ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
УХВАЛА

14 березня 2014 року справа №
5020-949/2012Господарський суд міста
Севастополя у складі судді Головко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду заяву
ліквідатора Товариства з обмеженою
відповідальністю „Торговий дім „Гесс
і Ко" - арбітражного керуючого Котлова
Володимира Вікторовича про припинення
обтяжень нерухомого майна банкрута та
зобов'язання реєстратора вилучити
відповідні записи з реєстру,

у справі:

за заявою Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2,

ідентифікаційний номер НОМЕР_1

(АДРЕСА_1)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю „Торговий дім „Гесс
і Ко",

ідентифікаційний код 20710364

(99011, м. Севастополь, вул. Велика Морська,
буд. 5)

про банкрутство,

Представники учасників судового
процесу:

ініціюючого кредитора (Фізична
особа-підприємець ОСОБА_2) - ОСОБА_3 -
представник, довіреність № 2415 від
25.09.2012;

банкрута (ТОВ „Торговий дім „Гесс і
Ко") - не прибув;

ліквідатора (арбітражний керуючий
Котлов Володимир Вікторович) - Котлов
В.В., постанова господарського суду
міста Севастополя від 18.01.2013,
посвідчення № 977 від 23.05.2013;

кредитора (ПАТ „Банк „Таврика") - не
прибув;

кредитора (Фізична особа-підприємець
ОСОБА_4) - не прибув.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду
міста Севастополя перебуває справа за
заявою фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про банкрутство Товариства з
обмеженою відповідальністю „Торговий
дім „Гесс і Ко" у порядку,
передбаченому Законом України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції, що діяла до 19.01.2013).

Постановою господарського суду міста
Севастополя від 18.01.2013, серед іншого,
Товариство з обмеженою
відповідальністю „Торговий дім „Гесс
і Ко" визнано банкрутом; відкрито
ліквідаційну процедуру стосовно
боржника строком на 12 місяців;
ліквідатором боржника-банкрута
призначено арбітражного керуючого
Котлова Володимира Вікторовича /том 2,
арк. с. 70-76/.

У газеті „Голос України" від 05.02.2013
оприлюднене повідомлення про визнання
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Торговий дім „Гесс
і Ко" банкрутом та відкриття
ліквідаційної процедури.

Ухвалою суду від 21.01.2014 продовжено
строк ліквідаційної процедури та
повноваження ліквідатора на 6 (шість)
місяців, - до 21.07.2014 /том 2, арк. с. 176-178/.

12.03.2014 до суду надійшла заява
ліквідатора Товариства з обмеженою
відповідальністю „Торговий дім „Гесс
і Ко" - арбітражного керуючого Котлова
В.В. про припинення обтяжень нерухомого
майна банкрута та зобов'язання
реєстратора вилучити відповідні
записи з реєстру /том 4, арк. с. 16-17/.

У вказаній заяві арбітражний керуючий
Котлов В.В. просить: 1) скасувати арешти,
накладені на майно банкрута, та
припинити обтяження нерухомого майна
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Торговий дім „Гесс
і Ко" шляхом зняття заборон,
застосованих щодо такого майна; 2)
зобов'язати реєстраційну службу
Головного управління юстиції у м.
Севастополі внести до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
відповідні записи про припинення
обтяжень майна банкрута.

Заяву обґрунтовано тим, що не зважаючи
на винесення господарським судом міста
Севастополя постанови про визнання
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Торговий дім „Гесс
і Ко" банкрутом та відкриття
ліквідаційної процедури Реєстраційною
службою Головного управління юстиції у
м. Севастополі не вилучено з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
записи про припинення обтяження майна
банкрута, що перешкоджає виконанню
ліквідатором покладених на нього
Законом України „Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" обов'язків та
призводить до необґрунтованого
затягування строку ліквідаційної
процедури.

Ухвалою від 12.03.2014 зазначену заяву
прийнято та призначено до розгляду в
судовому засіданні на 14.03.2014.

У призначене засідання суду банкрут та
кредитори (ПАТ „Банк „Таврика",
фізична особа-підприємець ОСОБА_4) явку
своїх повноважних представників не
забезпечили, що, однак, не є перешкодою
для розгляду питання про скасування
обтяжень нерухомого майна
боржника-банкрута та прийняття
відповідного судового рішення у даному
судовому засіданні.

В судовому засіданні 14.03.2014 ліквідатор
підтримав заяву про припинення
обтяжень нерухомого майна банкрута та
зобов'язання реєстратора внести до
реєстру відповідні записи і просив суд
її задовольнити в повному обсязі з
підстав, викладених у заяві.
Представник кредитора (фізична
особа-підприємець ОСОБА_2) не
заперечував проти задоволення судом
заяви ліквідатора.

Заслухавши пояснення учасників
судового процесу, дослідивши матеріали
справи і надані докази, суд дійшов
висновку про обґрунтованість доводів
ліквідатора, зважаючи на таке.

Згідно зі статтею 41 Господарського
процесуального кодексу України
провадження у справах про банкрутство
здійснюється на підставі норм
Господарського процесуального кодексу
України з урахуванням особливостей,
передбачених Законом України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".
Господарський суд приймає судові
рішення (ухвали, постанови) у межах
провадження у справі про банкрутство у
випадках та порядку, передбачених
Законом.

Законом України № 4212-VI від 22.12.2011, який
набрав чинності 19.01.2013, Закон України
„Про відновлення платоспроможності
боржника, або визнання його банкрутом"
викладено у новій редакції.

Відповідно до абзацу першого пункту 11
Прикінцевих та перехідних положень
Закону № 4212-VI, його положення
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження в яких порушено після
набрання чинності цим Законом.

Провадження у даній справі порушено
ухвалою від 29.08.2012 /том 1, арк. с. 1/, тобто
до набрання чинності новою редакцією
Закону України „Про відновлення
платоспроможності боржника, або
визнання його банкрутом". Отже, на
правовідносини учасників провадження
про банкрутство у цій справі
розповсюджується дія Закону України
„Про відновлення платоспроможності
боржника, або визнання його банкрутом"
у редакції, що діяла до 19.01.2013.

За приписами частини першої статті 5
Закону України „Про відновлення
платоспроможності боржника, або
визнання його банкрутом" (тут і надалі -
у редакції, що діяла до 19.01.2013)
провадження у справах про банкрутство
регулюється цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Згідно зі статтею 1 Закону України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
ліквідація - це припинення діяльності
суб'єкта підприємницької діяльності,
визнаного господарським судом
банкрутом, з метою здійснення заходів
щодо задоволення визнаних судом вимог
кредиторів шляхом продажу його майна.

Статтею 25 Закону України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
визначені повноваження ліквідатора, до
яких, зокрема, відносяться функції з
управління і розпорядження майном
банкрута, а також щодо реалізації майна
банкрута для задоволення вимог
кредиторів.

Враховуючи завдання та мету
ліквідаційної процедури, одним із
головних повноважень (функцій)
ліквідатора є формування
ліквідаційної маси банкрута.

Відповідно до вимог статті 26 Закону
України „Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", усі види
майнових активів (майно та майнові
права) банкрута, які належать йому на
праві власності або повного
господарського відання на дату
відкриття ліквідаційної процедури та
виявлені в ході ліквідаційної
процедури, включаються до складу
ліквідаційної маси, за винятком
об'єктів житлового фонду, зокрема
гуртожитків, дитячих дошкільних
закладів та об'єктів комунальної
інфраструктури, які у разі банкрутства
підприємства передаються в порядку,
встановленому законодавством, до
комунальної власності відповідних
територіальних громад без додаткових
умов і фінансуються в установленому
порядку.

Як убачається із матеріалів справи,
18.01.2013 Товариство з обмеженою
відповідальністю „Торговий дім „Гесс
і Ко" визнано банкрутом, про що винесено
відповідну постанову /том 2, арк. с. 70-76/.

Частиною першою статті 23 Закону
України „Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" унормовано, що
з дня прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури скасовується арешт,
накладений на майно боржника,
визнаного банкрутом, чи інші обмеження
щодо розпорядження майном такого
боржника. Накладення нових арештів або
інших обмежень щодо розпорядження
майном банкрута не допускається.

Отже, з моменту відкриття щодо боржника
ліквідаційної процедури всі без
винятку обтяження його активів
підлягають скасуванню. Це пов'язано з
тим, що у процедурі ліквідації
задоволення вимог кредиторів
відбувається за рахунок коштів,
отриманих від здійсненої у
встановленому порядку реалізації
майна банкрута. Тому для проведення
розрахунків з кредиторами активи
боржника повинні бути вільними від
будь-яких обмежень. При цьому, зняття
заборон та арештів з майна боржника в
порядку статті 23 Закону України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" є
безумовним, стосується будь-яких
органів і посадових осіб та не потребує
сплати ніяких коштів.

Зазначений висновок збігається із
правовою позицією Вищого
господарського суду України,
викладеною, зокрема, у постанові від
29.02.2012 у справі № 42/132-б.

Ураховуючи вказані норми заявник
правомірно зазначає, що наявність
обмежень щодо розпорядження майном
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Торговий дім „Гесс
і Ко", якими є обтяження, що містяться у
Державних реєстрах, перешкоджає
ліквідатору у здійсненні ним своїх
обов'язків.

Законом України № 1878-VІ від 11.02.2010 „Про
внесення змін до Закону України „Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" з 01.01.2013
запроваджено новий порядок державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень.

Преамбулою та частиною другою статті 1
Закону України „Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" встановлено, що
цей закон визначає правові, економічні,
організаційні засади проведення
державної реєстрації речових та інших
прав, які підлягають реєстрації за цим
Законом, та їх обтяжень і спрямований
на забезпечення визнання та захисту
державою цих прав, створення умов для
функціонування ринку нерухомого майна.

Відповідно до статті 2 Закону України
„Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень"
обтяженням є заборона розпоряджатися
та/або користуватися нерухомим майном,
яка встановлена або законом, або актами
уповноважених на це органів державної
влади, їх посадових осіб або яка
виникає на підставі договорів.

Частинами другою та третьою статті 6
Закону України „Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" передбачено, що
держателем Державного реєстру прав є
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує реалізацію державної
політики у сфері державної реєстрації
прав, а адміністратором Державного
реєстру прав є державне підприємство,
що належить до сфери управління
Міністерства юстиції України, здійснює
заходи із створення та супроводження
програмного забезпечення Державного
реєстру прав та відповідає за технічне
і технологічне забезпечення,
збереження та захист даних, що
містяться у Державному реєстрі прав.

Пунктом 2 Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011 № 703, у
редакції постанови Кабінету Міністрів
України від 21.11.2012 № 1156 (далі - Порядок №
703), визначено, що Укрдержреєстр та
структурні підрозділи територіальних
органів Мін'юсту, що забезпечують
реалізацію повноважень
Укрдержреєстру, проводять державну
реєстрацію прав шляхом внесення
записів до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно (далі - Державний
реєстр прав).

Державну реєстрацію права власності та
інших речових прав проводять:

- на об'єкти нерухомого майна та
підприємство як єдиний майновий
комплекс, розміщені на території, що
більша, ніж Автономна Республіка Крим,
одна область, м. Київ або м. Севастополь,
- Укрдержреєстр;

- на нерухоме майно, крім випадку,
встановленого абзацом третім цього
пункту, а також облік безхазяйного
нерухомого майна - структурні
підрозділи територіальних органів
Мін'юсту, що забезпечують реалізацію
повноважень Укрдержреєстру, за місцем
розташування нерухомого майна або
більшої за площею його частини в межах
територій, на яких такі органи діють.

Державну реєстрацію обтяжень речових
прав на нерухоме майно проводять
Укрдержреєстр та структурні
підрозділи територіальних органів
Мін'юсту, що забезпечують реалізацію
повноважень Укрдержреєстру, незалежно
від місця розташування такого майна.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини
другої статті 19 Закону України „Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
підставами для здійснення державної
реєстрації обтяжень є: встановлена
законом заборона користування та/або
розпорядження нерухомим майном;
рішення судів, що набрали законної
сили.

Частиною першою пункту 67 Порядку № 703
унормовано, що для проведення
державної реєстрації обтяжень речових
прав на нерухоме майно документами, що
підтверджують виникнення, перехід та
припинення обтяжень таких речових
прав, є зокрема рішення суду щодо
обтяження речових прав на нерухоме
майно, що набрало законної сили.

Згідно з абзацом першим пункту 68
Порядку № 703, для проведення державної
реєстрації обтяжень речових прав на
нерухоме майно заявник, крім
документів, що зазначені у пункті 67
цього Порядку, подає копії документів,
що зазначені в пункті 9 цього Порядку
(документ, що посвідчує особу). При
цьому, документом, що посвідчує
посадову особу органу державної влади
або органу місцевого самоврядування, є
службове посвідчення.

Іншого способу внесення записів до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, окрім особистого
подання відповідних документів не
передбачено.

Водночас, вказаними
нормативно-правовими актами не
враховано, що відповідно до статті 19
Конституції України господарські суди
не вправі виходити за межі наданих ним
повноважень, зокрема, шляхом подання
заяв до відповідних державних органів,
а тільки шляхом прийняття судових
рішень (ухвал, постанов), які в силу
статті 124 Конституції України, статті 115
Господарського процесуального кодексу
України є обов'язковими для виконання
на всій території України та
виконуються у порядку, встановленому
Законом України „Про виконавче
провадження".

Отже, посадові особи держателів
реєстрів обтяжень вправі, керуючись
зазначеними нормами Конституції
України, які мають найвищу юридичну
силу та є нормами прямої дії, виконати
відповідне судове рішення (ухвалу про
скасування обтяжень), не доводячи
справи до порушення виконавчого
провадження. Разом з тим ухвала суду
про зобов'язання певних осіб
(держателів реєстру, реєстраторів
реєстру) вчинити певні дії за своєю
правовою природою є одним зі способів
захисту майнових прав. Відповідно до
статей 17, 32 Закону України „Про
виконавче провадження" такі ухвали
судів є виконавчими документами, які у
випадку відмови від добровільного їх
виконання, виконуються в примусовому
порядку органами державної виконавчої
служби.

Таким чином, оскільки боржник визнаний
банкрутом та відносно нього відкрито
ліквідаційну процедуру, то всі
обтяження, накладені на майно боржника,
мають бути припинені шляхом внесення
реєстраційною службою Головного
управління юстиції у м.
Севастополі до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно записів
про припинення обтяжень нерухомого
майна банкрута.

Беручи до уваги вищевикладене суд
вважає за можливе задовольнити заяву
ліквідатора Товариства з обмеженою
відповідальністю „Торговий дім „Гесс
і Ко" - арбітражного керуючого Котлова
Володимира Вікторовича щодо
припинення обтяжень нерухомого майна
боржника-банкрута та зобов'язання
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Севастополі
внести відповідні записи про
припинення обтяжень майна банкрута до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно.

Керуючись статтею 86 Господарського
процесуального кодексу України,
статтями 23, 24 Закону України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ліквідатора Товариства з
обмеженою відповідальністю „Торговий
дім „Гесс і Ко" - арбітражного
керуючого Котлова Володимира
Вікторовича - задовольнити.

2. Скасувати арешти, що накладені
на майно Товариства з обмеженою
відповідальністю „Торговий дім „Гесс
і Ко" (ідентифікаційний код 20710364; 99011, м.
Севастополь, вул. Велика Морська, буд. 5),
та припинити обтяження нерухомого
майна банкрута шляхом зняття заборон,
застосованих щодо такого майна.

3. Зобов'язати реєстраційну службу
Головного управління юстиції у м.
Севастополі (ідентифікаційний код
34835072; 99001, м. Севастополь, вул. Брестська,
18-А) внести до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно записи
про припинення обтяжень наступного
нерухомого майна Товариства з
обмеженою відповідальністю „Торговий
дім „Гесс і Ко" (ідентифікаційний код
20710364; 99011, м. Севастополь, вул. Велика
Морська, буд. 5):

№ з/пТип обтяженняДата та номер
реєстраціїРеєстраторПідставаОб'єкт
обтяження,
адресаІпотекодержатель1.заборона на
нерухоме майно26.01.2006 № 266Приватний
нотаріус ОСОБА_6Договір іпотеки, реєстр
№ 265 від 26.01.2006вбудоване нежиле
приміщення, загальною площею 32,8 м2, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_2ПАТ
„Банк „Таврика" (АБ
„Таврика")2.заборона на нерухоме
майно26.01.2006 № 266Приватний нотаріус
ОСОБА_6Договір іпотеки, реєстр № 265 від
26.01.2006вбудовані нежилі приміщення
першого поверху, загальною площею 16,6 м2,
які розташовані за адресою: АДРЕСА_3ПАТ
„Банк „Таврика" (АБ
„Таврика")3.заборона на нерухоме
майно25.06.2011 № 954Приватний нотаріус
ОСОБА_7Іпотечний договір, реєстр. № 953
від 25.06.2011трикімнатна квартира
АДРЕСА_4ПАТ „Банк „Таврика" (АБ
„Таврика")4.заборона на нерухоме
майно25.06.2011 № 956Приватний нотаріус
ОСОБА_7Іпотечний договір, реєстр. № 955
від 25.06.2011нсжитлові приміщення,
загальною площею 231,5 м2, розташовані в
підвальному поверсі будинку за
адресою: АДРЕСА_5ПАТ „Банк „Таврика"
(АБ „Таврика")Ухвала набрала законної
сили 14.03.2014

і може бути пред'явлена до виконання у
термін до 16.03.2015 включно.

Суддя
підпис В.О.
Головко

5020-949/2012/4510/14