ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2014 р.Справа № 922/257/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Френдій Н.А.

при секретарі судового засідання
Гонтарем А.Д.

розглянувши справу

за позовом публічного акціонерного
товариства "Укртелеком" в особі
Харківської філії публічного
акціонерного товариства "Укртелеком",
61002, м. Харків, вул. Іванова, 7/9, код 25614660;
до Ізюмської районної державної
адміністрації, 64300, Харківська область,
м. Ізюм, пл. Центральна, 1, код 04059527; про
стягнення 7358,65грн. за участю
представників:

позивача - Перхун Ю.М., довіреність №1787
від 11.12.2013р.;

відповідача - не з"явився.

В розпочатому 10.02.2014р. судовому
засіданні роз'яснено права і обов'язки
сторін, передбачені ст. ст. 20, 22, 81-1 ГПК
України.

За відсутності клопотання сторін
технічна фіксація судового процесу не
здійснювалась.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Укртелеком" в особі Харківської філії
публічного акціонерного товариства
"Укртелеком" звернулося до
господарського суду Харківської
області з позовом до Ізюмської
районної державної адміністрації про
стягнення 7130,55грн. заборгованості за
договором, 111,64грн. пені, три проценти
річних - 67,62грн., збитки від інфляції -
48,84грн.

Свої вимоги мотивує неналежним
виконанням відповідачем зобов"язань за
договором №043100182 про надання
телекомунікаційних послуг від 07.05.2008р.
в частині повної та своєчасної оплати
послуг, наданих позивачем, в зв"язку з
чим, окрім суми основного боргу
нарахована пеня на підставі п.5.8.
договору, інфляційні та три проценти
річних, на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України,
в якості правових підстав позову
вказує на норми ст.ст. 525, 526, ч.1 ст. 530,
ст.ст. 610, 611, ч.1 ст. 612, ч.1 ст. 625, ст. 629, ч.1
ст. 692, ст.ст. 901, 903 ЦК України, ст. 193 ГК
України.

В судовому засіданні 10.02.2014 р. суд
перейшов до розгляду справи по суті.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просить
суд позов задовольнити, посилаючись на
те, що відповідач у період з червня 2013
року по січень 2014р року, в порушення
п.4.5. договору, яким установлено, що
розрахунки за фактично отримані в
кредит послуги електрозв"язку за
кожний попередній місяць проводяться
споживачем протягом десяти днів з дня
одержання рахунку, але не пізніше 20-го
числа місяця, наступного за
розрахунковим, не оплачував послуг
наданих позивачем, в зв"язку з чим,
окрім суми основної заборгованості,
відповідачу за період з 21.07.2013р. по
31.12.2013р., на підставі п.5.8. договору,
нарахована пеня та за період з 21.06.2013р.
по 31.12.2013р., на підставі ч.2 ст. 625 ЦК
України, - три проценти річних та
інфляційні втрати. Також позивач
звернувся до суду з заявою №26-15/203 від
28.02.2014р (вх.№6958 від 28.02.2014р.) про
долучення до матеріалів справи
доказів, поданих на виконання вимог
ухвали суду від 10.02.2014р.

Відповідач в жодне судове засідання
(10.02.2014р. та 03.03.2014р.) явки свого
повноважного представника не
забезпечив, відзив на позов та докази,
витребувані ухвалою суду про порушення
провадження у справі, не надав, причини
неявки в судове засідання свого
представника суду не повідомив, хоча
про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, що
підтверджується відміткою на
поштовому повідомленні про вручення
ухвали суду про порушення провадження
у справі відповідачу 04.02.2014р. та 18.02.2014р.
про відкладення розгляду справи на
03.03.2014р.

За висновками суду у матеріалах справи
достатньо документів, які мають
значення для правильного вирішення
спору та є необхідними для прийняття
повного і обґрунтованого судового
рішення, внаслідок чого справа
розглядається відповідно до норм ст. 75
ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані учасниками судового
процесу докази, заслухавши пояснення
представника позивача, суд встановив
наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Зокрема, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків є договори
та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174
Господарського кодексу України
господарський договір є підставою
виникнення господарських зобов'язань.

Відповідно до ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, зміст договору складається з
умов, які визначаються на розсуд та за
погодженням сторін, та умов, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства, договір
укладений (підписаний сторонами) є
обов'язковим для виконання кожної із
сторін.

Між публічним акціонерним товариством
"Укртелеком", надалі - Укртелеком, в
особі начальника ЦЕЗ№6 Харківської
філії та Ізюмською районною державною
адміністрацією, надалі - споживач,
07.05.2008р. укладено договір про надання
телекомунікаційних послуг №043100182,
згідно умов якого Укртелеком
відповідно до умов договору
зобов"язався надавати споживачу
загальнодоступні (універсальні) та
інші телекомунікаційні послуги,
супутні (додаткові) послуги, а споживач
зобов"язався своєчасно оплачувати
отримані послуги відповідно до умов
цього договору. Сторонами у додатку №3
до даного договору (поданому позивачем
28.02.2014р. за супровідним листом №26-15/203
від 28.02.2014р.), у відповідності до п.3.2.20
договору, визначено спосіб розрахунку
за телекомунікаційні послуги як
кредитний.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст. 903 ЦК України, якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Отже, за юридичною природою вказаний
договір є договором про надання послуг.

Цей договір набирає чинності з дня
підписання і діє п"ять років (п.7.1.
договору). При цьому, сторонами у п.7.2.
договору погоджено, якщо за місяць до
закінчення терміну дії договору жодна
зі сторін не повідомила про його
припинення, то договір вважається
дійсним на той же термін, що в свою
чергу, в зв"язку з відсутністю у
матеріалах справи відповідного
повідомлення, дає суду підстави дійти
висновку про те, що договір про надання
телекомунікаційних послуг №043100182 від
07.05.2008р. є діючим.

За змістом п. 4.5. договору розрахунки за
фактично отримані в кредит послуги
електрозв"язку за кожний попередній
місяць проводяться споживачем
протягом десяти днів з дня одержання
рахунку, але не пізніше 20-го числа
місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до ст. 902 ЦК України,
виконавець повинен надати послугу
особисто.

Як свідчать матеріали справи, позивач
належним чином виконував свої
обов'язки за вищевказаним договором та
надавав відповідачу телекомунікаційні
послуги (рахунки-акти за червень,
липень, серпень, вересень, жовтень,
листопад та грудень 2013 року,
№№6.2013.431759, 7.2013.431759, 8.2013.431759, 9.2013.431759,
10.2013.431759, 11.2013.431759, 12.2013.431759, відповідно,
а.с. 21-27).

У відповідності до п. 5 ст. 33 Закону
України "Про телекомунікації", пункту 36
Правил надання та отримання
телекомунікаційних послуг,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 11 квітня 2012 р. №
295, споживач зобов'язаний виконувати
умови договору та своєчасно оплачувати
отримані телекомунікаційні послуги
згідно діючих тарифів.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідач допустив порушення взятих
на себе зобов'язань щодо своєчасної
оплати отриманих послуг, у зв'язку з чим
станом на 29.01.2014р. (дата звернення із
позовом до суду) за період з червня 2013
року по січень 2014р. у нього виникла
заборгованість перед позивачем в сумі
7130,55грн.

Cтаттею 68 Закону України "Про
телекомунікації" встановлено, що
розрахунки за телекомунікаційні
послуги здійснюються на умовах
договору про надання
телекомунікаційних послуг між
оператором, провайдером
телекомунікацій та споживачем або без
договору за готівкову оплату чи за
допомогою карток тощо в разі одержання
споживачем замовленої за передоплатою
(авансованої) послуги за тарифами,
затвердженими згідно із
законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Виходячи з положень ст. 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Тож, в силу положень Цивільного кодексу
України договірні зобов'язання є
обов'язковими для виконання сторонами
у порядку та у строк, визначений
відповідним договором.

Відповідач правом надання відзиву на
позов не скористався та не надав
обґрунтованих заперечень проти
заявлених вимог.

Таким чином, приймаючи до уваги, що за
приписами ст.ст. 4-3, 33, 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
суть якого полягає у обґрунтуванні
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, своїх вимог і
заперечень поданими суду доказами, які
господарський суд оцінює за своїм
внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом,
оскільки відповідачем не спростовано
доводи позивача щодо надання ним
послуг за договором про надання
телекомунікаційних послуг №043100182 від
07.05.2008р. та, при цьому, не надано суду
доказів належного виконання ним
грошових зобов'язань перед позивачем,
суд дійшов висновку про
обґрунтованість та правомірність
позовних вимог про стягнення з
відповідача основної заборгованості у
розмірі 7130,50грн.

Крім суми основного боргу, на підставі
п.5.8. договору позивачем нараховано за
період з 21.07.2013р. по 31.12.2013р., пеню у
розмірі 111,64грн. та за період з 21.06.2013р.
по 31.12.2013р., на підставі ч.2 ст. 625 ЦК
України, - три проценти річних в сумі
67,62грн. та інфляційні втрати у розмірі
48,84грн.

Згідно ст.ст. 610, 612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Разом з цим сторонами у п. 5.8. договору
встановлено, що у разі несплати за
надані послуги електрозв"язку понад
установлений термін (з 21 числа місяця,
що настає після розрахункового
періоду) споживач сплачує пеню у
розмірі одного відсотка від затриманих
платежів за кожну добу затримки, згідно
з чинним законодавством.

Суд дослідивши представлений
позивачем розрахунок пені, 3% річних та
інфляційних втрат, враховуючи
встановлення факту прострочення
відповідачем виконання грошового
зобов"язання за договором про надання
телекомунікаційних послуг №043100182 від
07.05.2008р., дійшов висновку, що обраний
позивачем початок періоду нарахування
за кожним рахунком-актом окремо
відповідає встановленому судом
моменту виникнення у позивача права
вимагати від відповідача виконання
грошового зобов'язання з оплати
наданих послуг, нарахування пені
здійснено позивачем з врахуванням
вимог договору, ст.ст. 1, 3 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" та ч.6
ст. 232 Господарського кодексу України, у
зв'язку з чим суд, перевіривши
арифметичний розрахунок пені та 3%
річних (а.с.18-20), вважає, що заявлені
позивачем за період з 21.07.2013р. по
31.12.2013р., пеню у розмірі 111,64грн. та за
період з 21.06.2013р. по 31.12.2013р. три проценти
річних в сумі 67,62грн. та інфляційні
втрати у розмірі 48,84грн., - є
обґрунтованими, заявленими правомірно,
у зв'язку з чим суд задовольняє позовні
вимоги позивача в цій частині в повному
обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати, які складаються з 1827,00грн.
витрат по оплаті судового збору,
покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
22, 33, 34, 43, 49, 75, ст.ст.82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Ізюмської районної
державної адміністрації (64300,
Харківська область, м. Ізюм, пл.
Центральна, 1, код 04059527) на користь
публічного акціонерного товариства
"Укртелеком" в особі Харківської філії
публічного акціонерного товариства
"Укртелеком" (61002, м. Харків, вул. Іванова,
7/9, код 25614660) - 7130,55грн. заборгованість за
договором, 111,64грн. пені, три проценти
річних - 67,62грн., збитки від інфляції -
48,84грн. та 1827,00грн. витрат зі сплати
судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

На рішення господарського суду, яке не
набрало законної сили, сторони мають
право подати апеляційну скаргу, а
прокурор апеляційне подання протягом
десяти днів з дня прийняття
(підписання) рішення через місцевий
господарський суд.

Повне рішення складено 05.03.2014 р.

Суддя Н.А. Френдій