ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 р. Справа № 909/1312/13
Господарський суд Івано-Франківської
області у складі головуючого судді
Калашник В. О., судді Фанда О. М. , судді
Шіляк М. А. ,

при секретарі судового засідання
Кричовський Р. М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного
товариства "УкрСиббанк",

пр. Московський, 60,м.
Харків,61005

поштова адреса: вул. І. Кудрі,
38, оф.15, в літ. "А", м. Київ, 01042

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія

"Комфортбуд-2"

вул. Автоливмашівська, 5, с.
Хриплин, м. Івано-Франківськ,76022

про стягнення заборгованості яка
виникла внаслідок неналежного
виконання зобов'язань за кредитним
договором №0 від 31.07.07, в сумі
810253,25грн.

за участю представників сторін:

Від позивача: Ридай Н.В. - представник,
(довіреність № 33-21/1668 від 22.01.2014 року)

Від відповідача: не з'явився.

Встановив:

Позивач, Публічне акціонерне
товариство "УкрСиббанк" звернувся до
господарського суду
Івано-Франківської області з позовною
заявою про стягнення з Відповідача,
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"Комфортбуд-2" заборгованості яка
виникла внаслідок неналежного
виконання зобов'язань за кредитним
договором №0 від 31.07.07, в сумі
810253,25грн.

22.01. 2013 Відповідачем по справі
подані клопотання про зупинення
провадження у справі (вх. №1094/14) до
набрання чинності рішення суду у
справі №909/67/14 та заяву про
застосування строків позовної
давності (вх. №852/14). Згідно заяви про
застосування строків позовної
давності Відповідач просить суд
застосувати строк позовної давності
з врахуванням п.1 ч.2 ст. 258 Цивільного
кодексу України та п. 6 ст. 232
Господарського кодексу України щодо
стягнення неустойки.

Ухвалою суду від 22.01.14 розгляд
клопотання про зупинення провадження у
справі та заяву про застосування
строків позовної давності відкладено
на 11.02.14, після чого ухвалою суду від
11.02.14 їх розгляд відкладено на 04.03.14.

11.02.2014 Позивачем подано через
канцелярію суду заяву про збільшення
позовних вимог відповідно до якої
просить суд стягнути з Відповідача
заборгованість за кредитним договором
в сумі 810253,25грн., з яких: 383807,96грн. -
заборгованість за кредитом; 376792,07грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 26120,26грн. - пеня
за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом, 23532,96грн. -
пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості по процентам.

Ухвалою суду від 11.02.2014, з врахуванням
статті 22 Господарського
процесуального кодексу України, заяву
про збільшення позовних вимог прийнято
до розгляду.

Таким чином предметом розгляду даної
справи є вимога про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№0 від 31.07.07 в сумі 810253,25грн., з
яких: 383807,96грн. - заборгованість за
кредитом; 376792,07грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом,
26120,26грн. - пеня за несвоєчасне
погашення заборгованості за кредитом,
23532,96грн. - пеня за несвоєчасне
погашення заборгованості по процентам.

Щодо клопотання про зупинення
провадження у справі, то суд виходить з
наступного.

Приписами частини 1 статті 79
Господарського процесуального кодексу
України передбачено, що господарський
суд зупиняє провадження у справі в разі
неможливості розгляду даної справи до
вирішення пов'язаної з нею іншої
справи, що розглядається іншим судом.

Тобто, підставою для зупинення
провадження у справі, згідно з вказаною
нормою є наявність одночасно двох
обставин: пов'язаність відповідних
справ та неможливість розгляду даної
справи до вирішення іншої. При цьому
пов'язаність справ, зазвичай, полягає у
тому, що рішення іншого суду, який
розглядає справу, встановлює
обставини, що впливають на збирання та
оцінку доказів у даній справі, зокрема,
факти, що мають преюдиціальне значення.
Неможливість розгляду справи до
вирішення справи іншим судом полягає в
тому, що певні обставини не можуть бути
встановлені господарським судом
самостійно у даній справі.

Враховуючи викладене суд не вбачає
підстав для задоволення вказаного
клопотання, оскільки в матеріалах
справи є всі необхідні докази для
прийняття рішення у даній справі. Крім
того, при задоволені позову у справі
№909/67/14 Відповідач не позбавлений права
звернутися до господарського суду
Івано-Франківської області з заявою
про перегляд рішення у справі №909/1312/13
за новоиявленими обставинами.

Як вбачається із змісту позовної
заяви та встановлено в судовому
засіданні, між Позивачем, Публічне
акціонерне товариство "УкрСиббанк" та
Відповідачем, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"Комфортбуд-2" 31.07.07 укладено кредитний
договір №0.

Відповідно до умов вказаного
договору, Позивач зобов"язувався
надати Відповідачу кредит (грошові
кошти) у національній валюті в сумі
710415,00грн. зі сплатою 16% річних за
користування кредитними коштами та
кінцевим терміном повернення до 29.07.2011.

Відповідач, в свою чергу зобов"язувався
використовувати кошти за цільовим
призначенням та повернути отримані
грошові кошти відповідно до графіку
погашення кредиту.

Відповідно до п.1.3.1 Договору, за
використання кредитних коштів за цим
договором встановлюється процентна
ставка в розмірі 16% річних, якщо не
встановлена інша ставка згідно умов
цього Договору. За користувпання
кредитними коштами понад встановлений
договором строк процентна ставка
встановлюється у розмірі 32% річних.
Такий розмір ставки застосовується до
всієї простроченої суми основного
боргу Позичальника за договором.

В подальшому, до основного
Кредитного договору вносились зміни
та доповнення на підставі додаткових
угод №1 від 30.04.08, №2 від 26.06.08, №3 від
31.07.09, №4 від 03.06.10, згідно яких
змінювались відсоткові ставки по
кредиту , а також графік та розмір
погашення кредиту.

На підставі Додаткових угод №1 від
30.04.08 та №2 від 26.06.08 збільшена
процентна ставка з 16% до 18% річних.
Відповідно до п.1 вказаних угод,
сторони домовились, що за використання
кредитних коштів, а саме строкової суми
основного боргу, за Договором
встановлюється процентна ставка в
розмірі 18% річних, якщо інша процентна
ставка не буде встановлена згідно умов
Договору.

Згідно п.1.3.6 Договору, Відповідач
зобов"язується сплачувати проценти у
строк - з 01 по 10 число (включно) кожного
місяця, наступного за тим, за який були
нараховані Позивачем такі проценти за
користування кредитом. При цьому,
остаточне погашення кредиту повинно
бути зроблене не пізніше дати
остаточного повного повернення
кредиту.

На виконання договірних
зобов"язань Позивач надав Відповідачу
кредит (грошові кошти) в сумі 710415,00грн.,
що підтверджується меморіальним
ордером № від 31.07.2007.

Однак, в порушення договірних
зобов"язань, Відповідач не проводив
сплату кредиту та процентів за його
користування, а тому станом на 28.11.13,
утворилась заборгованість в сумі
760600,03грн., з яких: 383807,96грн. -
заборгованість за кредитом; 376792,07грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом.

Пунктом 7.1 Кредитного договору
передбачено, що за порушення
позичальником термінів повернення
кредиту та/або процентів за кредит
та/або комісій, встановлених договором,
Банк має право вимагати від
позичальника, а позичальник при цьому
зобов"язаний сплатити банку додатково
до плати за кредит пеню з розрахунку
16%(процентів) річних від від суми
зазначеної простроченої
заборгованості (суми кредиту та/або
процентів по кредиту та/або комісій),
розрахованої за кожний день
прострочення платежу, включаючи день
сплати заборгованості, за методом
"факт/360" (метод "факт/360" передбачає, що
для розрахунку використовується
фактична кількість днів у місяці, але
умовно в році 360 днів), але в будь-якому
випадку такий розмір пені не може
перевищувати розмір, встановлений
чинним законодавством України.

На підставі наведеної договірної
умови, Відповідачу нарахована пеня за
прострочення сплати кредиту та
процентів за користування кредитом в
сумі 49653,22грн., з яких 26120,26грн. - пеня за
несвоєчасне погашення заборгованості
за кредитом, 23532,96грн. - пеня за
несвоєчасне погашення заборгованості
по процентам.

Таким чином, загальна сума
заборгованості Відповідача перед
Позивачем за кредитним договором
№0 від 31.07.07, станом на 28.11.13, за
розрахунком Позивача складає
810253,25грн., що і є ціною позову.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав, викладених в позовній заяві та
заяві про збільшення розміру позовних
вимог, просить суд позов задоволити.

Відповідач відзив на позов не подав,
представник в судове засідання не
з'явився, однак в заяві про
застосування строків позовної
давності Відповідач просить суд
застосувати до спірних правовіднисин
строк позовної давності з
врахуванням п.1 ч.2 ст. 258 Цивільного
кодексу України та п. 6 ст. 232
Господарського кодексу України.

Незважаючи на нез"явлення в судове
засідання представника відповідача,
судом здійснено усі заходи щодо
повідомлення учасників процесу про час
та місце проведення судових засідань.

Абзацом першим пункту 3.9.2. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України „Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" № 18 від 26.12.2011р.
передбачено, що у випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Суд дійшов висновку про
достатність у матеріалах справи
документальних доказів для вирішення
спору по суті за відсутності
повноважного представника
відповідача.

Відповідно до ст. 75 ГПК
України, справа розглянута за наявними
в ній матеріалами.

Заслухавши в судовому засіданні
пояснення представника Позивача ,
дослідивши обставини у справі і подані
докази, оцінивши їх відповідно до ст.43
ГПК України, суд вважає позовні вимоги
обгрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню із слідуючих підстав:

Відповідно до ст. 11, 509, 526 ЦК України,
зобов'язання виникають, зокрема, з
договору і повинні виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.1054 ЦК України
передбачено, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Між сторонами у даній справі, 31.07.07
укладено кредитний договір №0.

Відповідно до умов вказаного
договору, Позивач зобов"язувався
надати Відповідачу кредит (грошові
кошти) у національній валюті в сумі
710415,00грн. зі сплатою 16% річних за
користування кредитними коштами та
кінцевим терміном повернення до 29.07.2011.

Відповідач, в свою чергу
зобов"язувався використовувати кошти
за цільовим призначенням та повернути
отримані грошові кошти відповідно до
графіку погашення кредиту.

На підставі Додаткових угод №1 від
30.04.08 та №2 від 26.06.08 збільшена
процентна ставка з 16% до 18% річних.
Відповідно до п.1 вказаних Угод,
сторони домовились, що за використання
кредитних коштів, а саме строкової суми
основного боргу, за Договором
встановлюється процентна ставка в
розмірі 18% річних, якщо інша процентна
ставка не буде встановлена згідно умов
Договору.

Згідно ст.509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку

Статтею 526 ЦК України визначено , що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Однак, в порушення договірних
зобов"язань, Відповідач не проводив
сплату кредиту та процентів за його
користування, а тому станом на 28.11.13,
утворилась заборгованість в сумі
760600,03грн., з яких: 383807,96грн. -
заборгованість за кредитом; 376792,07грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом.

Пунктом 7.1 Кредитного договору
передбачено, що за порушення
позичальником термінів повернення
кредиту та/або процентів за кредит
та/або комісій, встановлених договором,
Банк має право вимагати від
позичальника, а позичальник при цьому
зобов"язаний сплатити банку додатково
до плати за кредит пеню з розрахунку
16%(процентів) річних від від суми
зазначеної простроченої
заборгованості (суми кредиту та/або
процентів по кредиту та/або комісій),
розрахованої за кожний день
прострочення платежу, включаючи день
сплати заборгованості, за методом
"факт/360" (метод "факт/360" передбачає, що
для розрахунку використовується
фактична кількість днів у місяці, але
умовно в році 360 днів), але в будь-якому
випадку такий розмір пені не може
перевищувати розмір, встановлений
чинним законодавством України.

Пунктом 6 ст. 232 Господарського кодексу
України передбачено, що нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

В силу п.1 ч.2 ст. 258 Цивільного кодексу
України щодо вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені) передбачено
спеціальну позовну давність в один рік.

Суд, здійснив перевірку правильності
нарахування Позивачем пені, та прийшов
до висновку про відповідність їх
нарахування, з врахуванням п. 6 ст. 232 ГК
України та п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України. А
тому вважає, що Позивачем правомірно
нараховано Відповідачу пеню за
прострочення сплати кредиту та
процентів за користування кредитом в
сумі 49653,22грн., з яких 26120,26грн. - пеня за
несвоєчасне погашення заборгованості
за кредитом, 23532,96грн. - пеня за
несвоєчасне погашення заборгованості
по процентам.

Отже, посилання Відповідача у заяві за
вх.№852/14 від 22.01.13 про застосування
строків позовної давності є
безпідставним.

Таким чином, загальна сума
заборгованості Відповідача перед
Позивачем за кредитним договором
№0 від 31.07.07, становить 810253,25грн., є
обгрунтованою та підлягає задоволенню
повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України
"Про судовий збір", судовий збір
справляється, зокрема, за подання до
суду позовної заяви та іншої заяви,
передбаченої процесуальним
законодавством.

Ухвалою суду від 11.02.2014, судом прийнято
до розгляду заяву Позивача про
збільшення розміру позовних вимог .
Згідно поданої заяви заборгованості
за кредитним договором №0 від
31.07.07, становить 810253,25грн., з яких:
383807,96грн. - заборгованість за кредитом;
376792,07грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом, 26120,26грн. -
пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом, 23532,96грн. -
пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості по процентам.

Таким чином, за вказану вимогу Позивачу
слід було сплати судовий збір в сумі
16205,06грн. Однак, останнім сплачено
судовий збір в сумі 20402,36грн., з яких:
15906,88грн.- судовий збір сплачений на
підставі платіжного доручення №000939282
від 29.10.2013 та 4495,48грн.- судовий збір
сплачений на підставі платіжного
доручення № від 04.12.13грн.

Частиною 1 п.1 ст.7 Закону України "Про
судовий збір" встановлено, що в разі
зменшення розміру позовних вимог або
внесення судового збору в більшому
розмірі, ніж встановлено законом,
сплачена сума судового збору
повертається за ухвалою суду.

В розділі 5 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від 21
лютого 2013 року зазначено, що статтею 7
Закону України "Про судовий збір"
врегульовано загальні питання
повернення сплачених сум судового
збору з підстав, які визначено цією
статтею і перелік яких є вичерпним.

Враховуючи викладене, суд важає за
доцільне повернути Позивачу з
державного бюджету зайво сплачений на
підставі платіжного доручення №
від 04.12.13грн. судовий збір в сумі
4197,30грн., про що винести ухвалу.

Приписи ухвали господарського суду від
09.01.14, про повернення Публічному
акціонерному товариству "УкрСиббанк",
з Державного бюджету 4 495 грн. 48 коп.
судового збору, в зв"язку з прийняттям
вказаного рішення вважати нечинними.

Відповідно до ст.49 ГПК України
судові витрати слід покласти на
Відповідача , стягнувши їх на користь
Позивача.

На підставі викладеного ,
відповідно до ст. 124 Конституції
України, ст. 11, 15, 16, 258, 509, 526, 1054 ЦК
України , ст. 232 ГК України, керуючись
ст. 33, 43, 49, 75, ст. 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов публічного
акціонерного товариства "УкрСиббанк"
до Відповідача, товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"Комфортбуд-2" про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№0 від 31.07.07, в сумі 810253,25грн.

Стягнути з відповідача, товариства з
обмеженою відповідальністю
"Будівельна компанія "Комфортбуд-2" (вул.
Автоливмашівська, 5, с. Хриплин, м.
Івано-Франківськ, 76022, код 33162343) на
користь Позивача, публічного
акціонерного товариства "УкрСиббанк"
(пр. Московський, 60, м. Харків, код 09807750)
заборгованості за кредитним договором
за кредитним договором №0 від
31.07.07, в сумі 810253,25грн., з яких: 383807,96грн. -
заборгованість за кредитом; 376792,07грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 26120,26грн. - пеня
за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом, 23532,96грн. -
пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості по процентам, а також
16205,06грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили та направити Позивачу.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 07.03.14

Головуючий суддя
Калашник В. О.

Суддя
Фанда О. М.

Суддя
Шіляк М. А.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Попович В. В. 07.03.14