ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.03.14р. Справа № 904/822/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бойсан", м.
Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Завод сухих
будівельних сумішей БІОН",
м.Дніпропетровськ

про стягнення 28 209,97 грн.

Суддя Мілєва І.В.

Представники:

від позивача: Тимченко М.С., довіреність
№ 04/02 від 04.02.2014р.

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Бойсан" звернулось
до господарського суду
Дніпропетровської області з позовною
заявою до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Завод сухих
будівельних сумішей БІОН" про
стягнення 28 209,97 грн., з яких: 22 886,12 грн. -
основний борг, 1955,11 грн. - пеня, 2 189,93 грн.
- 3% річних, 1 178,81 грн. - інфляційні
витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
умов договору купівлі-продажу №01/03-10
від 01.03.2010р.

Ухвалою від 12.02.2014р. порушено
провадження у справі, судове засідання
призначено на 05.03.2014р.

Представник відповідача у судове
засідання, яке відбулось 05.03.2014р., не
з'явився, на адресу суду повернувся
поштовий конверт з ухвалою суду, який
направлявся на адресу відповідача з
поштовою відміткою "за зазначеною
адресою не проживає" (а.с.115). Як
убачається з матеріалів справи, адреса
відповідача відповідає адресі, що
вказана у позовній заяві та відповідає
зазначеній в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців (а.с.111).

05.03.2014р. розгляд справи відкладено на
19.03.2014р.

У судове засідання з'явився
представник позивача.

У судове засідання представник
відповідача не з'явився, поштове
повідомлення про вручення поштового
відправлення (ухвали суду) на час
розгляду справи до суду не надійшло.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 р. № 18, особи, які беруть участь у
справі, вважаються повідомленими про
час і місце розгляду судом справи у
разі виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК України.
За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом. У
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2
постанови).

Відповідач в судове засідання не
з'явився, відзиву на позов до суду не
надав, про місце, дату та час судового
засідання повідомлений належним чином.
Суд вважає, що відповідач не
скористався своїм правом на участь у
судовому засіданні.

Відзиву на позов до суду не надано, тому
справа розглядається за наявними в ній
матеріалами (ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України).

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.03.2010р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Бойсан" (продавець)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Завод сухих
будівельних сумішей БІОН" (покупець)
було укладено договір купівлі-продажу
№ 01/03-10 (далі - договір).

Продавець зобов'язується поставити, а
покупець прийняти і оплатити товар
відповідно до видаткових накладних або
специфікацій (п. 1.1 договору).

Продавець зобов'язується передати
належний йому товар у власність
покупця, а покупець зобов'язується
прийняти і оплатити товар (п. 2.1
договору).

Покупець здійснює оплату за товар
шляхом перерахування безготівкових
грошових коштів на розрахунковий
рахунок продавця протягом 21
календарного дня, що рахуються з дати
отримання товару покупцем (п. 3.1
договору).

Строк дії договору з 01.03.2010р. по 31.12.2011р.
(п. 5.1 договору).

На виконання умов договору позивач
поставив на адресу відповідача товар
на загальну суму 89 321,58 грн., що
підтверджується довіреностями та
видатковими накладним, підписаними
представниками сторін за договором, а
саме:

- накладна № 14 від 10.03.2010р. на суму 1
707,50 грн. (а.с. 19);

- накладна № 15 від 17.03.2010р. на суму 1
707,50 грн. (а.с. 20);

- накладна № 16 від 23.03.2010р. на суму 1
707,50 грн. (а.с. 21);

- накладна № 19 від 25.03.2010р. на суму 1
642,50 грн. (а.с. 22);

- накладна № 24 від 31.03.2010р. на суму 13
540,00 грн. (а.с. 23);

- накладна № 66 від 09.07.2010.р на суму 4
110,00 грн. (а.с. 24);

- накладна № 70 від 13.07.2010р. на суму 1
634,80 грн. (а.с. 25);

- накладна № 71 від 14.07.2010р. на суму 2
278,00 грн. (а.с. 26);

- накладна № 75 від 16.07.2010р. на суму 1
606,60 грн. (а.с. 27);

- накладна № 76 від 19.07.2010р. на суму 3
512,82 грн. (а.с. 28);

- накладна № 82 від 22.07.2010р. на суму 7
069,20 грн. (а.с. 29);

- накладна № 89 від 27.07.2010р. на суму 2
790,00 грн. (а.с. 30);

- накладна № 90 від 28.07.2010р. на суму 2
790,00 грн. (а.с. 31);

- накладна № 94 від 29.07.2010р. на суму 2
790,00 грн. (а.с. 32);

- накладна № 112 від 17.08.2010р. на суму 3
472,20 грн. (а.с. 33);

- накладна № 117 від 25.08.2010р. на суму
863,72 грн. (а.с. 34);

- накладна № 120 від 27.08.2010р. на суму
787,00 грн. (а.с. 35);

- накладна № 124 від 01.09.2010р. на суму 1
673,50 грн. (а.с. 36);

- накладна № 134 від 09.09.2010р. на суму
821,34 грн. (а.с. 37);

- накладна № 149 від 29.09.2010р. на суму 3
270,00 грн. (а.с. 38);

- накладна № 156 від 07.10.2010р. на суму 3
360,00 грн. (а.с. 39);

- накладна 172 від 22.10.2010р. на суму 4
285,50 грн. (а.с. 40);

- накладна № 174 від 25.10.2010р. на суму 2
100,00 грн. (а.с. 41);

- накладна № 188 від 15.11.2010р. на суму 4
200,00 грн. (а.с. 42);

- накладна № 207 від 15.12.2010р. на суму
325,60 грн. (а.с. 43);

- накладна № 210 від 21.12.2010р. на суму 1
598,00 грн. (а.с. 44);

- накладна № 214 від 24.12.2010р. на суму 3
627,50 грн. (а.с. 45);

- накладна № 4 від 18.01.2011р. на суму
483,90 грн. (а.с. 46);

- накладна № 6 від 24.01.2011р. на суму 1
635,00 грн. (а.с. 47);

- накладна № 8 від 25.01.2011р. на суму
328,60 грн. (а.с. 48);

- накладна № 12 від 04.02.2011р. на суму 1
155,00 грн. (а.с. 49);

- накладна № 11 від 03.02.2011р. на суму 1
165,50 грн. (а.с. 50);

- накладна № 15 від 09.02.2011р. на суму 5
282,80 грн. (а.с. 51).

У порушення умов договору відповідач
оплатив поставлений товар частково,
тобто свого обов'язку з повної та
своєчасної оплати отриманого
обладнання у встановлені строки не
виконав, що і є причиною спору.

За договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму (ч.1 ст. 655
Цивільного кодексу України).

Суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином, відповідно до закону,
інших правових актів, договору (п. 1 ч. 1
ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного
кодексу України).

Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом
(ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530
Цивільного кодексу України).

Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином (ст. 599
Цивільного кодексу України).

Позивач просить стягнути на свою
користь основний борг у розмірі 22
886,12грн.

Доказів оплати поставленого товару в
сумі 22 886,12 грн. відповідач не надав,
доводи позивача, наведені в
обґрунтування позову, не спростував.

Позивач просить стягнути пеню за
прострочення оплати у розмірі 1955,11 грн.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ч. 3
ст. 549 ЦК України).

Правочин щодо забезпечення виконання
зобов'язання вчиняється у письмовій
формі, правочин щодо забезпечення
виконання зобов'язання, вчинений із
недодержанням письмової форми, є
нікчемним (ст.547 Цивільного кодексу
України).

Договором, укладеним між позивачем та
відповідачем по справі, не передбачено
забезпечення виконання зобов'язання
неустойкою (пенею).

Враховуючи наведене, вимоги позивача
стосовно стягнення з відповідача пені
задоволенню не підлягають.

Позивач нарахував та просить стягнути
з відповідача 3% річних у розмірі 2189,93
грн. та інфляційні витрати в сумі 1 178,81
грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Розмір боргу з урахуванням індексу
інфляції визначається виходячи з суми
боргу, що існувала на останній день
місяця, в якому платіж мав бути
здійснений, помноженої на індекс
інфляції, визначений названою
Державною службою, за період
прострочення починаючи з місяця,
наступного за місяцем, у якому мав бути
здійснений платіж, і за будь-який
місяць (місяці), у якому (яких) мала
місце інфляція. При цьому в розрахунок
мають включатися й періоди часу, в які
індекс інфляції становив менше одиниці
(тобто мала місце дефляція) (абз. 3 п. 3.2
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань» №14 від
17.12.2013р.).

Судом проведено перерахунок
інфляційних витрат, встановлено, що їх
розмір 976,45грн..

З огляду на викладене, позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню на
загальну суму 26 052,50грн., з яких: 22 886,12
грн. - основний борг, 2 189,93 грн. - 3% річних,
976,45грн. - інфляційні витрати.

Згідно з абз. 4 п.4.1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №7
від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики
застосування розділу VІ Господарського
процесуального кодексу України"
правило статті 49 ГПК України щодо
розподілу сум судового збору у справах,
що виникають при виконанні договорів
та з інших підстав, пропорційно розміру
задоволених позовних вимог
застосовується також і у випадках, коли
судовий збір сплачено за мінімальною
(визначеною Законом) ставкою.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу витрати по
сплаті судового збору покладаються на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог: на
позивача - 139,77 грн. (7,65%), на відповідача -
1687,23грн. (92,35%).

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст.1, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Завод сухих
будівельних сумішей БІОН" (49050, м.
Дніпропетровськ, пр. К.Маркса, буд. 41,
ідентифікаційний код 31017894) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бойсан" (49000, м.
Дніпропетровськ, вул. К. Лібкнехта, буд.
17, ідентифікаційний код 35986566) 26 052,50грн.,
з яких: 22 886,12 грн. - основний борг, 2 189,93
грн. - 3% річних, 976,45грн. - інфляційні
витрати., про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Завод сухих
будівельних сумішей БІОН" (49050, м.
Дніпропетровськ, пр. К.Маркса, буд. 41,
ідентифікаційний код 31017894) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бойсан" (49000, м.
Дніпропетровськ, вул. К. Лібкнехта, буд.
17, ідентифікаційний код 35986566) витрати
по сплаті судового збору у розмірі
1687,23грн., про що видати наказ.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня
його оголошення, а у разі якщо в
судовому засідання було оголошено лише
вступну та резолютивну частину рішення
-з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя І.В. Мілєва Повне рішення
складено 19.03.2014