м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Альтер С"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ділайт-Україна"
про стягнення грошових коштів
Суддя Котков О.В.
У засіданні брали участь:
від позивача: Лях Є.Ю. (представник за
від відповідача: не з'явились.
В судовому засіданні 18 березня 2014
року, відповідно до положень
ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, було
оголошено вступну та резолютивну
19 грудня 2013 року до канцелярії
Господарського суду міста Києва від
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Альтер С" (позивач) на
розгляд суду надійшла позовна заява №
256 від 20 листопада 2013 року в якій
викладені позовні вимоги про стягнення
з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ділайт-Україна"
(відповідач) заборгованості за
договором поставки № К-353 (під
реалізацію товару споживачам) з
протоколом розбіжностей від 01.03.2012 року
в розмірі 21 410,76 грн. (двадцять одна
тисяча чотириста десять гривень 76
Окрім того, в прохальній частині
позовної заяви позивач просить вжити
заходи для забезпечення позову шляхом
накладення арешту на грошові кошти та
на майно відповідача.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач, як Покупець, не виконав
належним чином взяті на себе
зобов'язання за договором поставки №
К-353 (під реалізацію товару споживачам)
з протоколом розбіжностей від 01.03.2012
року, зокрема, у визначені договором
строки не здійснив в повному обсязі
оплату вартості поставленого йому
позивачем, як Постачальником, товару,
внаслідок чого у відповідача
утворилась заборгованість перед
позивачем за вказаним правочином.
Відповідач відзиву на позовну заяву не
надав, участь свого представника в
судові засідання не забезпечував. Про
час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 20.12.2013 року (суддя Котков О.В.)
прийнято позовну заяву до розгляду та
порушено провадження по справі,
розгляд справи призначено на 21.01.2014
Ухвалами Господарського суду міста
Києва від 21.01.2014 року та 11.02.2014 року
розгляд справи, у зв'язку з неявкою
представників відповідача
відкладався.

Розпорядженням від 18.02.2014р. Голови
Господарського суду міста Києва
передано справу № 910/24680/13 для розгляду
судді Пригуновій А.Б., у зв'язку із
перебуванням судді Коткова О.В у
відрядженні.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва 18.02.2014р. справу № 910/24680/13 прийнято
до провадження судді Пригунової А.Б.,
розгляд справи призначено на 18.03.2014р. о
10:00.

Розпорядженням від 03.03.2014р. Голови
Господарського суду міста Києва
передано справу № 910/24680/13 для розгляду
судді Коткову О.В.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 03.03.2014 року прийняти справу
№ 910/24680/13 до провадження, судом
ухвалено здійснювати розгляд справи в
судовому засіданні призначеному на
18.03.14 року о 10:00.

Клопотання щодо фіксації судового
процесу учасниками процесу не
заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд
справи здійснювався без застосуванням
засобів технічної фіксації судового
процесу у відповідності до статті 811
Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідно до статті 66 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора чи його заступника, який
подав позов, або з своєї ініціативи має
право вжити заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

У відповідності до ст. 4 Закону України
«Про судовий збір», судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі. Згідно положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2012 рік» станом на 01.01.2012 року
мінімальна заробітна плата у місячному
розмірі становить - 1 147,00 грн.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір», ставка за подання до
господарського суду заяви про вжиття
запобіжних заходів та забезпечення
позову складає 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати.

Тобто за подання заяви про
забезпечення позову, заявником мало
бути сплачено 1 720,50 грн. судового збору.
Доказів оплати поданої заяви про
забезпечення позову позивачем до суду
не додано.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах
справи доказів, необхідних для повного
та об'єктивного вирішення справи,
розгляд справи відбувався з
урахуванням положень ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України за наявними у справі
матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01 березня 2012 року між позивачем (надалі
- Постачальник або Продавець) та
відповідачем (далі по тексту - Покупець
або Отримувач) (разом - сторони) було
укладено договір поставки (під
реалізацію товару споживачам) з
протоколом розбіжностей № К-353
(належним чином засвідчена копія
договору міститься в матеріалах
справи, надалі - Договір або Договір
поставки), відповідно до п. 1.1. якого
Постачальник приймає на себе
зобов'язання поставляти і передавати у
власність Покупцеві, а Покупець
зобов'язується приймати і оплачувати
товар за ціною та в асортименті,
погоджених сторонами в Специфікаціях,
що є невід'ємними частинами Договору і
в кількості, передбаченій Замовленнями
на товар.

Позивач зазначає, що на виконання умов
Договору Продавець передав, а Покупець
прийняв товар на загальну суму - 27 509,09
грн., при цьому, позивач вказує, що
Покупець за товар не розрахувався,
однак частково повернув товару,
зокрема на суму - 6 098,33 грн., а відтак, за
розрахунками позивача, відповідач має
заборгованість за Договором в розмірі
21 410,76 грн., тобто 27 509,09 грн. - 6 098,33 грн.

Оцінивши в нарадчій кімнаті наявні в
матеріалах справи документи та докази,
господарський суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

У відповідності до ст. 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язань -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Згідно з частиною першою статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

За ст. 712 Цивільного кодексу України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного
кодексу України).

Частиною 1 статті 665 Цивільного кодексу
України встановлено, що за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) сплатити за нього певну
грошову суму.

Як вже було встановлено судом, 01
березня 2012 року між сторонами укладено
договір поставки (під реалізацію
товару споживачам) з протоколом
розбіжностей № К-353 згідно п. 1.1. якого
Постачальник приймає на себе
зобов'язання поставляти і передавати у
власність Покупцеві, а Покупець
зобов'язується приймати і оплачувати
товар за ціною та в асортименті,
погоджених сторонами в Специфікаціях,
що є невід'ємними частинами Договору і
в кількості, передбаченій Замовленнями
на товар.

З матеріалів справи випливає, що на
виконання умов Договору в період з
березня по квітень 2013 року позивач
передав товар на загальну суму 27 509,09
грн., що підтверджується видатковими
накладними: № 00005514 від 08.03.2013р., № 00005515
від 08.03.2013р., № 00005516 від 08.03.2013р., № 00005517
від 08.03.2013р., № 00006893 від 21.03.2013р., № 00006894
від 21.03.2013р., № 00006895 від 21.03.2013р., № 00010720
від 25.04.2013р., № 00010718 від 25.04.2013р., № 00010717
від 25.04.2013р. та № 00010716 від 25.04.2013р.
(належним чином засвідчені копії
накладних містяться в матеріалах
справи), а відповідач отримав товар, що
підтверджується підписом та відбитком
штампу Отримувача на відповідних
видаткових накладних. Обставини
поставки-прийняття товару на суму 27 509,09
грн. також підтверджується складеним
між сторонами актом звірки взаємних
розрахунків за період з березня по
липень 2013 року (копія акту в справі).

Статтею 691 Цивільного кодексу України
передбачено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар за ціною,
встановленою у договорі
купівлі-продажу, а також вчинити за
свій рахунок дії, які відповідно до
договору, актів цивільного
законодавства або вимог, що звичайно
ставляться, необхідні для здійснення
платежу.

Згідно із частиною 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

За ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України
Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Пунктом 4.3. Договору, в редакції
протоколу розбіжностей, встановлено,
що Покупець оплачує поставлений товар
у безготівковій формі на умовах
здійснення періодичних платежів,
шляхом перерахування грошових коштів
на поточний рахунок Постачальника
через кожні 7 (сім) календарних днів
після реалізації поставленого товару
Споживачам.

З матеріалів справи слідує, що Покупець
повернув на користь Продавця товару на
суму 6 098,33 грн., що підтверджується
видатковими накладними на повернення
№№: 58 та 59, а також випливає з акту
звіряння за період з серпня по грудень
2013 року (копії накладних та акту в
справі).

Доказів здійснення Покупцем на користь
Покупця оплати за товар по Договору до
суду не представлено.

Стаття 629 Цивільного кодексу України
передбачає, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України).

За п. 4.3. Договору, в редакції протоколу
розбіжностей, Покупець складає один
раз у два тижні звіт щодо залишків
поставленого товару в магазинах
Покупця та надсилає його Постачальнику
електронною поштою, факсом або іншим
способом, що дозволяє зафіксувати
момент його передачі.

Судом установлено, що в жовтні 2013 року
Постачальник звернувся до Покупця з
листом-вимогою № 225 від 14.10.2013р. щодо
надання звіту про залишки товару та
зауважив на тому, що у випадку не
надання звіту Покупець зобов'язаний
оплатити отриманий товар (копія листа в
справі). Факт надсилання позивачем
14.10.2013р. на адресу Покупця вказаної
вимоги підтверджується описом
вкладення в цінний лист з відміткою
поштового штемпеля про оплату
відправки поштової кореспонденції та
квитанцією про оплату № 8/14 (оригінали
документів в справі). Позивач
стверджує, а відповідачем не
спростовано, що звіту Отримувач не
надав, коштів за товар Покупець на
користь Продавця станом на січень 2014
року не провів.

Ухвалами Господарського суду міста
Києва від 20.12.2013р. та від 21.01.2014р.
відповідача було зобов'язано надати
суду відзив на позов, контррозрахунок
суми заявленої до стягнення.

Всупереч вимогам вказаних ухвал суду
контррозрахунку заявлених до
стягнення сум відповідач до суду не
надав та не надіслав.

Враховуючи викладене, з урахуванням
того, що доказів повернення товару по
Договору у більшому розмірі, аніж
вказано позивачем в позовній заяві, а
також доказів проведення Покупцем на
користь Продавця оплати товару, станом
на березень 2014 року, до суду не
представлено, обґрунтованими є позовні
вимоги про стягнення з Покупця на
користь Постачальника заборгованості
за Договором поставки в розмірі 21 410,76
грн. з розрахунку 27 509,09 грн. (сума
товару) - 6 098,33 грн. (частково повернений
товар).

Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Враховуючи все вищевикладене, позовні
вимоги є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті
судового збору в сумі 1 720,50 грн.
відповідно до положень статті 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 66, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ділайт-Україна"
(ідентифікаційний код 35847906, адреса: 04074,
м. Київ, вул. Лугова, буд. 12,
р/р 000 в АБ «БРОКБІЗНЕСБАНК»
в м. Києві, МФО 300249,
ІПН 43, свідоцтво платника ПДВ №
100115521), або з будь-якого іншого рахунку,
виявленого державним виконавцем під
час виконання рішення суду, на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Альтер С"
(ідентифікаційний код 34045180, адреса: 04074,
м. Київ, вул. Бережанська, буд. 4, п/р
3941 в AT «Сбербанк Росії», МФО 320627,
ІПН 40, свідоцтво платника ПДВ №
200143403), або на будь-який інший рахунок,
виявлений державним виконавцем під час
виконання рішення суду, грошові кошти:
основного боргу - 21 410,76 грн. (двадцять
одна тисяча чотириста десять гривень 76
копійок) та судові витрати - 1 720,50 грн.
(одна тисяча сімсот двадцять гривень 50
копійок). Видати наказ.

Враховуючи недотримання позивачем ст. 4
Закону України «Про судовий збір»,
клопотання про забезпечення позову,
викладене в п. 3 прохальної частини
позовної заяви № 256 від 20
листопада 2013 року, Товариства з
обмеженою відповідальністю "Альтер С" -
залишити без розгляду.

Копію даного рішення направити
відповідачу у справі 910/24680/13.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України. Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93
Господарського процесуального кодексу
України.

Повне рішення складено 19.03.2014р.

Суддя
О.В.
Котков