ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.02.2014
Справа № 905/607/14

за позовом: Публічного акціонерного
товариства «Донецьккокс» м. Донецьк

до відповідача: Державного
підприємства «Донецька залізниця» м.
Донецьк

про стягнення 1 385, 60 грн.

Суддя Забарющий М.І.

Представники сторін:

Від позивача: Бондаренко Т.М. - за
довіреністю

Від відповідача: Ляшко Д.В. - за
довіреністю

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, публічне акціонерне
товариство «Донецьккокс» м. Донецьк,
звернувся до господарського суду з
позовом до відповідача, державного
підприємства "Донецька залізниця"
м. Донецьк, про стягнення 1 385, 60 грн.
вартості нестачі.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на:

- відвантаження ТОВ «Енергоімпекс»
18.05.2013р. у вагоні № 63296461 за накладною
№ 52052057 на адресу ПАТ «Донецьккокс»
концентрату вугільного на підставі
договору № ДУК -01/08-32р/373-ООП від 15.10.2008р.;

- виявлення недостачі товару у вагоні №
63296461 на станції Красний Лиман, що
зафіксовано у комерційному акті БИ №
570441/37/67 від 20.05.2013р.;

- ст.ст. 218, 306 - 308, 314, 315 Господарського
кодексу України (далі - ГК);

- ст. 925 Цивільного кодексу України (далі
- ЦК);

- ст.ст. 12, 23 Закону «Про залізничний
транспорт»;

- ст.ст. 105, 110, 111, 113, 114, 129, 130 Статуту
залізниць України (далі - Статут).

Відповідач вимоги позивача не визнав.

Дослідивши матеріали справи та
вислухавши пояснення представників
сторін, суд встановив:

ТОВ «Енергоімпекс»
(вантажовідправник), 18.05.2013р.
відвантажило на адресу ПАТ
«Донецьккокс» (вантажоодержувач)
концентрат вугільний, навалом, у трьох
вагонах в т.ч. і у вагоні № 63296461 за
накладною № 52052057.

На станції Красний Лиман працівники
залізниці здійснили огляд вагону №
63296461 та завантаженого у нього вантаж і
здійснили зважування цього вагону з
вантажем. При цьому було встановлено
таке: фактична вага брутто 86 450 кг, тара
з бруса - 22 500 кг, нетто - 63 950 кг, що менше
ніж це зазначено у накладній на 1 950 кг;
концентрат вугільний, зправа зазор між
кришкою люка № 7 та шкворневою балкою
400*40мм, зазор закладений бумагою,
дрантям; інші люка закриті, вагон
бездверний, просипання вантажу немає;
навантаження на рівні бортів
розрівняне, не марковане; зправа
поглиблення над 6 - 7 люками 1 500*1 500мм на
конус до люків; об'єм кузова на вагоні
не вказаний; при повторному
переваженні недостача підтвердилася;
навантаження виправили шляхом
розрівняння поверхні вантажу; зазор
додатково заклали; вагон відправлений
за призначенням за досильною накладною
№ 5207056. Все встановлене зафіксовано у
комерційному акті БИ № 570441/37/67 від
20.05.2013р.

Відповідно до ст.23 Закону України "Про
залізничний транспорт" перевізники
несуть відповідальність за зберігання
вантажу з моменту його прийняття і до
видачі одержувачу в межах, визначених
Статутом залізниць України. Частиною 2
цієї ж статті встановлено, що за
незбереження (втрату, нестачу,
псування, пошкодження) прийнятого до
перевезень вантажу перевізники несуть
відповідальність у розмірі фактично
заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що
втрата, нестача, псування, пошкодження
виникли з незалежних від них причин.
Аналогічна норма викладена і в ч.1 ст.314
ГК України.

Статтею 113 Статуту залізниць України за
незбереження прийнятого до
перевезення вантажу залізниці несуть
відповідальність у розмірі фактично
заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що
втрата, нестача чи пошкодження виникли
з незалежних від них причин.

Відповідач не подав суду доказів того,
що винним у нестачі вантажу є інші
особи, аніж залізниця. Тому суд дійшов
висновку, що винним у нестачі вантажу є
саме перевізник, тобто, відповідач. У
зв'язку з цим суд вимоги позивача
задовольняє.

Зважаючи на викладене, суд вважає
вимоги позивача обґрунтованими і
такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, спосіб реалізації дій судді
щодо витребування доказів за п.4 ст.65
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК), визначений ст.38 ГПК,
згідно якої суд витребує документи
лише за клопотанням сторін у певних
випадках - таких клопотань від сторін
не надходило. Така позиція суду
відповідає принципу змагальності
сторін, закладеного п.4 ч.3 ст.129
Конституції України.

На підставі ст.ст. 20, 173-175, 193, 224, 225, 306-308,
314 Господарського кодексу України,
ст.ст. 52, 110, 113 - 115, 129, 130 Статуту
залізниць України та керуючись ст.ст. 33,
43, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд -

В И Р I Ш И В:

Стягнути з державного підприємства
"Донецька залізниця" (м. Донецьк, вул.
Артема, 68, р/р 19 у Донецькій
філії АБ «Експрес - Банк», МФО 335838,
) на користь публічного
акціонерного товариства «Донецьккокс»
(м. Донецьк, вул. Зарічна, 1,
р/р 5835 в ПАТ «ПУМБ» м. Донецька, МФО
334851, ) - 1 385 грн. 60 коп.
вартості нестачі вугільного
концентрату та 1 827 грн. витрат на сплату
судового збору.

Суддя
М.І.
Забарющий

В судовому засіданні
19.02.2014р. проголошено вступну та
резолютивну частини рішення.
Повний
текст рішення складено та підписано
24.02.2014р.

Надруковано 1 прим.

у справу -1