ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

04 березня 2014 року Справа № 910/1867/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіШевчук
С.Р.,суддів:Владимиренко С.В., Малетича
М.М., Могил С.К., Селіваненка
В.П.,розглянувши заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю "Київське
будівельне підприємство № 3"про
перегляд Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 11.12.2013у
справі№ 910/1867/13за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Київське
будівельне підприємство №
3"до1.Київської міської ради; 2.
Департаменту земельних
ресурсівпроспонукання до укладення
додаткової угоди, зобов'язання її
зареєструвати

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Київське будівельне
підприємство №3" звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом до Київської міської ради та
Департаменту земельних ресурсів про
визнання укладеною між Київською
міською радою та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Київське
будівельне підприємство № 3"
додаткової угоди до договору оренди
земельної ділянки від 03.11.2004 № 62-6-00177 на
умовах, визначених угодою, в редакції
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Київське будівельне
підприємство № 3" та про зобов'язання
Головного управління земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації)
зареєструвати додаткову угоду до
договору оренди земельної ділянки від
03.11.2004.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 10.04.2013 у справі № 910/1867/13,
залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 02.10.2013, у позові
відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду
України від 11.12.2013 у справі № 910/1867/13
постанову суду апеляційної інстанції
залишено без змін.

Товариством з обмеженою
відповідальністю "Київське будівельне
підприємство № 3" подано заяву про
перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого господарського суду
України від 11.12.2013 у справі № 910/1867/13, в
якій заявник просить вказану постанову
скасувати та прийняти нову, якою
задовольнити касаційну скаргу, а саме:
скасувати постанову апеляційної та
рішення першої інстанцій, та прийняти
нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Заяву, з посиланням на постанови від
08.07.2008 у справі № 13/251, від 29.08.2013 у справі
№ 901/284/13-г та від 09.10.2013 у справі №
13/5005/10437/2012, мотивовано неоднаковим
застосуванням судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, а саме: статті 777
Цивільного кодексу України та статті 33
Закону України "Про оренду землі",
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
господарський суд України не вбачає
підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України з
огляду на таке.

Відповідно до статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана виключно на
таких підставах: 1) неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах; 2)
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень (пункт 1 цієї статті) матиме
місце в разі, коли суд (суди) касаційної
інстанції у розгляді двох чи більше
справ за подібних предмета та підстав
позову, змісту позовних вимог та
встановлених судом фактичних обставин
і однакового матеріально-правового
регулювання спірних правовідносин
дійшов (дійшли) неоднакових правових
висновків, покладених в основу цих
судових рішень.

У постанові від 11.12.2013 у справі № 910/1867/13,
про перегляд якої подано заяву, суд
касаційної інстанції погодився з
висновками судів попередніх інстанцій
щодо відсутності підстав для
задоволення позову про визнання
укладеною додаткової угоди до договору
оренди земельної ділянки (наданої для
будівництва житлового будинку) та
зобов'язання її зареєструвати,
виходячи із встановлених судами
попередніх інстанцій обставин справи
про те, що оскільки на виконання
рішення відповідної міської ради зміни
щодо приведення розміру орендної плати
у відповідність до норм законодавства
внесено не було, то договір оренди
земельної ділянки припинив свою дію за
спливом строку, на який його було
укладено, а тому правових підстав для
укладення додаткової угоди до нього,
якою вказаний договір поновлюється ще
на 4 роки, у даному випадку не
вбачається; позивач не розпочав
будівництво житлового будинку на
земельній ділянці, яка була предметом
договору оренди.

Водночас у постанові від 08.07.2008 у справі
№ 13/251 суд касаційної інстанції
погодився з висновками місцевого
господарського суду щодо визнання за
позивачем права на оренду земельної
ділянки, переданої на підставі
договору оренди, виходячи із
встановлених місцевим судом обставин
справи про те, що договір оренди
земельної ділянки не припинився,
оскільки був пролонгований на той же
термін, враховуючи, що позивач
продовжував користуватися спірною
земельною ділянкою та відповідачем не
доведено направлення позивачу
заперечень про поновлення договору у
вигляді листа-повідомлення в межах
місячного строку, передбаченого
вимогами законодавства.

У постанові від 29.08.2013 у справі №
901/284/13-г суд касаційної інстанції
погодився з висновками судів
попередніх інстанцій щодо задоволення
позову про визнання поновленим
договору оренди земельної ділянки на
тих же умовах, виходячи із встановлених
судами попередніх інстанцій обставин
справи про те, що: позивачем
систематично сплачувалась орендна
плата та за 2 місяці до закінчення
строку договору ним було направлено
лист відповідачу зі зверненням про
бажання продовжити дію договору
оренди; позивач продовжував
користуватись земельною ділянкою та
сплачувати орендну плату; відповідачем
рішення щодо припинення права
користування спірною земельною
ділянкою не приймалось; повідомлення
про повернення земельної ділянки не
містить обґрунтованої відмови.

З постанови від 09.10.2013 у справі №
13/5005/10437/2012 вбачається, що суд
касаційної інстанції підтримав
висновки судів попередніх інстанцій
щодо задоволення позову про визнання
договору оренди землі поновленим на
тих самих умовах та на той самий строк
та про визнання укладеною додаткової
угоди про продовження дії договору
оренди землі. При цьому, суд касаційної
інстанції, керуючись положеннями
статті 33 Закону України "Про оренду
землі", виходив із встановлених судами
попередніх інстанцій обставин справи
про те, що: позивач продовжує
користуватися земельною ділянкою та
щомісячно сплачувати орендну плату;
позивач згідно з умовами договору
оренди звернувся до відповідача з
повідомленням про намір продовжити
договір оренди землі на тих самих
умовах шляхом укладення додаткової
угоди; відповідачем не прийнято
рішення ні про поновлення договору
оренди землі, ні про відмову у такому
поновленні.

Таким чином, зазначені судові рішення
не підтверджують доводів заявника щодо
неоднакового застосування норм
матеріального права в подібних
правовідносинах, а свідчать лише про
наявність у згаданих справах різних
обставин справи, залежно від яких суд
касаційної інстанції дійшов
відповідних правових висновків.

З огляду на викладене Вищий
господарський суд України дійшов
висновку про відсутність підстав для
допуску даної справи до провадження
Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

У Х В А Л И В :

Відмовити Товариству з обмеженою
відповідальністю "Київське будівельне
підприємство № 3" у допуску справи №
910/1867/13 до провадження Верховного Суду
України.

Головуючий суддя С. Шевчук Судді:
С. Владимиренко М. Малетич С. Могил
В. Селіваненко