ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
УХВАЛА

18.03.2014Справа № 901/2830/13За заявою
Публічного акціонерного товариства
«КІРОВА»

про надання відстрочки виконання
судового рішення по справі № 901/2830/13

За позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2

до відповідача Публічного
акціонерного товариства «КІРОВА»

про стягнення заборгованості в розмірі
171735,90 грн.

Суддя С.І. Чонгова

Представники сторін

Від заявника (боржника) ОСОБА_3
довіреність № б/н від 21.05.2014,
представник;

Від стягувача не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Позивач - Фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до
Господарського суду Автономної
Республіки Крим із позовом до
відповідача - Публічного акціонерного
товариства "КІРОВА", у якому просив
стягнути з відповідача на користь
позивача суму заборгованості по
договору у розмірі 167 680,00 грн., 3 % річних
від простроченої суми у розмірі 715,70
грн., пеню у сумі 3340,20 грн. Крім того,
судові витрати по справі позивач
просить покласти на відповідача.

У процесі розгляду справи позивачем
надано заяву про зменшення позовних
вимог, відповідно до якої позивач
просив стягнути з відповідача суму
заборгованості по договору у розмірі 167
680,00 грн., 3 % річних від простроченої
суми у розмірі 715,70 грн., пеню у сумі 3298,90
грн., яка ухвалою Господарського суду
Автономної Республіки Крим від 10
вересня 2013 прийнята до розгляду.

Рішенням Господарського суду
Автономної Республіки Крим від 24.09.2013 у
справі № 901/2830/13 позов задоволено у
повному обсязі, а саме: стягнуто з
Публічного акціонерного товариства
«КІРОВА» на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 суму
заборгованості в розмірі 167 680,00 грн., 3 %
річних у розмірі 715,70 грн., пеню у сумі
3298,90 грн., а також 3433,89 грн. судового
збору.

На виконання рішення Господарського
суду Автономної Республіки Крим від
24.09.2013 по справі № 901/2830/13 виданий
відповідний наказ.

24.02.2014 на адресу Господарського суду
Автономної Республіки Крим від
Публічного акціонерного товариства
«КІРОВА» надійшла заява вих. № 78 від
20.02.2014, у якій боржник просить надати
відстрочку виконання рішення суду у
справі № 901/2830/13 строком до 01.08.2014 року, в
обґрунтування заяви відповідач
(боржник) посилається на висновок
Торгово-промислової палати України про
форс-мажорні обставини від 321 липня 2013
року № 1692/05-4, згідно якому внаслідок
ґрунтової посухи в квітні-травня 2013
року на площах ПАТ «Кірова» загинули
посіви гірчиці білої на площі 230 га на 100
%, льону на площі 174 га на 100 %, вівсу на
площі 366 га на 100 %, озимої пшениці на
площі 623 га на 10 %, ярового ячменю на
площі 240 га на 100 %, що також підтверджено
актом від 06.06.2013, затвердженим
управління агропромислового розвитку
Первомайського району АР Крим.
Відповідно до виписки з рахунку
боржника від 07.12.2013 відповідач здійснив
часткове погашення заборгованості в
розмірі 100000 грн., залишок в суми 75128,49
грн. відповідач має змогу погасити до 01
серпня 2014 року.

У судове засідання позивач не з'явився,
проте, 17 березня 2014 року надіслав на
адресу суду заперечення за вих. № б/н
від 17.03.2014 у яких заперечує проти
надання відповідачу (боржнику)
відстрочки виконання рішення суду, та
просить розгляд заяви відкласти на
іншу дату, одночасно надіславши для
ознайомлення позивачу колію заяви
боржника.

Суд не знаходить підстав для
задоволення клопотання позивача про
відкладення розгляду заяви, оскільки в
матеріалах справи є достатньо
документів для розгляду заяви, крім
того, як визначено статтею 121
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд, який видав
виконавчий документ, у десятиденний
строк розглядає це питання у судовому
засіданні, тобто суд обмежений
процесуальним строком розгляду заяви
про надання відстрочки виконання
рішення суду в 10 днів.

Представник заявника (боржника) у
засіданні суду заяву про надання
відстрочки виконання рішення
підтримав.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши додані до заяви заявником
документи, суд дійшов висновку, що
заява Публічного акціонерного
товариства «КІРОВА» про надання
відстрочки виконання судового рішення
по справі № 901/2830/13 задоволенню не
підлягає, у зв'язку з наступним.

Відповідно до статті 121 Господарського
процесуального кодексу України, при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора і у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Зі змісту ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України
убачається, що заява повинна містити
викладення обставин та обґрунтування
причин, що унеможливлюють чи
утруднюють виконання рішення, до заяви
мають бути додані докази, які
підтверджують обставини, викладені в
заяві щодо неможливості чи утруднення
виконання рішення.

Згідно з пунктом 7.1.1. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів України» № 9 від 17.10.2012 відстрочка
- це відкладення чи перенесення
виконання рішення на новий строк, який
визначається господарським судом.
Наприклад, відстрочка може надаватись
за рішенням, у якому господарським
судом визначено певний строк
звільнення приміщення, повернення
майна тощо.

Пунктом 7.2. зазначеної постанови
пленуму встановлено, що підставою для
відстрочки виконання рішення можуть
бути конкретні обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у визначений
строк або встановленим господарським
судом способом. Вирішуючи питання про
відстрочку виконання рішення
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи.

Підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
строк або встановленим господарським
судом способом. При цьому слід мати на
увазі, що згоди сторін на вжиття
заходів, передбачених статтею 121
Господарського процесуального кодексу
України, ця стаття не вимагає, і
господарський суд законодавчо не
обмежений будь-якими конкретними
термінами відстрочки чи розстрочки
виконання рішення.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси всіх сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи.

Таким чином, необхідно враховувати і
фінансовий стан позивача, оскільки
боржник користується його коштами та
позбавляє можливості самостійно
розпоряджатись грошовими коштами.

Суд, оцінивши матеріальні інтереси
обох сторін у справі, їх фінансовий
стан, ступінь вини відповідача у справі
та наявність інфляційних процесів у
економіці держави, наголошує на
недоведеності наявності об'єктивних
підстав, які ускладнюють виконання
рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим
відповідачем по справі.

Суд зазначає, що обставини, на які
посилається відповідач по справі не є
виключними. Також важливим є
недопущення порушення інтересів
стягувача за наказом, якому на підставі
невиконання відповідачем рішення суду
завдаються суттєві матеріальні збитки.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 86, 121 Господарського
процесуального кодексу України суд, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви Публічного
акціонерного товариства «КІРОВА» про
надання відстрочки виконання судового
рішення по справі № 901/2830/13 відмовити.

Суддя С.І. Чонгова