КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2014 р. Справа№ 910/19059/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Баранця О.М.

Калатай Н.Ф.

За участю представників сторін:

Від позивача - Заворотна О.В. (довір. б/н
від 15.11.2013);

Від відповідача - не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нодак»

на рішення Господарського суду міста
Києва від 17.12.2013р.

у справі № 910/19059/13 (суддя Удалова О.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нові технології»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нодак»

про стягнення 1 000 000,00 російських
рублів, що еквівалентно 247 120,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 17.12.2013р. у справі №910/19059/13
позов задоволено повністю. Стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нодак» на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нові технології» 1 000
000 російських рублів, що еквівалентно
247 124 грн. основного боргу та 4 942 грн. 40
коп. витрат по сплаті судового збору.
Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нові технології» в
дохід державного бюджету України 122
грн. 40 коп. витрат по сплаті судового
збору.

Рішення місцевого господарського суду
ґрунтується на тому, згідно укладеного
між позивачем та відповідачем
контракту, на підставі товарної
накладної та вантажної авіанакладної
позивач поставив, а відповідач прийняв
товар, однак розрахувався на нього
частково. Існування додаткових угод, на
які посилається відповідач та якими
продовжено строк оплати товару,
відповідачем не доведено, на вимогу
суду оригінали додаткових угод
відповідачем не надано.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
суду відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
Київський апеляційний господарський
суд скасувати рішення Господарського
суду міста Києва від 17.12.2013р. повністю
та прийняти нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
позивача у повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач
зазначає про те, що в пункті 3.2
контракту , яким передбачено що платіж
по ньому здійснюється після поставки
товару протягом 90 днів, неодноразово
були внесені зміни сторонами , а саме
додатковими угодами №1, №2, №3 №4, №5, №6,
№7, №8, та №9, відповідно до угоди №9
строк платежу по контракту складав 1170
днів, кінцева оплата товару за
контрактом наступає 11.05.2014р. Отже, на
думку відповідача, строк виплати за
контрактом ще не настав, у зв'язку чим
відсутнє з боку відповідача порушення
умов контракту та зобов'язань за
вказаним контрактом, отже
заборгованість, яку просить стягнути
позивач, на час вирішення спору судом,
відсутня. Дані угоди були надані суду
належними чином засвідчені.

Скаржник зазначає й про те, що
первісний позов позивачем подано до
суду з вимогою про стягнення з
відповідача суми боргу в розмірі 247 120
грн. та судові витрати. У подальшому
позивачем уточнено позовні вимоги,
згідно протоколу судового засідання
представником позивача було подано
уточнений позов, а саме позивач просив
стягнути на свою користь з відповідача
суму боргу у розмірі 1 000 000 руб., що
еквівалентно 247120,00 грн. за курсом НБУ.
Отже позивачем при подачі уточненого
позову було змінено предмет позову, а
саме було змінено матеріальну вимогу,
яка з початку була відображена у
гривнях, а потім було подано уточнений
позов про стягнення в рублях. Але судом
всупереч нормам закону було прийнято
уточнену позовну заяву незважаючи на
те, що вже було розпочато розгляд
справи по суті.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 20.01.2014р.
розгляд апеляційної скарги призначено
на 04.02.2014р.

04.02.2014р. в судове засідання
апеляційного господарського суду не
з'явились представники сторін у зв'язку
з чим розгляд апеляційної скарги
відкладено на 18.02.2014р. та 18.02.2014р. у
зв'язку з неявкою представників сторін
відкладено на 04.03.2014р.

Ухвалою від 18.02.2014р. зобов'язано
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Нодак» надати
оригінали: контракту №NOD/NT 1від 21 січня
2011р. та всі додаткові угоди до
контракту.

В судове засідання апеляційного
господарського суду 04.03.2014р. не з'явився
представник відповідача.

Враховуючи те, що в матеріалах справи
наявне повідомлення про вручення
поштового відправлення відповідачу -
ухвали від 18.02.2014р., якою розгляд справи
відкладено на 04.03.2014р., витребувано у
відповідача оригінали контракту №NOD/NT
1від 21 січня 2011р. та всі додаткові угоди
до контракту, однак відповідач в судове
засідання не з'явився, вимоги ухвали не
виконав, про поважність причин неявки в
судове засідання суд не повідомив, явка
представників сторін в судове
засідання не була визнана
обов'язковою,судова колегія ухвалила
розгляд апеляційної скарги у
відсутності представника відповідача,
за наявними доказами в матеріалах
справи.

Дослідивши доводи апеляційної скарги,
наявні матеріали справи та заслухавши
пояснення представника позивача
судова колегія встановила.

Між товариством з обмеженою
відповідальністю "Нові технології", як
продавцем, та товариством з обмеженою
відповідальністю "Нодак", як покупцем,
21.01.2011р. укладено контракт №NOD/NT 1, п. 1.1
якого передбачено, що продавець продає,
а покупець купує товар.

У пункті 1.3 контракту зазначено, що
кількість, ціна, вартість товару
визначається інвойсом, який є
невід'ємною частиною контракту.

Згідно з п. 2.1 контракту ціна товару, що
поставляється за контрактом,
встановлюється в рублях РФ і
приймається на умовах "Інкотермс 2010"
СРТ - Київ, Україна.

Відповідно до п. 3.2 контракту оплата за
контрактом здійснюється протягом 90
календарних днів, з моменту поставки
товару покупцю.

Згідно з п 16.2 контракту в разі, якщо
сторони не дійдуть згоди, будь-який
спір, розбіжності або вимога, що
виникають з даного контракту, або
стосуються його порушення, підлягають
вирішенню в арбітражному суді м. Києва.
При розгляді спору до нього
застосовується господарське право
України.

На підставі товарної накладної № 96 від
25.03.2011 р. та вантажної авіанакладної від
26.03.2011 р. продавець поставив, а покупець
прийняв товар на суму 2 728 500,00
російських рублів. Факт поставки
товару відповідачем не заперечується.

Покупець свої обов'язки по оплаті за
поставлений товар виконав частково на
суму 1 000 000,00 російських рублів
(платіжне доручення № 46 від 26.06.2012 р.) та
728 500,00 російських рублів (платіжне
доручення № 40 від 16.05.2012 р.), залишивши
за собою заборгованість в розмірі 1 000
000,00 російських рублів, що еквівалентно
247 120,00 грн.

Доарбітражне попередження №78 від
30.04.2013 р. про сплату заборгованості
залишене відповідачем без відповіді та
задоволення.

Згідно з приписами статей 526 Цивільного
кодексу України та 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Відповідачем не заперечується той
факт, що позивачем було передано
відповідачу товар, визначений
контрактом та Інвойсом, а відповідачем
було його прийнято.

Доводи відповідача в апеляційній
скарзі про те, що строк виконання
зобов'язання з оплати за поставлений
товар ще не настав, оскільки сторонами
підписані до контракту додаткові угоди
№№1-9, та згідно додаткової угоди №9
строк платежу по контракту складав 1170
днів, отже кінцева оплата товару
наступає 11.05.2014р. до уваги судовою
колегією не приймаються, оскільки
по-перше позивач заперечує щодо
укладення будь-яких додаткових угод до
контракту №NOD/NT 1 від 21.01.2011р., по-друге
відповідач на вимогу Київського
апеляційного господарського суду від
18.02.2014р. не надав оригінали додаткових
угод до контракту №NOD/NT 1 від 21.01.2011р.

Відповідно до ст. 36 ГПК України
письмовими доказами є документи i
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору. Письмові
докази подаються в оригіналі або в
належним чином засвідченій копії. Якщо
для вирішення спору має значення лише
частина документа, подається
засвідчений витяг з нього.

Оригінали документів подаються, коли
обставини справи відповідно до
законодавства мають бути засвідчені
тільки такими документами, а також в
інших випадках на вимогу
господарського суду.

Відповідно до п.2.2 Постанови Пленуму
Вищого Господарського суду України №18
від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу судами першої
інстанції» письмові докази подаються в
оригіналі або в належним чином
засвідченій копії (стаття 36 ГПК). Якщо
документи, які мають значення для
правильного вирішення спору, і підписи
на них виготовлені стороною за
допомогою будь-яких технічних засобів,
то такі документи повинні прийматись
господарським судом як письмові
докази, досліджуватись та оцінюватись
за загальними правилами ГПК.

Копії, які видаються органами
державної влади України, органами
місцевого самоврядування,
підприємствами, установами,
організаціями та їх об'єднаннями усіх
форм власності, повинні бути
засвідчені з додержанням вимог пункту
5.27 Національного стандарту України
"Державна уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації. Вимоги до оформлення
документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого
наказом Державного комітету України з
питань технічного регулювання та
споживчої політики від 07.04.2003р. N 55, а
разі якщо інструкціями з діловодства,
які діють у відповідних органах,
підприємствах, установах і
організаціях установлено додаткові
вимоги щодо оформлення копій, - також і
цих вимог.

Правила нотаріального засвідчення
копій документів встановлюються
чинним законодавством.

У разі невідповідності наданих суду
копій документів згаданим вимогам вони
не вважаються належними і допустимими
доказами і не беруться судом до уваги у
вирішенні спору.

Подані сторонами копії документів,
виготовлені з використанням технічних
засобів (фотокопії тощо), засвідчуються
підписом особи, яка їх виготовила або
яка перевірила їх на відповідність
оригіналам, із зазначенням її прізвища,
ініціалів та посади (якщо вона є
посадовою особою) та з прикладенням
печатки (за її наявності).

Якщо подані копії документів, у тому
числі виготовлені з використанням
технічних засобів, викликають сумніви,
господарський суд може витребувати
оригінали цих документів, у тому числі
для огляду в судовому засіданні з
наступним поверненням цих оригіналів
особі, яка їх подала. Для перевірки
достовірності поданих суду документів
може бути призначено судову
експертизу.

У випадку коли копії документів не
засвідчені належним чином, але
господарським судом при дослідженні
витребуваних оригіналів документів
з'ясовано відповідність копій цим
оригіналам, то суд долучає копії до
матеріалів справи, зазначивши про таку
відповідність в описовій частині
рішення або в ухвалі, якою закінчується
розгляд справи.

Якщо одним з учасників судового
процесу подано засвідчені ним копії
документів, а інший з цих учасників
заперечує відповідність їх оригіналам,
то господарський суд зобов'язаний
витребувати такі оригінали для огляду
у особи, яка їх подала.

В матеріалах справи наявні додаткові
угоди до контракту №NOD/NT 1 від 21.01.2011р. з
першої по п'яту, які взагалі не
завірені, тобто не звірені з
оригіналом, а на додаткових угодах з
шостої по дев'яту наявний лише підпис
невстановленої особи та печатка ТОВ
«Нодак», що не відповідає вимогам
Національного стандарту України
"Державна уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації. Вимоги до оформлення
документів. ДСТУ 4163-2003".

Таким чином, оскільки відповідачем не
надано суду оригінали додаткових угод
до контракту №NOD/NT 1 від 21.01.2011р., не було
їх подано і суду першої інстанції,
наявні в матеріалах справи копії, з
урахуванням крім того заперечень
позивача, щодо укладення таких
додаткових угод, не можуть бути взято
до уваги судом та вважатись належними
і допустимими доказами.

Отже, факт наявності боргу у
відповідача перед позивачем в сумі 1000000
російських рублів, що еквівалентно 247
120грн. належним чином доведений,
документально підтверджений та
відповідачем не спростований, тому
місцевим господарським судом
обґрунтовано задоволено позовні
вимоги.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду та не
доводять їх протилежність, а тому до
уваги судовою колегією не приймаються.

Враховуючи викладене, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, а рішення
Господарського суду міста Києва
підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Нодак»
залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста
Києва від 17.12.2013р. у справі №910/19059/13
залишити без змін.

3.Повернути до Господарського суду
міста Києва матеріали справи
№910/19059/13.

Головуючий суддя
С.А. Пашкіна

Судді
О.М. Баранець

Н.Ф. Калатай

Повний текст постанови складено та
підписано 11.03.2014р.