ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року Справа № 04/5026/803/2012
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Полякова Б.М., - головуючого (доповідач
у справі), Коваленка В.М., Короткевича
О.Є.,розглянувши касаційну скаргу
публічного акціонерного товариства
"Державний експортно-імпортний банк
України", м. Київна ухвалувід 05.11.2013
господарського суду Черкаської
області (в частині розгляду грошових
вимог ПАТ "Державний
експортно-імпортний банк України") та
постановувід 24.12.2013 Київського
апеляційного господарського суду у
справі№ 04/5026/803/2012 господарського суду
Черкаської областіпро
банкрутствотовариства з обмеженою
відповідальністю "ВІГ- Жашківський
цукровий завод", м. Жашків Черкаської
областіарбітражний керуючийЛевченко
О.А. (розпорядник майна), м. Київу
судовому засіданні взяли участь
представники:

скаржника боржника розпорядник
майнаЛипська Н.В., довір.; Рева І.І.,
довір.; Левченко О.А.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Черкаської області від 29.05.2012 порушено
провадження у справі №04/5026/803/2012 про
банкрутство товариства з обмеженою
"ВІГ- Жашківський цукровий завод" (далі
-ТОВ "ВІГ- Жашківський цукровий завод",
боржник).

Ухвалою господарського суду
Черкаської області від 05.11.2013 за
результатами попереднього засідання
затверджено реєстр вимог кредиторів
боржника та, зокрема, визнано грошові
вимоги публічного акціонерного
товариства "Державний
експортно-імпортний банк України" (далі
- ПАТ "Укрексімбанк", кредитор) до
боржника в сумі 53 321 240,17 грн. з
включенням у першу чергу як такі, що
забезпечені заставою майна боржника, 458
084 136,51 грн. - у четверту чергу, 7 553 281,36
грн. неустойки - у шосту чергу, 2 220 грн. -
судових витрат - у першу чергу.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 24.12.2013 (судді:
Гарник Л.Л. - головуючий, Копитова О.С.,
Пантелієнко В.О.) ухвалу господарського
суду Черкаської області від 05.11.2013 в
частині розгляду грошових вимог АТ
"Укрексімбанк" залишено без змін.

Не погоджуючись з указаними судовими
рішеннями, кредитор звернувся до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу суду першої інстанції
в частині визначення черговості
задоволення його грошових вимог та
постанову суду апеляційної інстанції,
прийняти нове рішення, яким грошові
вимоги скаржника визнати у повному
обсязі як такі, що забезпечені
заставою.

Касаційна скарга мотивована
порушенням та неправильним
застосуванням судами норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, ст. 7 Закону України "Про
іпотеку", ст. 19 Закону України "Про
заставу", ст.ст. 1, 26 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(у редакції, чинній до 19.01.2013, далі -
Закон про банкрутство). Кредитор
зазначає, що в силу положень цивільного
законодавства він, як
заставодержатель, має право на
задоволення всіх його грошових вимог
до боржника за рахунок предмета
застави (іпотеки). Оскільки вартість
переданого у заставу майна може
змінюватись, то грошові вимоги
кредитора (у т.ч. штрафні санкції) у
будь-якому випадку підлягають визнанню
такими, що забезпечені заставою майна
боржника в повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників
судового засідання, обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши наявні
матеріали справи, проаналізувавши
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, грошові вимоги ПАТ
"Укрексімбанк" до боржника виникли на
підставі генеральної кредитної угоди
від 20.10.2010 № 151310N3, в рамках якої між
сторонами було укладено два кредитних
договори від 20.10.2010 № 151310К22, від 03.03.2011 №
151311К3, відповідно до яких боржнику було
відкрито кредитні лінії в загальній
сумі 50 200 000 грн.

Крім того, боржник за договором поруки
від 15.08.2011 № 151311Р14 виступив поручителем
за виконання ТОВ "Мольва Метал Пак", ТОВ
"ВВІКО", гр. ОСОБА_9 зобов'язань перед ПАТ
"Укрексімбанк" за генеральною
кредитною угодою від 31.03.2006 № 15106N4.

У забезпечення виконання зобов'язань
за вказаним генеральними кредитними
угодами між кредитором та боржником
укладено ряд договорів іпотеки та
застави, за якими боржник передав у
заставу кредитору нерухоме та рухоме
майно.

Загальна заборгованість боржника за
вказаними кредитними угодами
становить 518 958 658,05 грн., у т.ч. 7 553 281,36
грн. пені.

Судами попередніх інстанцій з'ясовано,
що із загальної суми заборгованості
боржника перед кредитором такою, що
забезпечена заставою майна боржника, є
заборгованість у сумі 53 321 240,17 грн.
Вартість заставленого майна була
визначена сторонами при укладенні
відповідних договорів застави та
іпотеки, що також узгоджується з
приписами чинного законодавства,
зокрема ч. 6 ст. 5 Закону України "Про
іпотеку", ст. 582 Цивільного кодексу
України.

Врахувавши загальну вартість
переданого в заставу майна боржника,
визначену за згодою сторін у договорах
застави та іпотеки, суди попередніх
інстанцій дійшли обґрунтованого
висновку про визнання такими, що
забезпечені заставою, грошових вимог
скаржника саме в межах вартості
заставного майна, а решту вимог
правомірно включено в реєстр вимог
кредиторів до четвертої черги.

Що стосується сум штрафних санкцій
(пені) в сумі 7 553 281,36 грн., то згідно з
абз. 7 ст. 1 Закону про банкрутство
грошове зобов'язання це зобов'язання
боржника заплатити кредитору певну
грошову суму відповідно до
цивільно-правового договору та на
інших підставах, передбачених
цивільним законодавством України. До
складу грошових зобов'язань боржника
не зараховується недоїмка (штраф, пеня),
визначена на дату подання заяви до
господарського суду.

Таким чином, суми пені відповідно до ч. 2
ст. 15 Закону про банкрутство правомірно
включені судами до реєстру вимог
кредиторів окремо у шосту чергу
відповідно до черговості задоволення
вимог кредиторів, встановленої ст. 31
Закону про банкрутство.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що з моменту порушення
провадження у справі про банкрутство
щодо боржника діє спеціальний правовий
режим, встановлений положеннями Закону
про банкрутство, який стосується у тому
числі і порядку визнання та погашення
грошових вимог кредиторів. При цьому
норми Закону про банкрутство є
спеціальними та мають пріоритет у
регулюванні правовідносин банкрутства
перед іншим законодавством.

У зв'язку з вищенаведеним доводи
скаржника про те, що його вимоги
повністю забезпечені заставою,
оскільки вартість заставного майна
може змінюватись, є безпідставними.

За таких обставин оскаржувані судові
рішення є законними та обґрунтованими,
підстав для їх зміни або скасування не
вбачається.

З урахуванням наведеного та керуючись
ст.ст. 1, 15, 31 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
ст. 5 Закону України "Про іпотеку", ст. 582
Цивільного кодексу України, ст. ст. 1115,
1117, 1119 - 11111 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Державний
експортно-імпортний банк України"
залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду
Черкаської області від 05.11.2013 (в частині
розгляду грошових вимог ПАТ "Державний
експортно-імпортний банк України") та
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 24.12.2013 у справі
№ 04/5026/803/2012 залишити без змін.

Головуючий
Б.М. Поляков

Судді
В.М. Коваленко

О.Є. Короткевич