ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2014 р.
Справа № 914/271/14

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "УКР-ПОЛІМЕР",
с.Воля-Ковельська Волинської області

до відповідача 1: Товариства з
обмеженою відповідальністю "УКРПЛАСТ
СЕРВІС", м. Донецьк

до відповідача 2: Товариства з
обмеженою відповідальністю "ГАЛИЦЬКА
КАБЕЛЬНА КОМПАНІЯ", м.Львів

про: стягнення 496 563,22 грн.

Суддя Король М.Р.

За участю представників:

від позивача: Мудрак І.С. - представник
(довіреність від 02.01.14р.);

від відповідача 1: не прибув;

від відповідача 2: не прибув;

В судовому засіданні 05.03.2013 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Суть спору:

позов заявлено Товариством з обмеженою
відповідальністю "УКР-ПОЛІМЕР" (с.
Воля-Ковельська Волинської області) до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "УКРПЛАСТ СЕРВІС"
(м.Донецьк) та Товариства з обмеженою
відповідальністю "ГАЛИЦЬКА КАБЕЛЬНА
КОМПАНІЯ" (м.Львів) про стягнення 496563,22
грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
відповідач 1, отримавши від позивача
товарно-матеріальні цінності згідно
договору № 228 від 22.10.2012р., не сплатив їх
повної вартості, внаслідок чого
виникла заборгованість у сумі 338412,50
грн.

Ухвалою суду від 29.01.14 року порушено
провадження у справі. Розгляд справи
призначено на 19.02.2014 року.

В судове засідання 19.02.2014 року
представник позивача явку
повноважного представника забезпечив,
позовні вимоги підтримав, через
канцелярію господарського суду подав
додаткові матеріали (вх. № 6671/14 від
14.02.2014 року), які долучено до справи.

Відповідач -1 та відповідач - 2 участь
повноважних представників в судове
засідання не забезпечили. Від
відповідача - 2 надійшов відзив на
позовну заяву (вх. № 7034/14 від 18.02.2014
року), в якому відповідач -2 позовні
вимоги визнає, звертає увагу на важке
матеріальне становище, яке позбавляє
його можливості погасити
заборгованість. Розгляд справи
відкладено на 05.03.2014 року.

24.02.2014 р. до суду поступило клопотання
відповідача 1 (вх. № 7411/14 від 24.02.2014 року)
про відкладення розгляду справи,
призначеного на 19.02.2014 р.

В судове засідання 05.03.204 року
представник позивача явку
повноважного представника забезпечив,
позов підтримав з підстав, викладених у
позовній заяві.

Відповідач 1 та відповідач 2 явки
повноважних представників в судове
засідання не забезпечили, хоча були
належним чином повідомлені про час та
місце судового засідання, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштових відправлень, які
містяться в матеріалах справи.

Справа розглядається за наявними в ній
матеріалами у відповідності до ст. 75
ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, повно та об'єктивно
дослідивши докази в їх сукупності, суд
встановив наступне.

22 жовтня 2012 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"УКР-ПОЛІМЕР" (далі - позивач,
постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "УКРПЛАСТ
СЕРВІС" (далі-відповідач 1, покупець)
було укладено договір купівлі-продажу
№ 228 (далі-договір), відповідно до п. 1.1
якого продавець зобов'язується
поставити та передати у власність
покупця товар, а покупець - прийняти і
оплатити його на умовах цього договору.
Відповідач 2 відповідає перед
позивачем за порушення зобов'язання
Товариством з обмеженою
відповідальністю - фірмою "УКРПЛАСТ
СЕРВІС" на підставі договору поруки
від 22.10.2012 року.

Відповідач 1 отримав від позивача товар
згідно договору № 228 від 22.10.2012р. на
загальну суму 2515812,50 грн., про що
свідчать видаткові накладні: № УП000001160
від 23.10.2012 року на суму 210100,00 грн.; №
УП000001427 від 23.11.2012 року на суму 102300,00
грн.; № УП000001620 від 19.12.2012 року на суму
204600,00 грн.; № УП000000043 від 18.01.2013 року на
суму 77550,00 грн.;№ УП000000093 від 28.01.2013 року
на суму 51700,00 грн.;№ УП000000103 від 30.01.2013
року на суму 51700,00 грн.;№ УП000000177 від
13.02.2013 року на суму 51700,00 грн.;№ УП000000223
від 20.02.2013 року на суму 76725,00 грн.;№
УП000000297 від 06.03.2013 року на суму 50600,00
грн.;№ УП000000345 від 18.03.2013 року на суму
30485,00 грн.;№ УП000000411 від 28.03.2013 року на
суму 130000,00 грн.;№ УП000000510 від 10.04.2013 року
на суму 95700,00 грн.;№ УП000000584 від 18.04.2013
року на суму 116187,50 грн.;№ УП000000600 від
25.04.2013 року на суму 156887,50 грн.;№ УП000000773
від 23.05.2013 року на суму 99630,00 грн.;№
УП000000780 від 27.05.2013 року на суму 181500,00
грн.;№ УП000001064 від 12.07.2013 року на суму
8350,00 грн.;№ УП000001214 від 31.07.2013 року на
суму 136125,00 грн.;№ УП000001294 від 14.08.2013 року
на суму 173685,00 грн.;№ УП000001360 від 22.08.2013
року на суму 85875,00 грн.;№ УП000001403 від
29.08.2013 року на суму 90750,00 грн.;№ УП000001445
від 04.09.2013 року на суму 94050,00 грн.;№
УП000001587 від 27.09.2013 року на суму 71568,75
грн.;№ УП000001625 від 07.10.2013 року на суму
71568,75 грн.;№ УП000001708 від 08.11.2013 року на
суму 96475,00 грн. (копії видаткових
накладних містяться в матеріалах
справи).

У відповідності до п. 1.3 договору, ціна
товару за цим договором вказується в
накладних на відвантаження товару.
Загальна сума цього договору
визначається сумою всіх накладних на
поставки за цим договором.

Згідно п. 2.1 договору, покупець за цим
договором здійснює оплату товару на
умовах 100% попередньої оплати.

Відповідачем 1 сплачено 2 177 400 грн.
вартості поставленого товару, що
підтверджується довідками банків,
копії яких знаходяться в матеріалах
справи.

Відповідач 1 не здійснив розрахунок за
отриманий товар у повному обсязі, в
зв'язку з чим у нього виникла
заборгованість перед позивачем в сумі
338412,50 грн.

Оцінивши подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Статтею 193 ГК України передбачено, що
господарські зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів і договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.
Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

До виконання господарських зобов'язань
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства. Статтею 525 ЦК
України передбачено, що одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до п. 2.1 договору сторони
визначили 100% передоплату. Докази
попередньої оплати відповідачем 1
товару в матеріалах справи відсутні.

Якщо у договорі або законі не
встановлено строку (терміну), у який
повинно бути виконано грошове
зобов'язання, судам необхідно виходити
зприписів частини другої статті 530 ЦК
України. Цією нормою передбачено, між
іншим, і можливість виникнення
обов'язку негайного виконання; такий
обов'язок випливає, наприклад, з
припису частини першої статті 692 ЦК
України, якою визначено, що покупець за
договором купівлі-продажу повинен

оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього; відтак якщо
договором або актами цивільного
законодавства не встановлено інший
строк оплати товару, відповідна оплата
має бути здійснена боржником негайно
після такого прийняття, незалежно від
того, чи пред'явив йому кредитор
пов'язану з цим вимогу. При цьому
передбачена законом відповідальність
за невиконання грошового зобов'язання
підлягає застосуванню починаючи з дня,
наступного за днем прийняття товару,
якщо інше не вбачається з укладеного
сторонами договору. Відповідні
висновки випливають зі змісту частини
другої статті 530 ЦК України. (Постанова
пленуму Вищого господарського суду
України „Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" №14 від 17.12.2013 р.).

В силу положень ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України закріплено,
що покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Як встановлено ч.3 ст. 509 ЦК України,
зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

У відповідності до ст. 712 ЦК України, за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або
іншим подібним використанням, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами справи підтверджено, що
позивач свої зобов'язання за договором
№ 228 від 22.10.2012 р. виконав повністю, а
відповідач 1 свій обов'язок щодо
остаточного розрахунку за отриманий
товар вчасно не виконав, в зв'язку з чим
у нього виникла заборгованість за
вказаним договором у розмірі 338412,50 грн.

Згідно вимог ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки та відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком. Правочин щодо забезпечення
виконання зобов'язання вчиняється у
письмовій формі (ч. 1 ст. 547 ЦК України).

Відповідно до п. 5.3 договору, за
прострочення оплати товару покупець
сплачує продавцю штраф в розмірі 5% від
вартості поставленого товару та пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період прострочення,
від суми боргу за кожен день
прострочення.

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Із врахуванням викладеного, позивачем
правомірно нараховано 21 562,78 грн. пені.
та 125790,62 грн. штрафу.

Положеннями статті 625 ЦК України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Суд погоджується з наданим позивачем
розрахунком 3% річних в сумі 10797,32 грн.

Крім того, з метою забезпечення
виконання зобов'язань відповідача 1 за
договором №228 від 22.10.2012 р. між
позивачем та відповідачем 2 було
укладено договір поруки від
22.10.2012р.(далі по тексту -договір поруки).

У пункті 1.1. договору поруки зазначено,
що Поручитель (відповідач 2)
зобов'язується перед Кредитором
(позивачем) у повному обсязі
відповідати за виконання ТзОВ
"УКРПЛАСТ СЕРВІС" зобов'язань, що
існують або виникнуть в майбутньому на
підставі укладеного договору між
кредитором та боржником: договору №228
поставки від 22.10.2012 року, за умовами
якого кредитор зобов'язується передати
у власність боржника товар, а боржник
зобов'язується прийняти і оплати його
на умовах визначених договором, надалі
- основний договір.

Згідно п.1.2. договору поруки, у разі
порушення боржником основного
договору, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники. Відповідальність
поручителя обмежується сумою 1 000, 00 грн.

Про наявність порушень умов договору
відповідачем 1, позивач письмово
повідомив відповідача 2, про що
свідчить копія вимоги від 28.11.2013р. з
відміткою про отримання її
відповідачем 2.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Згідно ст. 554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Позовні вимоги належним чином
доведені, документально підтверджені,
у зв'язку чим суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими, а отже такими, що
підлягають повному задоволенню.

Судовий збір покладається на
відповідачів у відповідності до ст. 49
ГПК України.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.
4, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України,
господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "УКРПЛАСТ СЕРВІС" (93037,
м. Донецьк, вул. Кірова, 90, кв. 39,
ідентифікаційний код 33810369) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "УКР-ПОЛІМЕР" (45060,
Волинська область, Ковельський район,
с. Воля-Ковельська, вул. Зарічна, 13,
ідентифікаційний код 37986336) 337412,50 грн.
основного боргу, 21 562,78 грн. пені, 125 790,62
грн. штрафу, 10 797,32 грн. - 3% річних річних
та 9911,27грн. судового збору.

3. Стягнути солідарно з Товариства з
обмеженою відповідальністю "УКРПЛАСТ
СЕРВІС" (93037, м. Донецьк, вул. Кірова, 90,
кв. 39) та Товариства з обмеженою
відповідальністю "ГАЛИЦЬКА КАБЕЛЬНА
КОМПАНІЯ" (79037, м.Львів,
вул.Б.Хмельницького, буд. 241, кв. 41,
ідентифікаційний код 32800603) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "УКР-ПОЛІМЕР" (45060,
Волинська область, Ковельський район,
с. Воля-Ковельська, вул. Зарічна, 13,
ідентифікаційний код 37986336) 1000,00 грн., 20,00
грн. судового збору

4. Накази видати згідно ст. 116 ГПК
України.

Повне рішення складено 11.03.2014 р.

Суддя
Король М.Р.