ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2014 р.
Справа № 911/105/14

За позовом Заступника прокурора
Київської області в інтересах держави
в особі

1) Міністерства аграрної політики та
продовольства України, м. Київ

2) Аграрного фонду, м. Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Хмелівка-Агро",
Київська обл., Тетіївський район, с.
Хмелівка

третя особа Відділ державної
виконавчої служби Тетіївського
районного управління юстиції

про стягнення 413 022 грн. 78 коп.

Суддя - Мальована Л.Я.

Представники:

прокурор - Карман В.В. (посв. №018382 від
16.07.2013 року);

позивач 1 - не з'явилися;

позивач 2 - не з'явилися;

відповідача - Завальнюк В.В. (дов. № 01/02
від 25.02.2014 року);

третьої особи - не з'явилися.

Обставини справи:

Прокурор звернувся до суду з позовом в
інтересах держави в особі Міністерства
аграрної політики та продовольства
України, Аграрного фонду про стягнення
з відповідача 413 022 грн. 78 коп. боргу за
форвардним біржовим контрактом № 422 Ф
від 12.03.2013 року, з яких 270 000 грн. 00 коп.
неповернутого авансового платежу, 92 437
грн. 20 коп. штрафу у розмірі 20 % вартості
недопоставленого товару, 13 865 грн. 58
коп. пені у розмірі 0,1 % вартості
недопоставленого товару за кожен день
прострочення, 36 720 грн. 00 коп. 3% річних
за користування чужими грошовими
коштами.

Відповідач визнає позовні вимоги в
повному обсязі, але просить суд про
розстрочку виконання рішення,
посилаючись на скрутне фінансове
становище.

Представники позивачів та третьої
особи в засідання суду не з'явились, про
час і місце судового засідання був
повідомлений належним чином, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи повідомленнями про вручення
поштового відправлення.

26.02.2014 року до загального відділу
господарського суду Київської області
від Аграрного фонду надійшло
клопотання про відкладення розгляду
справи в зв'язку з перебуванням його
представника у щорічній відпустці, яке
судом відхиляється з огляду на те, що
згідно ст. 69 ГПК України суд обмежений
двомісячним строком для вирішення
спору. Прокурор підтримує позовні
вимоги в повному обсязі.

Враховуючи те, що нез'явлення
представників позивачів та третьої
особи не перешкоджає розгляду справи
по суті, а матеріали справи є
достатніми для вирішення спору в
даному судовому засіданні, суд вважає
за можливе розглянути позов за їх
відсутності, згідно статті 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення присутнього
представника відповідача та прокурора,
суд встановив:

На виконання Порядку проведення
державних форвардних закупівель зерна,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 736 від 16.05.07,
Аграрний фонд провів форвардні
закупівлі зерна майбутнього врожаю за
рахунок коштів, передбачених у
Державному бюджеті України на
відповідний рік, шляхом укладення на
Аграрній біржі між Аграрним фондом та
товаровиробниками, в тому числі з
товариством з обмеженою
відповідальністю «Хмелівка-Агро»
контракту, форма якого затверджується
Міністерством аграрної політики.

12.03.13 року між Фондом та ТОВ
«Хмелівка-Агро» укладено форвардний
біржовий контракт № 422 Ф.

Відповідно до п.п. 1-5 Контракту ТОВ
«Хмелівка-Агро» зобов'язувалось
передати Фонду у власність товар:
пшеницю м'яку 3 класу, у кількості 300
тонн, за ціною 122, 40 грн. за тонну в
термін до 01 жовтня 2013 року, на базисі
поставки Франко-склад Тетіївське ХПП,
ПАТ.

Фонд на виконання п. 1.8 Контракту
перерахував на рахунок ТОВ
«Хмелівка-Агро» авансовий платіж у
сумі 270 000 грн. 00 коп., згідно платіжного
доручення № 1209 від 15.03.13 року.

Однак, у порушення умов Контракту,
станом на 01.11.13 року ТОВ «Хмелівка-
Агро» не здійснило поставку зерна, свої
зобов'язання за Контрактом не виконало.

Додатковим договором № 1 від 01.10.13 року
до Форвардного біржового контракту на
закупівлю Аграрним фондом зерна № 422 Ф
від 12.03.13 року сторонами внесено зміни
до Форвардного контракту, а саме
змінено термін поставки товару з 01.10.13
року на 01.11.13 року.

21.11.2013 року Аграрний фонд звернувся до
відповідача з вимогою про виконання
умов договору або повернення
авансового платежу, проте вказана
вимога була залишена без відповіді та
задоволення.

05.02.2014 року відповідачем було подано до
загального відділу господарського
суду Київської області клопотання, в
якому він зазначає, що за заявою
Аграрного фонду, у зв'язку з
невиконанням відповідачем своїх
зобов'язань з поставки зерна в повному
обсязі, приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу Огороднік Ж.А. було вчинено
виконавчий напис від 04.12.2013 року про
звернення стягнення на зерно, а у разі
відсутності товару - шляхом стягнення
грошових коштів у розмірі 270 000 грн. 00
коп., 20% штрафу в сумі 92 437 грн. 20 коп., 0,1%
пені в сумі 13 865 грн. 58 коп., боргу за
користування коштами в сумі 36 720 грн. 00
коп..

Так, на підставі вказаного виконавчого
напису № 1173 від 04.12.2013р. постановою
відділу державної виконавчої служби
Тетіївського РУЮ від 12.12.2013 року серія
ВП № 41200911 відкрито виконавче
провадження.

Отже, як наголосив відповідач у
поданому клопотанні, вищезазначена
заборгованість перед позивачем вже
стягується в безспірному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції
України права суб'єктів господарювання
захищаються судом. Причому відповідно
до ч. 2 ст. 124 Конституції України
юрисдикція судів поширюється на всі
правовідносини, що виникають у державі.

Статтею 26 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» визначено
позасудові способи звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження, серед
яких, зокрема, реалізація заставленого
майна на підставі виконавчого напису
нотаріуса.

Використання позасудових способів
звернення стягнення на предмет
забезпечувального обтяження не
позбавляє права боржника, обтяжувача
або третіх осіб звернутися до суду. (ч.
2ст. 24 названого Закону).

У відповідності до ст.ст. 15, 16, 20
Цивільного кодексу України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання, на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства,
шляхом звернення до суду. Право на
захист особа здійснює на свій розсуд.
Нездійснення особою права на захист не
є підставою для припинення цивільного
права, що порушене, крім випадків,
встановлених законом.

Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином (ст. 599
Цивільного кодексу України). Тому,
наявність виконавчого напису за
відсутності належного виконання
грошового зобов'язання (повернення
авансового платежу) у добровільному чи
примусовому порядку не свідчить про
відсутність спірних матеріальних
правовідносин між сторонами контракту
та не позбавляє права кредитора на
судовий захист.

З огляду на наведене, суд дійшов
висновку, що в порушення умов
укладеного форвардного біржового
контракту та вимог ст.ст. 526, 530, 629
Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193
Господарського кодексу України,
відповідач не поставив зерно у
визначені строки. Доказів повернення
позивачу авансового платежу в розмірі
270 000 грн. 00 коп. чи стягнення боргу в
повному обсязі в примусовому порядку
на підставі виконавчого напису
нотаріуса відповідачем також не
подано.

Відповідно до п. 7.2 Контракту у разі
невиконання ТОВ «Хмелівка-Агро» умов
Контракту щодо обсягів поставки ним
сплачується штраф у розмірі 20 %
вартості недопоставленого товару.

Пунктом 7.6 Контракту встановлено, що
ТОВ «Хмелівка-Агро» повинно сплатити
пеню у розмірі 0,1 % вартості
недопоставленого товару, з якого
допущено прострочення виконання за
кожен день прострочення, а за
прострочення поставки товару понад
тридцять днів додатково стягується
штраф у розмірі 7 % указаної вартості.
Загальна сума заборгованості складає
413 022 грн. 78 коп.

Відповідач позовні вимоги визнає в
повному обсязі.

Водночас, у поданому до господарського
суду Київської області відзиві від
25.02.2014 р., відповідач просив суд
розстрочити виконання рішення
господарського суду Київської області
у даній справі на 18 місяців, помісячно
рівними частинами, а саме по 22 945 грн. 71
коп. починаючи з 26.03.2014 року посилаючись
на весняно польові роботи.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 83 ГПК України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право відстрочити або розстрочити
виконання рішення.

Як передбачено п. 7.2 ст. 7 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України», підставою для відстрочки,
розстрочки, зміни способу та порядку
виконання рішення можуть бути
конкретні обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у визначений строк або
встановленим господарським судом
способом.

Вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Отже, виходячи із наведеного,
розстрочення чи відстрочення
виконання судового рішення у судовому
порядку пов'язане з об'єктивними,
непереборними, іншими словами -
виключними обставинами, що ускладнюють
вчасне виконання судового рішення.

З огляду на викладене вище, суд дійшов
висновку щодо наявності у даному
випадку підстав для розстрочення
виконання рішення суду у даній справі,
але на 12 місяців, і, відповідно з
щомісячною оплатою боргу рівними
частками по 34 418 грн. 56 коп. з 26.03.2014 року
по 26.03.2015 року.

Отже, позовні вимоги підлягають
задоволенню повністю, витрати по
сплаті судового збору покладаються на
відповідача.

Керуючись ст. 230 ГК України, ст.ст. 525, 526
ЦК України, ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Хмелівка-Агро» (09853,
Київська область, Тетіївський район, с.
Хмелівка, вул. Постишева, буд. 1, код
33159257) на користь Аграрного фонду (01001, м.
Київ, вул. Б. Грінченка, буд. 1, код 33642855) -
270 000 (двісті сімдесят тисяч) грн. 00 коп.
боргу, 13 865 (тринадцять тисяч вісімсот
шістдесят п'ять) грн. 58 коп. пені, 92 437
(дев'яносто дві тисячі чотириста
тридцять сім) грн. 20 коп. штрафу, 36 720
(тридцять шість тисяч сімсот двадцять)
грн. 00 коп. трьох відсотків річних.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Хмелівка-Агро» (09853,
Київська область, Тетіївський район, с.
Хмелівка, вул. Постишева, буд. 1, код
33159257) в дохід Державного бюджету
України 8 260 (вісім тисяч двісті
шістдесят) грн. 46 коп. судового збору.

Розстрочити виконання судового
рішення з 26.03.2014 року по 26.03.2015 року з
щомісячною оплатою боргу рівними
частками по 34 418 грн. 56 коп.

Наказ видати після вступу рішення в
законну силу.

Суддя
Мальована Л.Я.