ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.02.2014
Справа № 905/246/14

Господарський суд Донецької області у
складі головуючого судді Кучерявої
О.О.,

при секретарі судового засідання
Курлянскас В.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Приватного
туристично-спортивного
виробничо-комерційного підприємства
"Вагінтур", с. Великі Грибовичі,
Львівська область

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Донспецмонтаж", м.
Донецьк

про стягнення заборгованості в розмірі
369226, 53 грн., з яких сума основного боргу
в розмірі 346639, 21 грн., 3% річних в розмірі
11475, 93грн., штраф в розмірі 11111, 45 грн.,

за участю представників:

від позивача: Курець Н.П., за довір. від
26.12.2013; Зошій Ю.Й., за довір. від 26.12.2013р.

від відповідача: не з'явився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне туристично-спортивне
виробничо-комерційне підприємство
"Вагінтур" звернулось до
господарського суду з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Донспецмонтаж" про
стягнення заборгованості в розмірі
369226,53 грн., з яких сума основного боргу в
розмірі 346639,21 грн., 3% річних в розмірі
11475,93грн., штраф в розмірі 11111,45 грн.

Правовою підставою позову позивач під
час розгляду справи вважає норми
статей 525, 526, 611, 612, 625, 692 Цивільного
кодексу України, статті 173, 193, 216, 230, 231,
Господарського кодексу України. В
обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем зобов'язань за договором
№2012/01-01. Зазначив, що відповідачем не
сплачена вартість поставленого товару
відповідно до договору та
специфікації. Факт отримання
відповідачем товару підтверджується
видатковими накладними. З урахуванням
часткової сплати, сума основного боргу
становить 346639,21 грн. Разом з позовом
надав клопотання про проведення
відеоконференції.

Ухвалами господарського суду
Донецької області від 15 січня 2014 року, 20
лютого 2014 року заяви Приватного
туристично-спортивного
виробничо-комерційного підприємства
"Вагінтур" про участь в судовому
засіданні 03 січня 2014 року та 18 лютого 2014
року в режимі відеоконференції
задоволені. Доручено забезпечення
проведення відеоконференції по справі
№905/246/14 господарському суду Львівської
області.

Представники позивача у судовому
засіданні надали пояснення аналогічні
викладеним в позові, просили
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі. Через канцелярію суду надали
додаткові документи, які долучені до
матеріалів справи.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце судового розгляду справи був
належним чином повідомлений, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення,
причини неявки невідомі. Заперечень на
позов не надійшло.

Представникам позивача у судовому
засіданні роз'яснені права та
обов'язки, передбачені статтями 20, 22, 78
Господарського процесуального кодексу
України.

Розгляд справи здійснювався у режимі
відеоконференції за допомогою
технічних засобів відеозапису.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, суд,

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2012 року між Приватним
туристично-спортивним
виробничо-комерційним підприємством
"Вагінтур" (Постачальник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Донспецмонтаж"
(Покупець) укладений договір № 2012/01-01
(надалі по тексту - договір), за умовами
якого, Постачальник зобов'язується
поставити у власність Покупця
обладнання (надалі - товар)
індивідуальні характеристики якого,
кількість та якість визначені в
Специфікації, які додаються до даного
Договору, а Покупець зобов'язується
прийняти його та своєчасно оплачувати
товар на умовах, які вказані в даному
Договорі (пункт 1.1 договору).

Умовами договору сторони визначили
предмет договору, вартість договору,
якість, термін та умови поставки,
розрахунки, відповідальність сторін,
інші умови.

Договір підписано обома сторонами,
доказів відмови від договору до
матеріалів справи не надано, у зв'язку з
чим, за висновками суду вказаний
договір є чинним.

Відповідно до пункту 2.1. договору, ціна
на товар вказується у Специфікаціях,
які з моменту підписання Сторонами
становлять невід'ємну частину
Договору.

Згідно пункту 2.2. договору, орієнтовна
вартість договору становить - 3500000,00
грн. в т.ч. ПДВ 20%.

Пунктом 4.1. договору встановлено, що
термін поставки товару вказується в
Специфікаціях, які додаються до даного
Договору.

Відповідно до пункту 5.1. договору,
оплата за товар Покупцем здійснюється
шляхом оплати грошових коштів на
поточний рахунок Постачальника
наступним чином:

- 50% від вартості Специфікації -
попередня плата;

- 50% від вартості - протягом 14
календарних днів з дати відвантаження
товару, зазначеного у видатковій
накладній.

Ціна та загальна вартість товару
вказується у Специфікаціях.

У наявних в матеріалах справи
Специфікаціях №1 від 11 січня 2012 року, №2
від 11 квітня 2012 року до договору
міститься інформація про найменування,
кількість, ціну, умови оплати та строк
поставки, яки підписані сторонами без
заперечень та скріплена печатками
підприємств.

Відповідно до Специфікації №1 від 11
січня 2012 року, загальна вартість товару
становить 277170,30 грн. з ПДВ; умови оплати
- авансовий платіж у розмірі 50% від
вартості Специфікації, що становить
138585 грн. 15 коп. (сто тридцять вісім
тисяч п'ятсот вісімдесят п'ять гривень
15 копійок), у т.ч. ПДВ 23097 грн. 52 коп.
(двадцять три тисячі дев'яносто сім
гривень 52 копійок). Наступні платежі у
розмірі 138585 грн. 15 коп. (сто тридцять
вісім тисяч п'ятсот вісімдесят п'ять
гривень 15 копійок) у т.ч. ПДВ 230971 грн. 52
коп. (двадцять три тисячі дев'яносто сім
гривень 52 копійок) протягом 14 днів
після поставки товару (а.с.17).

Відповідно до Специфікації №2 від 11
квітня 2012 року, загальна вартість
товару становить 966255,08 грн. з ПДВ; умови
оплати - авансовий платіж у розмірі 50%
від вартості Специфікації, що
становить 483127 грн. 54 коп. (чотириста
вісімдесят три тисячі сто двадцять сім
гривень 54 копійки), у т.ч. ПДВ 80521 грн. 26
коп. (вісімдесят тисяч п'ятсот двадцять
одна гривня 26 копійок). Наступні
платежі у розмірі 483127 грн. 54 коп.
(чотириста вісімдесят три тисячі сто
двадцять сім гривень 54 копійок) у т.ч.
ПДВ 80521 грн. 26 коп. (вісімдесят тисяч
п'ятсот двадцять одна гривна 26 копійок)
протягом 14 днів після поставки товару
(а.с.18).

У відповідності до пункту 5.1. договору
та специфікацій №1 від 11 січня 2012 року
та №2 від 11 квітня 2012 року, відповідач
перерахував передоплату у розмірі
777170,30 грн., що підтверджується
банківськими виписками від 23 березня
2012 року, від 07 травня 2012 року, від 24
травня 2012 року (а.с.31-33).

На виконання умов договору Позивачем
був поставлений товар, що
підтверджується видатковими
накладеними №РН-0000006 від 30 березня 2012
року на суму 277170,30 грн., №РН-0000008 від 21
травня 2012 року на суму 203820,55 грн.,
№РН-0000023 від 21 червня 2012 року на суму
282213,07грн., №РН-0000540 від 31 жовтня 2012 року
на суму 78392,52 грн., №РН-0000544 від 13
листопада 2012 року на суму 188142,05грн.,
№РН-0000547 від 19 листопада 2012 року на суму
94071,02 грн. (а.с.19, 21, 23, 25, 27, 29).

Відповідно до Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" первинний
документ - документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Таким чином, в даному випадку,
видаткова накладна є первинним
обліковим документом в розумінні
вищезазначеного Закону та підписання
покупцем видаткової накладної
підтверджує факт здійснення
господарської операції і встановлення
договірних відносин, а тому є підставою
виникнення обов'язку щодо здійснення
розрахунків за отриману продукцію.

Факт отримання відповідачем товару
підтверджується підписами особи,
відповідальної за отримання
товарно-матеріальних цінностей, а саме,
Годунко А.П., яка діяла на підставі
довіреностей № 0110 від 30 березня 2012
року, №0233 від 21 травня 2012 року, №0290 від
21 червень 2012 року, №0421 від 31 жовтня 2012
року, №0441 від 13 листопада 2012 року, №0445
від 19 листопада 2012 року (а.с.20,22,24,26,28,30).

Також, сторонами був складений акт
звірки взаєморозрахунків за 2012 рік на
загальну суму 346639,21грн.(а.с.47).

Відповідач отримав продукцію, але у
визначений у договорі строк не
здійснив оплату у повному обсязі, своїх
договірних зобов'язань перед позивачем
не виконав, чим порушив умови договору.

Відповідно до частини 1 статті 265
Господарського кодексу України, за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язання
має виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України встановлено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Із зазначеною нормою кореспондується й
частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України, відповідно до якої
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Згідно із частиною 1 статті 692
Цивільного кодексу України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Матеріалами справи доведений факт
отримання відповідачем продукції та не
сплати відповідно до видаткових
накладних у встановлені договором
терміни. Суд вважає, що позовні вимоги
про стягнення суми боргу в розмірі 346639,
21 грн. підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги позивача про
стягнення з відповідача штрафу в
розмірі 11111,45 грн. необхідно зазначити
наступне.

Так, в позовній заяві підставою для
нарахування штрафних санкцій позивач
зазначає пункт 7.2 договору та норми
статті 231 Господарського кодексу
Укаїни.

Відповідно до пункту 7.2. договору,
штрафні санкції за прострочення
виконання зобов'язань нараховуються
протягом шести місяців з моменту, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, сторони дійшли згоди
тільки щодо строків нарахування
штрафних санкцій.

Згідно розрахунку позивача штрафних
санкцій, фактично позивач просить
стягнути з відповідача пеню у розмірі 11
111,45 грн.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу
України передбачено, що виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 549 Цивільного кодексу України
встановлено, що пенею є вид неустойки,
що обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Приписами статті 547 Цивільного кодексу
України встановлено, що правочини щодо
забезпечення виконання зобов'язання
вчинюються у письмовій формі.

Відповідно до статті 611 Цивільного
кодексу України, у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

Також, відповідно до приписів Закону
України від 22.11.1996 № 543/96-ВР «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Судом не приймаються посилання
позивача на норми статті 231
Господарського кодексу України при
нарахуванні пені, у зв'язку з тим, що
данною нормою визначені певні види
зобов'язань, сторони, розмір штрафних
санкцій, зміна яких сторонами не
допускається. Зобов'язання, за яким
стягується сума заборгованості в
данній справі не підпадає під перелік
зобов'язань, визначених вказаною
нормою.

Як встановлено судом, угода щодо
встановлення розміру пені у письмовій
формі, відповідно до статті 547
Цивільного кодексу України, сторонами
не укладалась, тому нарахування
позивачем пені за невиконання
грошового зобов'язання є безпідставним
та не підлягає задоволенню.

Що стосується вимоги позивача про
стягнення з відповідача 3% річних в
розмірі 11475,93 грн. необхідно зазначити
наступне.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Перевіривши арифметичний розрахунок 3%
річних за періоди, вказані позивачем,
суд визнає його невірним, оскільки
позивачем допущені арифметичні
помилки. За розрахунком суду розмір 3%
річних за період з 15 листопада 2012 року
по 03 лютого 2014 року на суму
заборгованості 64426,17грн., за період з 28
листопада 2012 року по 03 лютого 2014 року на
суму заборгованості 188142,05 грн., за
період з 04 грудня 2012 року по 03 лютого 2014
року на суму заборгованості 94071,02 грн.
становить 11473,07 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 26
грудня 2013 року між Адвокатом - ОСОБА_4
(Виконавець) та Приватним
туристично-спортивним
виробничо-комерційним підприємством
(Замовник) укладений договір №18 про
надання правової допомоги (а.с.50).

Здійснення витрат Приватним
туристично-спортивним
виробничо-комерційним підприємством
на послуги адвоката підтверджується
розрахунковим документом про
перерахування коштів, а саме,
прибутковим касовим ордером №18 від 26
грудня 2013 року на суму 10000 грн. (а.с.51).

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону
України «Про адвокатуру та адвокатську
діяльність» адвокатом може бути
фізична особа, яка має повну вищу
юридичну освіту, володіє державною
мовою, має стаж роботи в галузі права не
менше двох років, склала
кваліфікаційний іспит, пройшла
стажування (крім випадків,
встановлених цим Законом), склала
присягу адвоката України та отримала
свідоцтво про право на заняття
адвокатською діяльністю.

В матеріалах справи міститься
свідоцтво про право на заняття
адвокатською діяльністю НОМЕР_1 на ім'я
ОСОБА_4 (а.с.52).

Пунктом 6.3 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
№ 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
зазначено, що витрати позивачів та
відповідачів, третіх осіб, пов'язані з
оплатою ними послуг адвокатів,
адвокатських бюро, колегій, фірм,
контор та інших адвокатських об'єднань
з надання правової допомоги щодо
ведення справи в господарському суді,
розподіляються між сторонами на
загальних підставах, визначених
частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється
господарським судом шляхом зазначення
про це у рішенні, ухвалі, постанові за
наявності документального
підтвердження витрат, як-от: угоди про
надання послуг щодо ведення справи у
суді та/або належно оформленої
довіреності, виданої стороною
представникові її інтересів у суді,
платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригіналу ордера адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій.

В матеріалах справи містяться договір
про надання юридичних послуг,
видатковий касовий ордер, що
підтверджує сплату за надання
юридичних послуг, свідоцтво про право
на заняття адвокатською діяльністю.

Вирішуючи питання про розподіл витрат,
які підлягають сплаті за послуги
адвоката, господарський суд має
враховувати, що розмір відшкодування
названих витрат не повинен бути
неспіврозмірним, тобто явно завищеним.
За таких обставин суд з урахуванням
матеріалів конкретної справи, зокрема,
ціни позову може обмежити цей розмір з
огляду на розумну необхідність судових
витрат для даної справи (Інформаційний
лист Вищого господарського суду
України від 13 лютого 2002 року №01-8/155).

Отже, виходячи із вищенаведеного та
враховуючи, що позовні вимоги
задовольняються частково, суд вважає,
що витрати позивача на оплату послуг
адвоката слід покласти на відповідача
в сумі 2000 гривень.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог чи заперечень.

З огляду на вищевикладене, судові
витрати та витрати за послуги адвоката,
згідно статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
стягуються з відповідача на користь
позивача.

Керуючись ст.ст.4, 4-2 - 4-6, 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного
туристично-спортивного
виробничо-комерційного підприємства
"Вагінтур" до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Донспецмонтаж" про
стягнення заборгованості в розмірі
369226,53 грн., з яких сума основного боргу в
розмірі 346639,21 грн., 3% річних в розмірі
11475,93грн., штраф в розмірі 11111,45 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Донспецмонтаж" (83001,
Донецька область, м. Донецьк, вул.
Челюскінців, б. 69А, ) на
користь Приватного
туристично-спортивного
виробничо-комерційного підприємства
"Вагінтур" (80380, Львівська область,
Жовківський район с.Великі Грибовичі,
урочище «Широка Долина», ) суму основного боргу в розмірі
346639 (триста сорок шість тисяч шістсот
тридцять дев'ять) грн. 21 коп., 3% річних в
розмірі 11473 (одинадцять тисяч чотириста
сімдесят три) грн. 07 коп.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Стягнути з Приватного
туристично-спортивного
виробничо-комерційного підприємства
"Вагінтур" (80380, Львівська область,
Жовківський район с.Великі Грибовичі,
урочище «Широка Долина», ) на користь Приватного
туристично-спортивного
виробничо-комерційного підприємства
"Вагінтур" (80380, Львівська область,
Жовківський район с.Великі Грибовичі,
урочище «Широка Долина», ) витрати по сплаті судового збору
у розмірі 7162 (сім тисяч сто шістдесят
дві) грн. 27 коп. та витрати по сплаті за
адвокатські послуги в розмірі 2000 (дві
тисячі) грн.

У судовому засіданні 27 лютого 2014 року
проголошено та підписано вступну та
резолютивну частини рішення. Повний
текст рішення складено та підписано 04
березня 2014 року.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано, а у разі подання апеляційної
скарги - після розгляду справи
апеляційним господарським судом, якщо
рішення не буде скасовано.

Суддя
О.О.
Кучерява