ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"25" лютого 2014 р.
Справа № 20/157

Господарський суд Рівненської області
у складі судді Пашкевич І.О.,

при секретарі судових засідань Шарапі
О.В.,

розглянувши матеріали справи за
позовом Кузнецовської міської ради

до Підприємства "Богдар"
Всеукраїнської організації інвалідів
"Союз Організації інвалідів України",

третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору Рівненське обласне
об'єднання Всеукраїнської організації
інвалідів "Союз Організації інвалідів
України"

про внесення змін до договору

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Федорчук М.С.
(директор);

від третьої особи: не з'явився.

Статті 20, 22, 91 Господарського
процесуального кодексу України
сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20
ГПК України відсутні.

Суть спору: У серпні 2009 року
Кузнецовська міська рада звернулася в
господарський суд з позовною заявою в
якій просить зобов'язати Підприємство
"Богдар" Всеукраїнської організації
інвалідів "Союз Організації інвалідів
України" (далі Підприємство) внести
зміни до договору оренди земельної
ділянки від 12 квітня 2002 року,
зареєстрованого у Кузнецовському
міському відділі земельних ресурсів 23
квітня 2002 року № 39, шляхом підписання
додаткової угоди в частині розміру
орендної плати, а саме внести зміни до
пункту 2.1 даного договору, виклавши
його в наступній редакції: "2.1. Згідно
рішення позивача № 597 від 26 червня 2009
року орендна плата за землю вноситься
відповідачем у грошовій формі в
розмірі 7,5 відсотків від нормативної
грошової оцінки земельної ділянки в
рік, що складає 9 578 (дев'ять тисяч
п'ятсот сімдесят вісім) грн. 42 коп.,
щомісячно 798 (сімсот дев'яносто вісім)
грн. 20 коп. на рахунок № 0004 банк
ГУДК України в Рівненській області, МФО
833017, код призначення 13050200, за базовий
податковий (звітний) період, який
дорівнює календарному місяцю, протягом
тридцяти календарних днів наступного
за останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця".

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 02 вересня 2009
року (суддя Василишин А.Р.) прийнято
вказану позовну заяву до розгляду та
порушено провадження у справі №20/157.

Рішенням господарського суду
Рівненської області від 27 жовтня 2009
року позовні вимоги Кузнецовської
міської ради задоволено повністю.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 28 січня 2010 року
рішення господарського суду
Рівненської області від 27 жовтня 2009
року у справі №20/157 скасовано та
прийнято нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог
Кузнецовської міської ради відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 29 квітня 2010 року постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 28 січня 2010 року
та рішення господарського суду
Рівненської області від 27 жовтня 2009
року у справі №20/157 скасовано, вказану
справу направлено на новий розгляд до
Господарського суду Рівненської
області.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 14 червня 2010
року (суддя Петухов М.Г.) справу №20/157
прийнято до розгляду.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 29 червня 2010
року провадження у вказаній справі
зупинено до вирішення Львівським
апеляційним адміністративним судом
справи №2-а-93/10.

Розпорядженням голови господарського
суду Рівненської області від 28 грудня
2010 року, у зв'язку з прийняттям
Постанови Верховної Ради України №
2763-VI від 02.12.2010 року "Про обрання
суддів", яка набула чинності з моменту
прийняття, та відповідно до якої суддю
Петухова М.Г. обрано суддею
Рівненського апеляційного
господарського суду, справу №20/157
передано на розгляд судді Павлюк І.Ю.

Розпорядженням в.о. керівника апарату
господарського суду Рівненської
області від 10 червня 2013 року, у зв'язку з
прийняттям Постанови Верховної Ради
України №2194а-1 від 06.06.2013 року «Про
обрання суддів», яка набула чинності з
моменту прийняття, та відповідно до
якої суддю Павлюк І.Ю. обрано суддею
Рівненського апеляційного
господарського суду, призначено
повторний автоматичний розподіл
справи №20/157, за результатами якого
вказану справу передано на розгляд
судді Пашкевич І.О.

17 січня 2014 року до господарського суду
Рівненської області від Львівського
апеляційного адміністративного суду
України надійшла ухвала від 30 жовтня 2013
року, якою постанову Кузнецовського
міського суду Рівненської області від
19.03.2010 року у справі №2а-93/10/1711 залишено
без змін.

У судовому засіданні 25 лютого 2014 року,
представник відповідача позовні
вимоги заперечив та надав додатковий
відзив на позов в якому зазначив, що він
звернувся до позивача з листом № 11 від
19.08.2013 року про припинення дії Договору
оренди земельної ділянки № 39 від 23
квітня 2002 року, у зв'язку з переходом
права власності на будівлю магазану
"Плюс", яка розташована за адресою: м.
Кузнецовськ, вул. Лісова, 1.

Представник позивача явку свого
повноважного представника у судове
засідання не забезпечив, про день, час
та місце слухання справи повідомлений
у встановленому законом порядку.

Проте, 24.02.2014 року через відділ
канцелярії господарського суду подав
заяву в якій просив відкласти розгляд
справи на іншу дату, у зв'язку з
неможливістю представника позивача
бути присутнім у судовому засіданні, в
задоволенні якого суд відмовляє, з
огляду на те, що розгляд справи
неодноразово відкладався та у сторін
було достатньо часу для вжиття
передбачених законом засобів щодо
належного захисту своїх прав та
охоронюваних законом інтересів. Крім
того, чергове відкладення справи
призведе до виходу за межі
встановленого статтею 69 ГПК Українир
строку вирішення спору.

З огляду на зазначене суд дійшов
висновку про розгляд справи за
наявними в ній матеріалами без участі
представника позивача належним чином
повідомленого про дату, час та місце
розгляду справи.

Вивчивши подані сторонами письмові
докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
місцевий господарський суд прийшов до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

В результаті розгляду матеріалів
справи господарський суд

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2002 року Кузнецовська міська
рада та Підприємство уклали Договір
(далі Договір, т. 1, а.с. 8-10), згідно пункту
1.1 якого: Виконавчий комітет позивача
своїм рішенням № 103 від 14 березня 2002
року - надав, а відповідач набув право
на оренду земельної ділянки,
розташованої за адресою - Рівненська
область, місто Кузнецовськ, мікрорайон
Перемоги - загальною площею 700 м.кв.
згідно з планом землекористування.

Згідно пункту 2.1 Договору: орендна
плата за землю вноситься Відповідачем
щомісячно у грошовій формі (2 грн. за 1
кв.м. в рік до відкриття торгового
об'єкту) у розмірі 116 грн. 66 коп. на
рахунок міськфінвідділу не пізніше 15
числа наступного за звітним періодом
місяця; орендар має право щомісячно
проводити індексацію сум орендної
плати; у розмір орендної плати не
входить податок на землю.

Відповідно до абзацу 3 пункту 2.2.
Договору, розмір орендної плати
переглядається у випадках і з моменту:
зміни умов господарювання,
передбачених Договором; підвищенні
цін, тарифів, тощо, у тому числі
внаслідок інфляційних процесів;
погіршення стану орендованої
земельної ділянки не з вини
Відповідача; у разі не виконання
Позивачем обов'язку повідомити
Відповідача про права третіх осіб на
орендовану земельну ділянку;
збільшення розмірів ставки земельного
податку та в інших випадках,
передбачених законодавчими актами
України.

Згідно пункту 2.3 Договору: умови
Договору оренди та розмір орендної
плати можуть переглядатися за вимогою
Позивача.

У відповідності до частини 1 статті 15
Закону України "Про оренду землі",
істотними умовами договору оренди
землі є: об'єкт оренди (місце
розташування та розмір земельної
ділянки); строк дії договору оренди;
орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та
цільове призначення земельної ділянки,
яка передається в оренду; умови
збереження стану об'єкта оренди; умови
і строки передачі земельної ділянки
орендарю; умови повернення земельної
ділянки орендодавцеві; існуючі
обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;
визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини;
відповідальність сторін; умови
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

В силу дії частини 4 статті 21 Закону
України "Про оренду землі": річна
орендна плата за земельні ділянки, які
перебувають у державній або
комунальній власності, надходить до
відповідних бюджетів, розподіляється і
використовується відповідно до закону
і не може бути меншою: для земель
сільськогосподарського призначення -
розміру земельного податку, що
встановлюється Законом України "Про
плату за землю»; для інших категорій
земель -трикратного розміру земельного
податку, що встановлюється Законом
України "Про плату за землю".

Згідно частини 5 статті 21 Закону
України "Про оренду землі": річна
орендна плата за земельні ділянки, які
перебувають у державній або
комунальній власності, не може
перевищувати 12 відсотків їх
нормативної грошової оцінки; при цьому
у разі визначення орендаря на
конкурентних засадах може бути
встановлений більший розмір орендної
плати, ніж зазначений у цій частині.

Рішенням позивача № 336 від 29 лютого 2008
року "Про встановлення орендної плати"
вирішено (т. 1, а.с. 16; пункти 2, 4):
встановити фізичним та юридичним
особам орендну плату за користування
земельними ділянками згідно з
додатком; землекористувачам внести
відповідні зміни до договорів оренди
земельних ділянок.

Як вбачається з витягу з додатку до
рішення міської ради № 336 від 29 лютого
2008 року (т. 1, а.с. 17), позивач встановив
відповідачу орендну плату по Договору
в розмірі 8%.

За зверненням відповідача позивач,
своїм рішенням № 597 від 26 червня 2009 року
(т. 1, а.с. 18-19) вирішив: встановити
відповідачу орендну плату за
користування земельною ділянкою
площею 700,0 кв.м. під магазином, яка
знаходиться по м-н Перемоги, в розмірі
7,5% від нормативної грошової оцінки
земельної ділянки; нормативна грошова
оцінка становить 127 712 грн. 33 коп.;
загальна орендна плата в рік становить
9 578 грн. 42 коп..

Зазначене вище рішення ради прийняте
26.06.2009 р. на підставі чинного на той час
законодавства.

Згідно підпункту 1 пункту "а" частини
першої ст.33 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" до відання
виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належать такі
власні (самоврядні) повноваження:
підготовка і внесення на розгляд ради
пропозицій щодо встановлення ставки
земельного податку, розмірів плати за
користування природними ресурсами,
вилучення (викупу), а також надання під
забудову та для інших потреб земель, що
перебувають у власності
територіальних громад; визначення в
установленому порядку розмірів
відшкодувань підприємствами,
установами та організаціями незалежно
від форм власності за забруднення
довкілля та інші екологічні збитки;
встановлення платежів за користування
комунальними та санітарними мережами
відповідних населених пунктів.

Відповідно до п. 35 частини першої ст. 26
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" виключно на
пленарних засіданнях сільської,
селищної, міської ради вирішуються
такі питання як затвердження ставок
земельного податку відповідно до
Податкового кодексу України.

Частиною 1 ст. 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
передбачено, що рада в межах
повноважень приймає нормативні та інші
акти у формі рішень.

Скасовуючи постанову Львівського
апеляційного господарського суду від
28.01.2010 року та рішення господарського
суду Рівненської області від 27.10.2009
року у справі № 20/157 Вищий
господарський суд України в своїй
постанові від 29.04.2010 року зазначив, що
наявність чинного акта органу
місцевого самоврядування не звільняє
суд від обов'язку оцінити його на
предмет законності, оскільки частиною 2
ст. 4 ГПК України передбачено, що
господарський суд не застосовує акти
державних та інших органів, якщо ці
акти не відповідають законодавству
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 111-12 ГПК України
вказівки, що містяться у постанові
касаційної інстанції, є обов'язковими
для суду першої інстанції під час
нового розгляду справи.

Суд звертає увагу, що 01.01.2011 р. набрав
законної сили Податковий Кодекс
України, яким внесено зміни що
стосуються порядку оподаткування
земельних ділянок, ставки якого лежать
в основі орендної плати, а також окремі
нормативні акти, які до цього
регулювали дану сферу правовідносин,
втратили чинність.

Так відповідно до ст. 274.1. Податкового
кодексу України ставка податку за
земельні ділянки, нормативну грошову
оцінку яких проведено, встановлюється
у розмірі 1 відсотка від їх нормативної
грошової оцінки, за винятком земельних
ділянок, зазначених у статтях 272, 273, 276
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 288.5 Податкового
кодексу України розмір орендної плати
встановлюється у договорі оренди, але
річна сума платежу не може бути меншою:

- для земель сільськогосподарського
призначення - розміру земельного
податку, що встановлюється цим
розділом;

- для інших категорій земель -
трикратного розміру у земельного
податку, що встановлюється цим
розділом;

Розмір орендної плати не може
перевищувати:

- для земельних ділянок, наданих для
розміщення, будівництва,
обслуговування та експлуатації
об'єктів енергетики, які виробляють
електричну енергію з відновлюваних
джерел енергії, включаючи технологічну
інфраструктуру таких об'єктів
(виробничі приміщення, бази,
розподільчі пункти (пристрої),
електричні підстанції, електричні
мережі), - 3 відсотки нормативної
грошової оцінки;

- для інших земельних ділянок, наданих в
оренду, -12 відсотків нормативної
грошової оцінки.

Згідно ст. 144 Конституції України
встановлено, що органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території.

Відповідно до п.3 Підрозділу 10, Розділу
XX Перехідні положення Податкового
кодексу України встановлено, що в разі
якщо законодавчими актами передбачені
інші правила справляння податків,
зборів, що регулюються цим Кодексом,
застосовуються правила цього Кодексу.

Указане рішення ради від 26.06.2009 р. на час
вирішення спору в установленому
законом порядку на сесійному засіданні
не приведене у відповідність до
Податкового Кодексу України, іде
урозріз із ним, оскільки не ураховує
змін у законодавстві, відтак братись до
уваги не може.

Враховуючи вищевказане, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги
Кузнецовської міської ради до
Підприємства "Богдар" Всеукраїнської
організації інвалідів "Союз
Організації інвалідів України" про
внесення змін в договір оренди є
безпідставними, а тому не підлягають до
задоволення.

Керуючись ст.ст. 82-84 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

повне рішення складено " 03" березня 2014
року.

Суддя
Пашкевич І.О.