РІШЕННЯ

"12" березня 2014 р.Справа №
921/128/14-г/14Господарський суд
Тернопільської області

у складі судді Руденка О.В. розглянув
справу

за позовом Тернопільського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері в інтересах держави
пр-т. С.Бандери, 6, м. Тернопіль, 46002 в
особі Державної служби автомобільних
доріг України в особі Дочірнього
підприємства "Тернопільський
облавтодор" публічного акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"
вул. О. Кульчицької, 8, м. Тернопіль, 46001

до Благодійного фонду "Галичина-Волинь"
вул. Гайова, 29, м. Тернопіль, 46020

про стягнення заборгованості в сумі 18
250 грн.

за участю представників сторін:

позивача: Кульчицька Л.О., довіреність
№ 06-4/25 від 10.01.14 р.

відповідача не з'явився:

прокурора: Легета І.Б., посвідчення №
017737 від 13.06.13 р.

Учасникам судового процесу роз'яснено
їх процесуальні права та обов'язки
згідно ст.ст. 20,22, 81-1 Господарського
процесуального кодексу України.

Технічна фіксація (звукозапис) не
здійснювалась за відсутності
відповідного клопотання представників
позивача.

Суть справи: Тернопільський прокурор з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері в інтересах держави
в особі Державної служби автомобільних
доріг України в особі ДП
"Тернопільський облавтодор" ПАТ
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України"
звернувся в господарський суд
Тернопільської області з позовом до
Благодійного фонду "Галичина-Волинь"
про стягнення заборгованості в сумі 18
250 грн.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, що
підтримані прокурором, позивач
посилається на порушення відповідачем
умов договору підряду в частині
своєчасної та повної оплати вартості
виконаних робіт, внаслідок чого в
останнього виникла заборгованість,
сума якої заявлена до стягнення в
судовому порядку.

З підстав викладених в ухвалі суду від
26.02.2014р., у відповідності до ст. 77 ГПК
України, розгляд справи відкладено на
12.03.2014р.

Відповідач явку уповноваженого
представника у судове засідання не
забезпечив, причин не явки суду не
повідомив, відзиву на позов не надав,
хоча про час, дату та місце справи був
повідомлений в порядку ст. 64 ГПК
України та п. 3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №18
від 26.12.2011р. Так, ухвали суду від 13.02.2014р.
та від 26.02.2014р. направлені на адресу
Благодійного фонду "Галичина-Волинь":
вул. Гайова, 29, м. Тернопіль, 46020
(зазначену у позовній заяві № 248-14 від
30.01.2014р. та витягу з ЄДРЮФОП № 17674682 від
29.11.2013р.).

Окрім цього, на звороті у лівому
нижньому куті оригіналів
вищезазначених процесуальних
документів, які знаходяться в
матеріалах справи, проставлений штамп
суду з відміткою про відправлення
документа, що містить вихідний
реєстраційний номер, загальну
кількість відправлених примірників
документа, дату відправлення, підпис
працівника, який її здійснив.

Дані відмітки оформлені відповідно до
п. 2.6.15. Інструкції з діловодства в
господарських судах України,
затвердженої наказом Державної
судової адміністрації України від
20.02.2013 за № 28 та є підтвердженням
належного надсилання копій
процесуальних документів сторонам.

Таким чином, господарським судом
вчинені всі передбачені чинним
законодавством дії щодо повідомлення
учасників судового процесу про час та
місце розгляду справи.

За таких обставин, зважаючи що явка
представника відповідача не
визнавалась судом обов'язковою,
справа розглядається за правилами ст.75
ГПК України, за наявними у ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши думку прокурора, пояснення
представника позивача, оцінивши
представлені докази в їх сукупності,
судом встановлено наступне.

Згідно вимог ст. 121 Конституції України,
Закону України "Про прокуратуру", ст. 29
ГПК України на органи прокуратури
покладається представництво інтересів
громадян та держави в судах у випадках,
визначених Законом. В силу ст. 20 Закону
України "Про прокуратуру" при виявленні
порушень закону прокурор має право
звертатись до суду в передбачених
законом випадках. Підставами для
представництва прокурором інтересів
держави, згідно ч. 2 ст. 36-1 Закону, є
наявність порушень або загрози
порушень інтересів держави.

Центральним органом виконавчої влади,
який забезпечує реалізацію державної
політики у сфері дорожнього
господарства та управління
автомобільними дорогами є Державне
агентство автомобільних доріг України,
яке діє через свої територіальні
органи (п. п. 1.6.Положення про Державне
агентство автомобільних доріг України,
затвердженого Указом Президента
України №456/2011 від 13.04.2011р.).

В свою чергу, згідно до п.1.1 т 2.1. Статуту
дочірнього підприємства, останнє
створене відповідно до наказу
Державного агентства автомобільних
доріг України № 156 від 09.04.2002р. з метою
забезпечення економічних інтересів
держави, задоволення потреб держави,
населення та оборони країни в
удосконаленні і розвитку
автомобільних доріг загального
користування.

З наведеного в сукупності суд
констатує, що прокурор звернувся до
суду в порядку та спосіб, які визначені
законодавством, що регламентує спірні
правовідносини.

Відповідно до ст. 16 ЦК України та п. 2 ст.
20 ГК України кожний суб'єкт
господарювання та споживач має право
на захист своїх прав і законних
інтересів.

За загальними положеннями цивільного
законодавства зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 ЦК
України. За приписами частини 2 цієї
статті підставами виникнення
цивільних прав і обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини, інші
юридичні факти. Підставою виникнення
цивільних прав та обов'язків є також
дії осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також дії,
що не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Із змістом зазначеної норми
кореспондуються і приписи частини 1
статті 174 ГК України відповідно до якої
господарський договір є підставою
виникнення господарських зобов'язань.

Із матеріалів справи вбачається, що
30.10.2012р. між Благодійним фондом
"Галичина-Волинь" (Замовник) та філією
"Підволочиський райавтодор" ДП
"Тернопільський облавтодор"
(Підрядник), укладено Договір підряду №
23, за умовами п. 1.1. якого Замовник
доручає, а Підрядник бере на себе
зобов'язання на власний ризик своїми
силами виконати роботи по влаштуванню
асфальтобетонного покриття вулиці в с.
Гнилиці, Підволочиського району,
Тернопільської області.

Умовами укладеного правочину сторони
узгодили договірну ціну робіт, що
доручені Підряднику, яка складає 18 250
грн. (п.2.1.договору).

Роботи вважаються виконаними після
підписання акту приймання виконаних
робіт, яким оформляється
здавання-приймання робіт після
закінчення будівництва. В акті
вказуються всі претензії до виконання
робіт (п. 3.4. та 6.1. договору).

Акт виконаних робіт готує Підрядник і
передає для підписання уповноваженому
представнику Замовника у строк не
пізніше першого числа місяця, що слідує
за звітним. Уповноважений представник
Замовника на протязі трьох днів
перевіряє реальність акту та підписує
його в частині фактично виконаних
обсягів робіт.

Кінцеві розрахунки за виконані роботи
з Підрядником здійснюються на протязі
20 днів після підписання акту виконаних
робіт. За роботи, виконані з
недоробками і дефектами, виявленими
при прийманні об'єкту в експлуатацію,
оплата проводиться після їх усунення
(п. 4.1. та 4.2. договору).

Відповідно до пунктів 10.1. та 11.3.,
договір вступає в силу в день його
підписання сторонами і є чинним до
01.11.2012р. У разі затримки із
розрахунками, строк дії договору
продовжується до повно розрахунку із
Підрядником.

Згідно із п.11.4. договірна ціна та
кошторис є невід'ємною частиною
укладеної угоди.

Взаємовідносини, що склалися між
сторонами у справі суд кваліфікує як
правовідносини, що випливають із
договору підряду, які регулюються
положеннями глави 61 ЦК України.

Так, відповідно до ст. 837 ЦК України, за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Із змісту ст. 629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається із матеріалів справи, на
виконання договірних зобов'язань
позивачем виконані роботи по
влаштуванню асфальтобетонного
покриття вулиці в с. Гнилиці, які
прийняті відповідачем, як Замовником,
без будь-яких претензій і зауважень.

Факт виконання зазначених робіт та
прийняття їх відповідачем
підтверджується актом приймання
виконаних підрядних робіт № 08-10/23 за
жовтень 2012 року на суму 18 250 грн.
підписаним уповноваженими
представниками сторін, підписи яких
скріплені печатками.

Однак, як стверджує позивач,
зобов'язання щодо погашення
заборгованості за виконані роботи,
передбачених договором підряду № 23 від
30.10.2012р., відповідач не виконав.

Направлена рекомендованою
кореспонденцією на адресу фонду вимога
про погашення боргу № 06-2/819 від 16.05.2013р.
на протязі 7 днів до 28.05.2013р. залишена
відповідачем без виконання та
реагування.

Таким чином, станом на 27.01.2014р.
заборгованість відповідача перед
позивачем становила 18 250 грн., яку
позивач просить стягнути в судовому
порядку.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України встановлено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ч. 1 ст. 173 ГК України
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку. Аналогічні за змістом норми
містяться і в ст.ст. 509, 526 ЦК України.

Згідно із ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 ЦК
України).

За приписами ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.

За даних обставин, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги ДП
"Тернопільський облавтодор" ПАТ "ДАК
"Автомобільні дороги України" про
стягнення з Благодійного фонду
"Галичина-Волинь" 18 250 грн. боргу
підлягають до задоволення, оскільки
підтвердженні матеріалами справи та
ґрунтуються на вимогах чинного
законодавства.

При цьому, як свідчить підписаний
сторонами акт звірки взаємних
розрахунків № 25, станом на 01.08.2013р.
відповідачем заборгованість перед
позивачем в заявленій до стягнення
сумі визнається.

Статтею 49 ГПК України передбачено, що
судовий збір, від сплати якого позивач
у встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в доход
бюджету.

Згідно з п.12 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про
судовий збір" від 08.07.2011р. № 3674-VI до осіб,
звільнених від сплати судового збору
відносяться органи прокуратури - при
здійсненні своїх повноважень.

З огляду на наведене, судовий збір у
розмірі 1 827 грн. покладається на
відповідача та стягується у дохід
Державного бюджету України.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. ст. 1, 2, 20, 22, 33, 43, 44, 49, 82, 83, 84, 85, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Благодійного фонду
"Галичина-Волинь" вул. Гайова, 29, м.
Тернопіль, 46020 () на
користь Дочірнього підприємства
"Тернопільський облавтодор" відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України", вул. О. Кульчицької, 8, м.
Тернопіль () - 18 250
(вісімнадцять тисяч двісті п'ятдесят)
грн. заборгованості.

3. Стягнути з Благодійного фонду
"Галичина-Волинь" вул. Гайова, 29, м.
Тернопіль, 46020 () в дохід
Державного бюджету України - 1 827 грн.
(одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн.
судового збору на рахунок 3002 у ГУ
ДКСУ у Тернопільській області,
одержувач УДКСУ м. Тернопіль, код
класифікації доходів бюджету 22030001, , МФО 838012.

4. Накази видати після набрання
рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не
набрало законної сили, сторони мають
право подати апеляційну скаргу,
протягом десяти днів з дня підписання
рішення через місцевий господарський
суд.

Суддя
О.В. Руденко

Повний текст рішення

складено 20.03.2014р.