ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року Справа № 904/5083/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Дроботової Т.Б. - головуючого,
Волковицької Н.О., Рогач Л.І.розглянувши
у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуТовариства з
обмеженою відповідальністю
"Гольфстрім-ІІ"на
постановуДніпропетровського
апеляційного господарського суду від
05.12.2013 рокуу справі№ 904/5083/13
Господарського суду Дніпропетровської
областіза позовомТовариства з
обмеженою відповідальністю
"Гольфстрім-ІІ"доСільськогосподарсько
го товариства з обмеженою
відповідальністю
"Агромайстер"простягнення коштів у
сумі 104976 грн.за участю представників:
позивачаСидоренко О.Ю., дов. від
08.01.2014р.відповідача Нугаєва В.В., дов.
від 07.02.2014р., Похвальний В.В., директор

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Гольфстрім-ІІ"
звернулося до господарського суду з
позовом про стягнення з
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агромайстер" 104976 грн. заборгованості
за безоблікове водокористування
протягом одного місяця, посилаючись на
відсутність пломби на засобі обліку та
на приписи статті 1212 Цивільного
кодексу України.

Відповідач відхилив позовні вимоги, як
необґрунтовані, вказавши, що засіб
обліку не опломбовувався
представником позивача у
встановленому порядку, натомість
водокористування оплачується належно
та своєчасно за показами зазначеного
засобу обліку.

Рішенням Господарського суду
Дніпропетровської області від 19.09.2013
року (суддя Рудь І.А.) у позові
відмовлено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
05.12.2013 року (судді: Пархоменко Н.В. -
головуючий, Коваль Л.А., Чередко Є.А.)
рішення місцевого господарського суду
залишено без змін як законне та
обґрунтоване.

Не погоджуючись з висновками
господарських судів попередніх
інстанцій, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Гольфстрім-ІІ"
подало до Вищого господарського суду
України касаційну скаргу, в яких
просить скасувати рішення та постанову
в даній справі, прийнявши рішення про
задоволення позовних вимог у повному
обсязі.

Касаційну скаргу вмотивовано доводами
про порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
а саме: судами безпідставно не взято до
уваги належні докази опломбування
засобів обліку та здійснення
безоблікового водоспоживання
відповідачем; суди не застосували до
спірних правовідносин обов'язкові
Правила користування системами
централізованого водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України, затверджені наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 27.06.2008 року № 190 в частині
застосування до відповідача
визначеної Правилами
відповідальності; правова оцінка
судами наданих доказів та висновки
щодо їх належності не відповідають
обставинам справи та порядку
опломбування засобів обліку;
відповідач визнав допущені порушення у
водоспоживанні, що також не враховано
судами.

Відповідач у відзиві на касаційну
скаргу та усно в судовому засідання
відхилив доводи касаційної скарги, як
безпідставні.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення представників сторін,
присутніх у судовому засіданні,
перевіривши наявні матеріали справи на
предмет правильності юридичної оцінки
обставин справи та повноти їх
встановлення в судових рішеннях,
колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до статті 1117 Господарського
процесуального кодексу України,
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підстав встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.
Касаційна інстанція не має права
встановлювати чи вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду або відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або перевіряти докази.

Як встановлено господарськими судами
попередніх інстанцій та вбачається з
матеріалів справи, за змістом Статуту
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гольфстрім-ІІ" його
предметом діяльності є, зокрема,
надання послуг з водопостачання та
водовідведення. 12.10.2009 року позивач
отримав Ліцензію серія АВ № 446788 на
централізоване водопостачання та
водовідведення строком дії до 12.10.2009
року, рішенням Солонянської районної
ради № 3-6/УІ від 21.03.2011 року позивача
визначено виконавцем послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення на території
Солонянського району; у попередній
період ці послуги надавались
Комунальним підприємством
"Водопровідно-каналізаційне
управління у Солонянському районі".

01.04.2011 року позивачем та відповідачем
укладено договір № 36 про надання
послуг з централізованого постачання
холодної води, відповідно до умов якого
виконавець зобов'язується надавати
споживачеві вчасно та відповідної
якості послуги з постачання холодної
води, а споживач зобов'язується
своєчасно оплачувати надані послуги за
встановленими тарифами у строки та на
умовах, передбачених договором;
договір укладений на три роки та
вважається пролонгованим на кожний
наступний рік, якщо за місяць до
закінчення терміну його дії, про його
припинення не було письмово заявлено
однією із сторін, відтак, договір є
діючим на день прийняття рішення судом
першої інстанції.

У пункті 2 Договору перелічені
характеристики засобів обліку води, а
саме сім лічильників, зазначені типи
засобів, заводські номера та місце
встановлення. Додатки до договору, які
б свідчили про опломбування
перелічених лічильників, відсутні;
інших доказів опломбування усіх
перелічених лічильників не надано. На
підтвердження факту опломбування
спірного лічильника позивач надав акт
від 08.04.2010 року (а.с.116), що фіксує
інформацію щодо встановлення комісією
у складі представників КП „ВКУ в
Солонянському районі" Буштрука А.І. та
власника Похвального В.В. лічильника
води марки МТК-ИА: 3,5 заводський номер
7 та не зазначає на здійснення
представником КП
"Виробниче-каналізаційне управління в
Солонянському районі" дій щодо
опломбування цього лічильника, а також
акт № 1425 від 03.05.2012 року (а.с.12), який не
містить прізвища представника
споживача, що підписав акт
опломбування, у зв'язку із чим
неможливо встановити обсяг його
повноважень на засвідчення та
підписання подібних документів.
Працівник відповідача Мельничук В.Д. у
пояснювальній записці визнала, що
підписала спірний акт, однак Договором
не визначена повноважна особа з боку
відповідача на підписання таких актів.

Судами відзначено, що договором не
визначена відповідальність за
порушення Правил користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України, затверджені наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 27.06.2008 року № 190,
зареєстровані в Мін'юсті України 07.10.2008
року № 936/15627 (надалі Правила) та
вказано, що за пунктом 1.1. Правил ці
Правила є обов'язковими для всіх
юридичних осіб незалежно від форм
власності і підпорядкування та
фізичних осіб - підприємців, що мають у
власності, господарському віданні або
оперативному управлінні об'єкти,
системи водопостачання та
водовідведення, які безпосередньо
приєднані до систем централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення і з якими виробником
укладено договір на отримання питної
води, скидання стічних вод.

Судами також встановлено, що 22.05.2013 року
при плановій перевірці водопровідної
мережі на господарському подвір'ї
відповідача (свиноферма у н.п. Гроза)
представниками позивача, в присутності
представника споживача Сухаревої Н.П.,
виявлено, що на монтажному комплекті
водолічильника типу МТК-3,5 заводський
номер 7, встановленого у
водозабірному колодязі, пломби
відсутні; перед лічильником вмонтовано
кран, при відкриванні якого вода йде,
але лічильник не працює, вода
використовується безобліково, про що
складено акт від 22.05.2013 року. В
доповнення до вказаного акта
представниками позивача 22.05.2013 року
складений акт № 1 про виявлення
безоблікового водокористування, в
якому зазначено, що діаметр
вмонтованого крану становить 20 мм,
переріз труби вводу становить 32 мм., при
цьому в акті від 22.05.2013 року не
зазначено, яким саме чином проводились
заміри перерізу труби вводу, та діаметр
крану, до акта не додана схема
порушення, на якій було б зазначено, як
саме вмонтовано кран через який, на
думку позивача, здійснювалось
безоблікове водокористування. Акт та
доповнення до нього підписані
представником споживача - техніком
Сухаревою Н.П. та не містять її
письмових заперечень.

На підставі вказаного акта позивачем
відповідно до пункту 3.3 Правил
виставлено рахунок № СЛ588 від 11.06.2013
року за подачу питної води за 30 днів, що
за розрахунком позивача, складає 4 199,04
м.куб. на суму 104 976 грн. 00 коп. Цінним
листом із описом вкладення позивачем
на адресу відповідача 11.06.2013 року
направлена вимога № 125/с від 11.06.2013 року
про сплату заборгованості за
безоблікове водокористування у сумі
104976 грн. 00 коп., акт про виявлені
порушення, рахунок тощо; відповідач
виставлений рахунок не оплатив та
заперечує безоблікове споживання води,
зазначаючи, що опломбування
водолічильника типу МТК-3,5 заводський
номер 7 не було проведено, що
виключає відповідальність відповідача
за проведення самовільних дій щодо
зняття пломби зі спірного лічильника,
безоблікове водокористування ним не
здійснювалося.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, господарські суди попередніх
інстанцій виходили з недоведеності
обставин справи, на які посилався
позивач, належними та допустимими
доказами.

Судова колегія зазначає, що за змістом
статті 1212 Цивільного кодексу України,
на приписи якого посилається позивач,
положення глави 83 Цивільного кодексу
України поширюються на зобов'язання,
які виникають у зв'язку з набуттям,
збереженням майна без достатньої
правової підстави. Особа, яка набула
майно або зберегла його у себе за
рахунок іншої особи (потерпілого) без
достатньо правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно; при цьому, в силу частини 2
вказаної норми, зазначені положення
застосовуються незалежно від того, чи
безпідставне набуття або збереження
майна було результатом поведінки
набувача майна, потерпілого, інших осіб
чи наслідком події. За статтею 1213
Цивільного кодексу України набувач
зобов'язаний повернути потерпілому
безпідставно набуте майно в натурі, а у
разі неможливості повернути в натурі
потерпілому безпідставно набуте майно
відшкодовується його вартість, яка
визначається на момент розгляду
судом справи про повернення майна.

Згідно з пунктом 2.1. Правил
користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення у
населених пунктах України,
затверджених наказом Міністерства з
питань житлово-комунального
господарства України № 190 від 27.06.2008
року (надалі - Правила), договірні
відносини щодо користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення
здійснюються виключно на договірних
засадах відповідно до Законів України
"Про питну воду та питне
водопостачання" та "Про
житлово-комунальні послуги".

Відповідно до пункту 5.10 Правил засоби
обліку в місцях їх приєднання до
трубопроводів повинні бути
опломбовані представником виробника і
захищені від несанкціонованого
втручання в їх роботу, яке може
порушити достовірний облік кількості
отриманої води. Засувки на обвідних
лініях повинні бути опломбовані
виробником. Неопломбовані засоби
обліку до експлуатації не
допускаються.

У відповідності до статті 23 Закону
України "Про питну воду та питне
водопостачання" підприємства питного
водопостачання мають право
здійснювати контроль за технічним
станом інженерного обладнання
будинків та споруд, вимагати
термінового усунення витоків з
водопровідних мереж та, обладнання,
сприяти впровадженню засобів обліку та
регулювання споживання питної води.

Пунктом 5.18 Правил визначено, що
споживач відповідає за цілісність та
збереження засобів обліку, пломб і
деталей пломбування, встановлених
представниками територіальних
органів Держспоживстандарту та
виробником в місцях з'єднань засобів
обліку, запірної арматури, манометра та
іншого обладнання вузла обліку
незалежно від місця його розташування.

Знімати засоби обліку, здійснювати
будь-які заміни їх частин або зміни
положення на водомірному вузлі, де їх
встановлено, знімати пломби, накладені
органами Держспоживстандарту або
виробником, має право лише виробник
або споживач за дозволом виробника. У
разі самовільних дій споживач сплачує
витрату води згідно з пунктами 3.3, 3.4 цих
Правил.

Відповідно до пункту 3.3. Правил у разі
безоблікового водокористування
виробник виконує розрахунок витрат
води за пропускною спроможністю труби
вводу при швидкості руху води в ній 2,0
м/сек та дією її повним перерізом
протягом 24 годин за добу; пунктом 3.4.
Правил передбачено, що розрахунковий
період при безобліковому
водокористуванні встановлюється з дня
початку такого користування. Якщо
термін початку безоблікового
водокористування виявити неможливо,
розрахунковий період становить один
місяць.

Згідно з пунктом 3.2 Правил
водокористування вважається
безобліковим, якщо споживач самовільно
приєднався до систем централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення або самовільно
користується ними. Водночас пунктом 11.6
будівельних норм і правил внутрішнього
водопроводу і каналізацій споруд "СНиП
2.04.01-85" передбачено, що між лічильником
та другим (по руху води) вентилем або
засувом необхідно встановлювати
спускний кран, який використовується
тільки для спускання води.

Судова колегія відзначає, що за
приписами статті 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України
сторони зобов'язані довести обставини
справи, на які вони посилаються, як на
підставу своїх вимог та заперечень,
належними та допустимими доказами; за
статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на повному, всебічному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили, а
визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для другої сторони не є
обов'язковим.

Керуючись зазначеними вище
положеннями процесуального
законодавства, господарські суди
попередніх інстанцій дослідили докази,
надані позивачем на підтвердження його
вимог та заперечень, та мотивовано
відхилили їх, посилаючись на матеріали
справи та приписи чинного
законодавства. Доводи касаційної
скарги ґрунтуються на даних, що
містяться у доказах, яким надано повну
та всебічну оцінку господарськими
судами, та зводяться до переоцінки
встановлених судами обставин справи.
При цьому скаржник безпідставно вказує
на порушення судами норм матеріального
права, позаяк про обов'язковість Правил
користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України,
затверджених наказом Міністерства з
питань житлово-комунального
господарства України від 27.06.2008 року №
190, зареєстрованих в Мін'юсті України
07.10.2008 року № 936/15627, у спірних
правовідносинах чітко вказано у
судових рішеннях, натомість, відмова у
позові ґрунтується на недоведеності
самого факту існування зазначених
позивачем та передбачених Правилами
порушень.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального
законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин; обґрунтованим
визнається рішення, в якому повно
відображені обставини, які мають
значення для даної справи, висновки
суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Перевіривши у відповідності до частини
2 статті 1115 Господарського
процесуального кодексу України
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення у постанові
апеляційного господарського суду та
рішенні місцевого суду, колегія суддів
дійшла висновків про те, що
господарські суди, розглядаючи справу
відповідно до вимог статей 34, 43, 84, 101
Господарського процесуального кодексу
України, розглянули всебічно, повно та
об'єктивно в судовому процесі всі
обставини справи в їх сукупності,
відповідно до наведених позивачем
підстав позову, застосували норми
матеріального та процесуального права,
що підлягали застосуванню у спірних
правовідносинах, а їх висновки за
наслідками розгляду позову та
апеляційної скарги є законними та
обґрунтованими.

Підстав для скасування судових рішень
з мотивів, викладених у касаційній
скарзі, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 1115, 1117, пунктом 1 статті 1119,
статтею 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Гольфстрім-ІІ" залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
05.12.2013 року у справі № 904/5083/13
Господарського суду Дніпропетровської
області та рішення Господарського суду
Дніпропетровської області від 19.09.2013р.
залишити без змін.

Головуючий
Т. Дроботова

Судді
Н. Волковицька

Л. Рогач