номер провадження справи 15/5/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2014
Справа № 916/105/14-908/155/14

За позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2, АДРЕСА_1

до відповідача Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3, 69000, м.
Запоріжжя, вул. Горького, 57/150

про стягнення коштів

Суддя
Горохов І.С.

представники:

від позивача: ОСОБА_4, представник
довіреність б/н від 22.07.2013р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Розглянуто позовну заяву Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 до
відповідача Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 про стягнення
коштів.

Ухвалою господарського суду від
20.01.2014р. порушено провадження у справі,
її розгляд призначено на 06.02.2014р.
Розгляд справи відкладався.

В судовому засіданні 24.02.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Позовні вимоги заявлені з наступних
підстав: на підставі договору оренди
відповідачеві передано в тимчасове
платне користування нежитлові
приміщення. Відповідач належним чином
не виконує зобов'язання щодо внесення
орендної плати, в наслідок чого
утворилася заборгованість в розмірі 43
333,00 грн та договір з ініціативи
позивача було розірвано. Позивач
просить стягнути з відповідача
заборгованість з орендної плати і по
комунальним послугам, враховуючи
штрафні санкції та судовий збір.

24.02.2014р. від позивача надійшла заява про
уточнення позовних вимог, в якій
просить стягнути з відповідача
заборгованість на загальну суму 58 515,66
грн., яка складається з суми основного
боргу в розмір 43 333,00 грн., штрафу в
розмірі 4 333,30 грн., заборгованості по
оплаті за комунальні послуги в розмірі
10 568,00 грн., 3 % річних в розмірі 281,36 грн.
Судові витрати покласти на
відповідача.

Уточнення стосуються вірного
визначення суми заявленої до
стягнення, оскільки позивачем допущено
помилку у визначенні загальної суми
заборгованості.

Заява не суперечить вимогам ст. 22 ГПК
України, судом прийнята, розглядаються
уточнені позовні вимоги.

Відповідач заявлені позовні вимоги не
спростував, відзив на позов суду не
надав, представник відповідача в
судове засідання за викликом не
з'явився, правом надати відзив на позов
не скористався. Про час та місце
судового засідання відповідача
повідомлено належним чином. Відповідні
процесуальні документи надіслані
згідно з поштовими реквізитами
учасників процесу.

Згідно зі ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справу
розглянуто за наявними матеріалами,
які суд визнав достатніми для
вирішення спору по суті.

За клопотанням представника позивача
розгляд справи здійснювався без
застосування технічних засобів
фіксування судового процесу.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення представника позивача суд
встановив наступне.

01.07.2012р. між Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_2 та Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_3 - Орендар
(відповідач у справі) укладено договір
б/н, за умовами якого Орендодавець
передав, а Орендар прийняв в тимчасове
платне користування нежитлові
приміщення, загальною площею 104,0 кв. м.,
розташовані за адресою: АДРЕСА_2.

Орендарем приміщення прийнято за актом
прийому-передачі від 01.07.2012р.

Сторони узгодили розмір орендної плати
відповідно до п. 3.1. Договору, що
еквівалентна 20 (двадцяти) дол. США за 1
кв. м. об'єкту оренди. Загальна сума
орендної плати, що підлягає сплаті за
об'єкт оренди справляється у сумі, що
еквівалентна 2080 (дві тисячі вісімдесят)
дол. США. Сума орендної плати, що
підлягає сплаті, визначається за
курсом НБУ на день платежу.

Згідно із п. 3.3. Договору, орендні
платежі сплачуються на підставі
виставленого рахунку, але не пізніше 10
(десятого) числа поточного місяця.

Комунальні платежі не входять до
розміру орендної плати, а оплачуються
орендарем відповідно п. 3.4. Договору,
згідно виставлених рахунків за
фактично споживані орендарем послуги.
Рахунки безпосередньо виставляють
підприємства, які надають ці послуги.

Згідно із п. 3.5. Договору сума оплати за
споживану електроенергію
встановлюється відповідно до показань
лічильників, встановлених
орендодавцем в об'єкті оренди, з
використанням відповідних
установлених тарифів оплати
електроенергії, води та каналізації.

Виплата орендних платежів, як
встановлено п. 3.6. Договору,
здійснюється шляхом безготівкового
банківського переказу відповідних сум
з банківського рахунку орендаря на
банківський рахунок орендодавця. За
домовленістю сторін, розрахунки за цим
договором можуть здійснюватися і у
готівковому порядку.

Згідно із п. 4.1.7. Договору орендар
зобов'язався своєчасно і в повному
розмірі вносити платежі, передбачені
розділом 3 Договору.

В порушення вищевказаних умов Договору
відповідач, починаючи з лютого 2013 року
припинив здійснювати розрахунки по
орендній платі, внаслідок чого
додатковою угодою від 01.05.2013 сторони
дійшли згоди розірвати договір оренди
від 01.07.2012р.

Відповідно до пункту 6.2.3. Договору на
вимогу орендодавця договір оренди може
бути достроково розірвано, якщо
орендар не дотримує вимог про цільове
призначення об'єкту оренди або місць
загального користування; якщо орендар
навмисно або по необережності погіршує
стан об'єкту оренди; якщо орендар
передав об'єкт оренди або його частину
в суборенду без письмового дозволу
орендодавця; якщо орендар не вносить
орендні платежі у повному обсязі
протягом двох місяців з моменту
настання терміну платежу.

Підпунктом 6.2.4. Договору встановлено,
що договір може бути розірваний за
згодою сторін.

Відповідно до п. 2 Додаткової угоди від
01.05.2013р. з моменту розірвання договору
орендодавець та орендар не пов'язані
будь-якими зобов'язаннями, окрім
обов'язку орендаря сплатити
заборгованість по орендній платі
згідно з умовами договору.

Станом на 01.05.2013 року заборгованість
відповідача складає 53 901,00 грн., з яких 43
333,00 грн. заборгованість по орендній
платі, 10 568,00 грн. заборгованість по
оплаті комунальних платежів та плати
за землю, яка до теперішнього часу не
оплачена.

Відповідно до п. 8.2. Договору за
прострочення виконання зобов'язань,
передбачених п.п. 3.3. Договору, орендар
сплачує орендодавцю пеню в розмірі 10%
від простроченої суми, за весь період
прострочення.

Штраф за прострочення виконання
зобов'язань за договором від 01.07.2012р.
складає 4 333,30 грн.

Відповідно до ст. 173 Господарського
кодексу України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, у силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо) або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до вимог ст. 193
Господарського кодексу України та 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом, ст. 525 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України, боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Крім того, позивачем заявлено до
стягнення 3% річних за період з 10.02.2013р.
по 01.05.2013р. в розмірі 281,36 грн.

Перевіривши наведений позивачем
розрахунок 3% річних, суд вважає
заявлений до стягнення розмір 3% річних
правомірним.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського
кодексу України, учасники
господарських відносин, що порушили
майнові права або законні інтереси
інших суб'єктів, зобов'язані поновити
їх, не чекаючи пред'явлення їм
претензії чи звернення до суду.

Враховуючи вищевикладене, а також
надані до справи докази, суд вважає
позов обґрунтованим та таким, що
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати покладаються на
відповідача.

Статтею 7 Закону України «Про судовий
збір» від 08.07.2011р. № 3674-VI передбачений
перелік підстав для повернення
судового збору.

Згідно з п. 1 ч. 1 вищезазначеної статті
Закону України «Про судовий збір»
сплачена сума судового збору
повертається за ухвалою суду в разі
зменшення розміру позовних вимог або
внесення судового збору в більшому
розмірі, ніж встановлено законом.

Позивачем в даній справі згідно
квитанції від 13.11.2013р. та № 30180263 від
22.02.2014р. був сплачений судовий збір
всього в розмірі 1827,50 грн.

За розгляд заявлених позивачем вимог в
даній справі відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4
Закону України "Про судовий збір",
останній повинен був сплатити судовий
збір за ставкою 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати, що складає 1827,00 грн.

Таким чином, позивач сплатив судовий
збір в більшому розмірі, ніж
встановлено законом, тобто на 0,50 грн.
більше від мінімального розміру
судового збору за розгляд вимог
майнового характеру.

Частиною 3 ст. 7 Закону України «Про
судовий збір» передбачено, що
повернення сплаченої суми судового
збору здійснюється в порядку,
встановленому центральним органом
виконавчої влади із забезпечення
реалізації державної фінансової
політики.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
необхідним повернути позивачу
переплачену суму судового збору в
розмірі 0,50 грн., сплаченого згідно
квитанції № 30180263 від 22.02.2014р., оригінал
якої залишається в матеріалах справи.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про
судовий збір», суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 до відповідача Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 про стягнення коштів
задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_3, ІПН НОМЕР_1)
на користь Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_2, р/р НОМЕР_3 в
ПАТ "Укрсоцбанк", МФО 300023)
заборгованість з орендної плати за
договором від 01.07.2012р. в розмірі 43 333
(сорок три тисячі триста тридцять три)
грн. 00 коп., штраф в розмір 4 333 (чотири
тисячі триста тридцять три) грн. 30 коп.,
заборгованість по оплаті комунальних
послуг в розмірі 10 568 (десять тисяч
п'ятсот шістдесят вісім) грн. 00 коп., 3%
річних в розмірі 281 (двісті вісімдесят
одна) грн. 36 коп., 1827 (тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.
Видати наказ.

3. Повернути Фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_2, р/р НОМЕР_3 в
ПАТ "Укрсоцбанк", МФО 300023) з Державного
бюджету України (одержувач: УДКСУ у м.
Запоріжжя (Орджонікідзевський район),
22030001, банк одержувача: ГУДКСУ у
Запорізькій області, МФО 813015, , рахунок № 3007) судовий
збір в сумі 0,50 грн. (0 грн. 50 коп.),
сплачений згідно квитанції №30180263 від
22.02.2014р.

Суддя
І.С. Горохов

Рішення оформлено та підписано
відповідно до вимог ст. 84
Господарського процесуального кодексу
України 27.02.2014р.