ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2014 р.
Справа № 911/170/14

За позовом ТОВ "Вольтаж Ком", м.
Чернігів

до ТОВ "Соліден", Київська обл.,
м. Славутич

про стягнення 71 286 грн. 31 коп.

Суддя - Мальована Л.Я.

Представники:

позивач - Чайка О.А. (дов. № 11 від 24.10.2013
р.);

відповідачів - не з'явилися.

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача 71 286 грн. 31 коп.
заборгованості, з яких: 34 333 грн. 09 коп. -
сума основного боргу по договору
поставки № 120 від 13.12.2012 р., 17 794 грн. 85
коп. - пеня, 19 158 грн. 37 коп. - штраф.

Представник позивача на день розгляду
справи подав через канцелярію суду
заяву про зменшення позовних вимог
мотивуючи тим, що відповідач за
договором поставки № 120 від 13.12.2012 р.
сплатив 23.01.2014 р. - 10 000 грн. 00 коп., а
29.01.2014 р. - 3 000 грн. 00 коп. та 04.03.2014 року 833
грн. 09 коп., що підтверджується
платіжними дорученнями № 299 від 23.01.2014
р., № 301 від 29.01.2014 р., № 312 від 04.03.2014 р.,
які додано до матеріалів справи. У
зв'язку з цим зменшує позовні вимоги на
13 833 грн. 09 коп., просить суд
задовольнити позовні вимоги в сумі 20 500
грн. 00 коп. - основного боргу, 17 794 грн. 85
коп. - пеня, 19 158 грн. 37 коп. - штраф.

Представник відповідача двічі в
засідання суду не з'явився, не виконав
вимоги суду викладені в ухвалах від
23.01.2014 р. та 12.02.2014 р., про час і місце
судового засідання був повідомлений
належним чином, що підтверджується
наявними в матеріалах справи
повідомленнями про вручення поштового
відправлення.

Враховуючи те, що нез'явлення
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, суд вважає за можливе
розглянути позов у відсутності
представника відповідача, згідно
статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд встановив:

13 грудня 2012 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю «Вольтаж
Ком» та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Соліден» було
укладено договір поставки № 120,
відповідно до умов якого передбачено,
що постачальник зобов'язується
передати у власність покупця, згідно
погодженої заявки та специфікації
електротехнічну продукцію, а покупець
прийняти та оплатити отриманий товар.

Відповідно до п. 2.2. договору покупець
зобов'язується здійснити оплату
вартості товару, шляхом перерахування
грошової суми на поточний банківський
рахунок постачальника протягом 15
(п'ятнадцяти) календарних днів з
моменту отримання покупцем товару.

Згідно з п. 4.3. Договору розрахунки за
товар здійснюються покупцем протягом 14
календарних днів з дня отримання
товару, шляхом перерахування грошових
коштів на рахунок Постачальника або в
іншому узгодженому сторонами порядку
та формі, що не суперечить чинному
законодавству України, або за
домовленістю сторін - шляхом
попередньої оплати.

На виконання умов договору позивач
поставив відповідачу товар на загальну
суму 146 973 грн. 00 коп., що підтверджується
наявними в матеріалах справи копіями
видаткових накладних.

Проте, відповідач за отриманий від
позивача товар розрахувався частково і
на момент розгляду справи має
заборгованість перед останнім у сумі 20
500 грн. 00 коп.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про
стягнення з відповідача на користь
позивача боргу в сумі 20 500 грн. 00 коп. є
обґрунтованими, і тому підлягають
задоволенню.

За порушення у сфері господарювання
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність шляхом застосування
до правопорушників господарських
санкцій на підставах і в порядку,
передбачених ГК України, іншими
законами та договором (частина друга
статті 193, частина перша статті 216 та
частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій
згідно з частиною другою статті 217 ГК
України є штрафні санкції, до яких
віднесено штраф та пеню (частина перша
статті 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до
частини четвертої статті 231 ГК України
встановлюється законом, а в разі якщо
розмір штрафних санкцій законом не
визначено, санкції застосовуються в
передбаченому договором розмірі. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або в певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання
зобов'язання як пеня та її розмір
встановлено частиною третьою статті 549
ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК
України, статтями 1, 3 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" та
частиною шостою статті 232 ГК України.

Право встановити в договорі розмір та
порядок нарахування штрафу надано
сторонам частиною четвертою статті 231
ГК України.

Можливість одночасного стягнення пені
та штрафу за порушення окремих видів
господарських зобов'язань передбачено
частиною другою статті 231 ГК України.

В інших випадках порушення виконання
господарських зобов'язань чинне
законодавство не встановлює для
учасників господарських відносин
обмежень передбачати в договорі
одночасне стягнення пені та штрафу, що
узгоджується із свободою договору,
встановленою статтею 627 ЦК України,
коли сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Одночасне стягнення з учасника
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання за
договором, штрафу та пені не суперечить
статті 61 Конституції України, оскільки
згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та
штраф є формами неустойки, а відповідно
до статті 230 ГК України - видами
штрафних санкцій, тобто не є окремими
та самостійними видами юридичної
відповідальності. У межах одного виду
відповідальності може застосовуватися
різний набір санкцій.

Відповідно до п. 6.1 договору у разі
порушення строку оплати, покупець
сплачує на користь постачальника пеню
у розмірі 0,2 % від загальної суми
заборгованості за кожен календарний
день прострочення.

Пунктом 6.2. договору передбачено, що у
разі порушення строку оплати на 5 днів і
більше, покупець сплачує на користь
постачальника штраф у розмірі 20 % від
загальної суми заборгованості.

Враховуючи вищевикладені норми закону
та умови договору, позивачем у зв'язку з
простроченням виконання зобов'язання з
оплати отриманого товару нараховано 17
794 грн. 85 коп. пені та 19 158 грн. 37 коп.
штрафу відповідно до наданого
розрахунку, який відповідає вимогам
закону.

Отже, позовні вимоги підлягають
задоволенню частково, витрати по
сплаті судового збору покладаються на
відповідача.

Керуючись ст. 230 ГК України, ст.ст. 525, 526
ЦК України, ст. ст. 44, 49, 80, 82-85 ГПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Соліден» (07100,
Київська обл., м. Славутич, вул.
Військових будівельників, буд. 8, код
37757469) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вольтаж Ком» (14021, м.
Чернігів, вул. Любецька, буд. 56, код 37804618)
- 20 500 (двадцять тисяч п'ятсот) грн. 00 коп.
боргу, 17 794 (сімнадцять тисяч сімсот
дев'яносто чотири) грн. 85 коп. пені, 19 158
(дев'ятнадцять тисяч сто п'ятдесят
вісім) грн. 37 коп. штрафу, 1 827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп. судового збору.

В решті позовних вимог провадження у
справі припинити.

Наказ видати після вступу рішення в
законну силу.

Суддя
Мальована Л.Я.