК України перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку.

Позовна давність переривається у разі
пред'явлення особою позову до одного із
кількох боржників, а також якщо
предметом позову є лише частина вимоги,
право на яку має позивач.

Після переривання перебіг позовної
давності починається заново.

Час, що минув до переривання перебігу
позовної давності, до нового строку не
зараховується.

Позовна заява № 02/ЦМ/10-69 була подана
позивачем до Центрального районного
суду м. Миколаєва 02.02.2010 року, після
переривання позовна давність
закінчилася 02.02.2013 року, тобто за два
місяці до звернення позивача з позовом
по даній справі. Згідно ч.ч. 2-5 ст.
267 ЦК України заява про захист
цивільного права або інтересу має бути
прийнята судом до розгляду незалежно
від спливу позовної давності. Позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення. Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові. Якщо суд визнає
поважними причини пропущення позовної
давності, порушене право підлягає
захисту.

Наведені позивачем в клопотанні про
поновлення строку позовної давності
від 13.03.14 обставини, не можуть вважатися
поважними причинами пропуску строку,
оскільки свідчать лише про порушення
ним вимог ст.12 ГПК України та ст. ст.15, 16
ЦПК України щодо підвідомчості даного
спору при пред'явлені позову до
Центрального районного суду м.
Миколаєва та не вжиття необхідних
заходів для забезпечення можливості
розгляду відповідного спору в порядку
господарського судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 265 ЦК України, залишення
позову без розгляду не зупиняє
перебігу позовної давності.

Отже, посилання позивача на ухвалу
господарського суду Миколаївської
області від 29.12.11 р., якою було залишено
позов ПАТ «Креді Агріколь Банк» до ФОП
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості
без розгляду в звязку з тим, що в
провадження Центрального районного
суду м. Миколаєва розглядалась
аналогічна справа між тими ж сторонами,
з того ж предмету спору, не заслуговує
на увагу.

Відповідно до ст. 266 ЦК України, зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо).

З огляду на викладене, суд вважає, що
клопотання відповідача про
застосування строку позовної давності
підлягає задоволенню, а в позові як до
основного боргу, так і до додаткових
вимог слід відмовити, оскільки
позивачем не наведено будь-яких
поважних причин пропуску строку
позовної давності.

Враховуючи викладене, в позові
слід відмовити, судові витрати
віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення може бути оскаржене у 10-дений
строк.

Рішення оформлено у
відповідності зі ст. 84 ГПК України та
підписано суддею 18.03.14 р.

Суддя
Т.М. Дубова