ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

04 березня 2014 року Справа № 5004/1041/12 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого : Кравчука
Г.А.,

суддів:
Полянського А.Г., Швеця В.О.

розглянувши матеріали касаційної
скаргиФізичної особи-підприємця
ОСОБА_1на ухвалуРівненського
апеляційного господарського суду від
27.09.2013 р.у справі Господарського суду№
5004/1041/12 Волинської областіза скаргою на
дії за позовомФізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 Відділу
державної виконавчої служби Луцького
районного управління юстиції
Прокурора Луцького району в інтересах
держави, в особі Торчинської селищної
радидоФізичної особи-підприємця
ОСОБА_1за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача Управління
Держкомзему у Луцькому районі
Волинської області прозвільнення
тимчасово зайнятої земельної ділянки

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 11.12.2013 р. було повернуто
касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (далі -
Підприємець) на ухвалу Рівненського
апеляційного господарського суду від
27.09.2013 р. на підставі п. 3 частини першої
ст. 1113 Господарського процесуального
кодексу України (далі - ГПК України).

Підприємець повторно звернулась до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою на ухвалу
Рівненського апеляційного
господарського суду від 27.09.2013 р., яка не
може бути прийнята Вищим господарським
судом України до провадження,
враховуючи наступне.

Відповідно до частини 4 статті 111 ГПК
України, якою встановлено форму і зміст
касаційної скарги, до скарги додаються
докази сплати судового збору і
надсилання копії скарги іншій стороні
у справі.

Відповідно до статті 4 Закону України
"Про судовий збір" судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі, зокрема згідно з
пп. 8 п. 2 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону за
подання до господарського суду
касаційної скарги на ухвалу суду
встановлюється ставка судового збору в
розмірі 0,5 розміру мінімальної
заробітної плати.

Відповідно до абзацу першого та
другого пункту 2.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VІ Господарського
процесуального кодексу України" (в
редакції від 17.12.2013 р.) роз'яснено, що
частиною другою статті 3 Закону України
"Про судовий збір" передбачено, за
подання яких заяв не справляється
судовий збір. Відповідний перелік заяв
не є вичерпним. Зокрема, Законом не
передбачено справляння судового збору
за подання скарг на дії чи
бездіяльність органів Державної
виконавчої служби (стаття 1212 ГПК
України); втім, з апеляційних та
касаційних скарг на ухвали, винесені за
результатами розгляду таких скарг,
судовий збір справляється на загальних
підставах.

До касаційної скарги Підприємця не
додано платіжного доручення або іншого
документа, який би підтверджував
сплату судового збору у встановленому
порядку і розмірі.

Відповідно до п. 4 частини першої ст. 1113
ГПК України касаційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
судом, якщо до скарги не додано
документів, що підтверджують сплату
судового збору у встановлених порядку
і розмірі.

Окрім того, згідно ст. 110 ГПК України
касаційна скарга може бути подана
протягом двадцяти днів з дня набрання
судовим рішенням апеляційного
господарського суду законної сили.

Враховуючи, що ухвала Рівненського
апеляційного господарського суду у
даній справі винесена 27.09.2013 р. та
набрала законної сили, останнім днем
подання касаційної скарги був 17.10.2013 р.

В порушення зазначених норм ГПК
України Підприємець з касаційною
скаргою на ухвалу Рівненського
апеляційного господарського суду від
27.09.2013 р. звернулась до Вищого
господарського суду України 23.12.2013 р.,
що підтверджується відбитком
поштового штемпелю на конверті, в якому
вона містилась, тобто з пропуском
встановленого Господарським
процесуальним кодексом України
двадцятиденного строку для подачі
касаційної скарги, без клопотання про
відновлення цього строку.

Згідно з п. 5 частини першої ст. 1113 ГПК
України касаційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
судом, якщо скаргу подано після
закінчення строку, встановленого для
її подання, без клопотання про
поновлення цього строку або таке
клопотання відхилено.

Враховуючи наведене, колегія суддів
Вищого господарського суду України
зазначає, що касаційна скарга
Підприємця на ухвалу Рівненського
апеляційного господарського суду від
27.09.2013 р. підлягає поверненню скаржнику
без розгляду відповідно до п. п. 4, 5
частини першої ст. 1113 ГПК України.

Керуючись ст. 86, п. п. 4, 5 частини першої
ст. 1113 Господарського процесуального
кодексу України, Вищий господарський
суд України

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу
Рівненського апеляційного
господарського суду від 27.09.2013 р. у
справі № 5004/1041/12 Господарського суду
Волинської області повернути
скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя
Г.А. Кравчук

Суддя
А.Г. Полянський

Суддя
В.О. Швець