КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2014 р. Справа№ Б8/180-10

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Доманської М.Л.

Шипка В.В.

за участю представників сторін:

ОСОБА_2 - паспорт серії НОМЕР_2, виданий
Жовтневим РУ ГУ МВС України в місті
Києві 24.06.1997 року

від ОСОБА_2:

ОСОБА_3 - представник за дорученням № 2170
від 29.10.2013 року

ОСОБА_4 - представник за дорученням № 2673
від 29.10.2013 року

від ОСОБА_5:

ОСОБА_3 - представник за дорученням № 2967
від 11.12.2013 року

від ОСОБА_6:

ОСОБА_4 - представник за дорученням № 1788
від 18.07.2013 року

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 (вх.
ном. 327/14) на ухвалу господарського суду
Київської області від 25.11.2013 року у
справі № Б8/180-10 (суддя Скутельник П.Ф.)

за заявою ОСОБА_2, м. Київ

до приватного акціонерного товариства
«Білицький завод
«Теплозвукоізоляція», Київська
область, м. Ірпінь, смт Коцюбинське

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до господарського
суду Київської області з заявою про
визнання банкрутом приватного
акціонерного товариства «Білицький
завод «Теплозвукоізоляція» з підстав,
передбачених ст. ст. 6, 8, 11, 12 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Провадження у справі за вказаною
заявою порушено ухвалою
господарського суду Київської області
№ Б8/180-10 від 30.11.2010.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 22.02.2011 визнано безспірні
грошові вимоги ініціюючого кредитора -
ОСОБА_2

Ухвалою господарського суду Київської
області від 23.11.2011 у попередньому
засіданні визнано вимоги кредиторів
боржника та затверджено реєстр вимог
кредиторів боржника.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 28.05.2012 відкрито процедуру
санації боржника.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 19.08.2013 вирішено низку
процесуальних питань у справі, у тому
числі залучено у якості учасника
провадження у справі про банкрутства, -
інвестора - товариство з обмеженою
відповідальністю "Корост-БЕП", на якого
покладено розробку плану санації та
внести його на затвердження.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 28.10.2013 вирішено низку
процесуальних питань у справі, в тому
числі призначено до розгляду у
судовому засіданні на 25.11.2013: протокол
№ 17 Зборів комітету кредиторів
боржника від 28.08.2013, що долучений до
спільного клопотання Голови зборів
кредиторів Боржника ОСОБА_2 та
Уповноваженої особи акціонерів ОСОБА_5
про залучення до матеріалів справи
документів від 30.08.2013 (вх. № 18573 від
02.09.13).

Ухвалою господарського суду Київської
області від 25.11.2013 у справі № Б8/180-10
(суддя Скутельник П.Ф.), зокрема
відмовлено в задоволенні заяви
уповноваженої особи акціонерів
боржника ОСОБА_5 про участь у санації
боржника в якості інвестора від 28.08.13
(вх. № 18567 від 02.09.13).

Дана ухвала в частині відмови в
задоволенні заяви уповноваженого
особи акціонерів боржника ОСОБА_5 про
участь у санації боржника в якості
інвестора мотивована наявністю
інвестора, залученого ухвалою суду.

При цьому, місцевий господарський суд
керувався ст.ст. 16, 17 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
ст.ст. 32, 34, 43, 65, 86 Господарського
процесуального кодексу України,
Рекомендаціями Вищого господарського
суду України від 04.06.2004 № 04-5/1193 «Про
деякі питання практики застосування
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», Постанови
Пленуму Верховного суду України «Про
судову практику в справах про
банкрутство» від 18.12.2009 № 15.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою
суду, ОСОБА_2 звернувся з апеляційною
скаргою до Київського апеляційного
господарського суду, з врахування
вимог, зазначених в заяві про уточнення
вимог апеляційної скарги, що надійшла
27.01.2014 до відділу документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду від представника
ОСОБА_2, скаржник просить скасувати
ухвалу господарського суду Київської
області від 25.11.2013 у справі № Б8/180-10, в
частині відмови у задоволенні заяви
уповноваженої особи боржника ОСОБА_5
про участь у санації боржника в якості
інвестора, задовольнити заяву ОСОБА_5
про участь у санації боржника в якості
інвестора та допустити ОСОБА_5 до
участі у справі № Б8/180-110 в якості
інвестора.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням місцевим господарським
судом норм матеріального та
процесуального права, а саме ч. 2 ст. 17
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», п. 77, п. 84
Постанови Пленуму Верховного суду
України «Про судову практику в справах
про банкрутство» від 18.12.2009 № 15, ст.ст.
4-2, 4-3, 22 ГПК України.

10.02.2013 через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду представником
ОСОБА_2 подано клопотання про залучення
документів до матеріалів справи, а саме
копій поштових квитанцій, що подані на
підтвердження надсилання сторонам та
учасникам у справі заяви про уточнення
вимог апеляційної скарги.

Київський апеляційний господарський
суд розглянувши вищезазначене
клопотання задовольняє його на
підставі ч. 2 ст. 22, ст.ст. 33, 34, 36 ГПК
України, якими передбачено, зокрема,
право сторін заявляти клопотання та
надавати належні та допустимі докази
на підтвердження відповідних обставин.

Представник ОСОБА_2 в судовому
засіданні 13.03.2014 підтримав вимоги
апеляційної скарги та просив суд
задовольнити її, з підстав, викладених
в ній.

Представник ОСОБА_6 в судовому
засіданні 13.03.2014 підтримав вимоги
апеляційної скарги та просив суд
задовольнити її.

Представник ОСОБА_5 в судовому
засіданні 13.03.2014 підтримав вимоги
апеляційної скарги та просив суд
задовольнити її.

В попередніх судових засіданнях, були
присутні представник боржника Титич
В.М. та керуючий санацією арбітражний
керуючий Жмайло О.В., які заперечували
проти задоволення апеляційної скарги
та просили суд залишити її без
задоволення, ухвалу місцевого
господарського суду - без змін.

Інші сторони та учасники провадження у
справі не надали відзиви на апеляційну
скаргу, повноважних представників в
судове засідання апеляційної
інстанції не направили, причини неявки
суду не повідомили. Враховуючи, що в
матеріалах справи містяться докази
належного повідомлення про час та
місце розгляду справи та обмеження
процесуального строку розгляду скарг
на ухвали місцевих господарських
судів, Київський апеляційний
господарський суд вважає за можливе
розглянути справу у відсутності
представників відповідних сторін та
учасників провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши застосування судом
першої інстанції норм процесуального
та матеріального права, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду дійшла до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 Господарського
процесуального кодексу України
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(далі по тексту - Закон).

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону, провадження у
справах про банкрутство регулюється
цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Згідно ч. 5 ст. 106 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційні скарги на ухвали місцевого
господарського суду розглядаються в
порядку, передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду.

Статтею 4-3 ГПК України визначено, що
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Господарський суд створює
сторонам та іншим особам, які беруть
участь у справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 129
Конституції України та ст. 33 ГПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний
господарський суд, переглядаючи
рішення в апеляційному порядку,
користується правами, наданими суду
першої інстанції.

Відповідно до матеріалів справи
провадження у ній перебуває на стадії
санації боржника.

Як вбачається з матеріалів справи до
господарського суду Київської області
надійшло спільне клопотання про
залучення до матеріалів справи
документів Голови зборів кредиторів
боржника ОСОБА_2 та уповноваженої особи
акціонерів ОСОБА_5 від 30.08.13 р. (вх. № 18573
від 02.09.2013), зокрема протоколу № 17
зборів комітету кредиторів боржника
від 28.08.2013.

Також до місцевого господарського суду
звернувся Голова комітету кредиторів
боржника ОСОБА_2 з клопотанням (бз/№ від
28.08.2013) про залучення документів до
матеріалів справи, зокрема, протоколу
зборів комітету кредиторів боржника №
17 від 28.08.13.

Як вбачається з матеріалів оскарження
ухвали суду першої інстанції ОСОБА_5
звернувся до місцевого господарського
суду з заявою від 28.08.2013 (вх. ном. 18572) про
участь в процедурі санації в якості
інвестора у справі № Б8/180-10.

Відповідно до ч. 2 ст. 16, абз.абз. 1, 2 ч. 3
ст. 16 Закону, збори кредиторів
вважаються повноважними незалежно від
кількості голосів кредиторів, які
беруть участь у зборах, якщо всіх
кредиторів було письмово повідомлено
про час і місце проведення зборів
відповідно до частини першої цієї
статті. Кількість голосів кредиторів
визначається відповідно до частини
четвертої цієї статті. Збори
кредиторів скликаються арбітражним
керуючим за його ініціативою або
ініціативою комітету кредиторів чи
інших кредиторів, сума вимог яких
складає не менше однієї третини всіх
вимог, включених до реєстру вимог
кредиторів, або за ініціативою однієї
третини кількості голосів кредиторів.
Збори кредиторів на вимогу комітету
кредиторів або окремих кредиторів
скликаються арбітражним керуючим
(розпорядником майна, керуючим
санацією, ліквідатором) протягом двох
тижнів з дня надходження письмової
вимоги про їх скликання.

Згідно ч. 1 п. 3.1.3. Рекомендацій Вищого
господарського суду України від 04.06.2004
№ 04-5/1193 «Про деякі питання практики
застосування Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(надалі - Рекомендаці"), при проведенні
процедур банкрутства інтереси всіх
кредиторів у справі представляють
збори кредиторів або обраний ними
комітет кредиторів.

Відповідно до п.п. 56, 57 Постанови
Пленуму Верховного суду України «Про
судову практику в справах про
банкрутство» від 18.12.2009 № 15, при
проведенні процедур банкрутства
інтереси всіх кредиторів у справі
представляє комітет кредиторів (ч. 9 ст.
7 Закону). З моменту утворення комітету
кредиторів саме він, а не окремі
кредитори, вважається стороною у
справі про банкрутство у випадках,
передбачених Законом, зокрема ч.ч. 10 - 12,
14 ст. 31, ч.ч. 7, 16 ст. 13, ч.ч. 1, 2, 8 ст. 17, ч.ч. 1, 5
ст. 18, ч.ч. 8 - 10 ст. 19, ч. 5 ст. 21, ч.ч. 1 та 13 ст.
30, ч. 3 ст. 36, ч. 13 ст. 53. Рішення зборів
кредиторів чи комітету кредиторів не
може визнаватися господарським судом
недійсним, оскільки за своєю правовою
природою не є актом юридичної особи,
державного чи іншого органу. Суд
повинен давати оцінку цим рішенням та
враховувати їх резолюції у прийнятті
судових актів у справі, якщо такі
рішення відповідають приписам чинного
законодавства.

Відповідно до протоколу зборів
комітету кредиторів № 17 від 28.08.2013,
комітетом кредиторів боржника 28.08.2013
прийнято наступні рішення: відмовити
ТОВ «Корост-БЕП» у погодженні його
кандидатури в якості інвестора
боржника в процедурі санації у даній
справі та відмовити ТОВ «Корост-БЕП» у
наданні будь-яких документів боржника
та розроблені плану санації; погодити
кандидатуру ОСОБА_5 в якості інвестора
в процедурі санації, заяву ОСОБА_5 про
участь в процедурі санації в якості
інвестора у справі № Б8/180-10 та рішення
комітету кредиторів про погодження
кандидатури інвестора, оформлене
протоколом комітету кредиторів
боржника № 17 від 28.08.2013 подати до
господарського суду.

Оскаржуваною ухвалою місцевий
господарський суд відмовив в
задоволенні заяви уповноваженої особи
акціонерів боржника ОСОБА_5 про участь
у санації боржника в якості інвестора
та відхилено рішення комітету
кредиторів боржника про погодження
кандидатури ОСОБА_9 в якості інвестора
в зв'язку з тим, що у справі наявний
залучений ухвалою господарського суду
Київської області від 19.08.2013 інвестор -
товариство з обмеженою
відповідальністю «Корост-БЕП», на
якого покладено розробку плану санації
приватного акціонерного товариства
«Білицький завод
«Теплозвукоізоляція», та внесення
плану на затвердження.

Однак, з даним судовим рішення
апеляційний господарський суд не може
погодитися, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 77 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18.12.2009 № 15
«По судову практику в справах про
банкрутство» передбачено, що план
санації повинен містити заходи щодо
відновлення платоспроможності
боржника, умови участі інвесторів (за
їх наявності) у повному або частковому
задоволенні вимог кредиторів, зокрема
шляхом переведення боргу (частини
боргу) на інвестора, строк та
черговість виплати боржником або
інвестором боргу кредиторам та умови
відповідальності інвестора за
невиконання взятих згідно з планом
санації зобов'язань.

Відповідно до ч. 1 ч. 7 ст. 14 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» фізичні особи
та (або) юридичні особи, які бажають
взяти участь у санації боржника (далі -
інвестори), можуть подати розпоряднику
майна заяву про участь у санації
боржника та свої пропозиції щодо
санації (план санації).

Відповідно до п. 84 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18.12.2009 № 15
«По судову практику в справах про
банкрутство» особи, які бажають взяти
участь у санації боржника (інвестори),
відповідно до частини сьомої статті 14
Закону можуть подати розпоряднику
майна заяву про участь у санації
боржника та свої пропозиції щодо
санації чи план санації. Закінчення
тридцятиденного строку, встановленого
частиною першою статті 14 Закону для
виявлення кредиторів, не є підставою
для відмови у прийнятті та розгляді
таких заяв.

Аналізуючи вищенаведені положення
норм чинного законодавства колегія
суддів робить висновок, що інвестор
може бути залучений до участі у справі
про банкрутство, як на стадії
розпорядження майном так і на стадії
санації.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
комітет кредиторів приймає рішення про
погодження кандидатури керуючого
санацією, вибір інвестора (інвесторів),
схвалення плану санації боржника.

Кандидатури керуючого санацією та
інвестора (інвесторів) можуть бути
запропоновані комітету кредиторів
будь-яким із кредиторів, представником
органу, уповноваженого управляти
майном боржника. Керуючим санацією
може бути запропоновано особу, яка
виконувала повноваження розпорядника
майна, або керівник підприємства, якщо
на це є згода комітету кредиторів та
(або) інвесторів.

Як вбачається з обставин справи та
пояснень, наданих ОСОБА_9 в судовому
засіданні, він є учасником провадження
у справі про банкрутство та
представляє інтереси акціонерів
боржника, що стало підставою для
звернення ОСОБА_9 до комітету
кредиторів з пропозицією розглянути
його кандидатуру, в якості інвестора,
на стадії санації, в якій арбітражний
керуючий виконував функції керуючого
санацією, а функції розпорядника майна
вже були припинені.

В своїй заяві про участь у санації
боржника в якості інвестора від 28.08.2013
ОСОБА_5 зазначає, що має реальний намір
й фінансову можливість виступити
інвестором боржника та посилаючись на
ст.ст. 16 - 18 Закону просить суд визнати
його інвестором боржника у справі №
Б8/180-10. Крім того потенційним
інвестором на підтвердження своєї
платоспроможності було надано належні
докази та запропоновано умови участі у
санації боржника, викладені в проекті
плану санації, який був схвалений
зборами кредиторів

Таким чином, апеляційний суд вважає, що
ОСОБА_5 був обраний комітетом
кредиторів з дотриманням порядку,
визначеному ч. 2 ст. 17 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
відповідним рішенням комітету
кредиторів та додатково схвалений
зборами кредиторів, що оформлене
протоколом комітету кредиторів
боржника № 17 від 28.08.2013.

Враховуючи вищевикладене колегія
суддів вважає не правомірним висновок
місцевого суду про відмову у
задоволенні заяви ОСОБА_5 про участь в
процедурі санації в якості інвестора у
справі № Б8/180-10.

Місцевим господарським судом при
прийнятті оскаржуваної ухвали в
частині відмови ОСОБА_5 в задоволенні
заяви про участь в процедурі санації в
якості інвестора у справі № Б8/180-10 не
враховано того, що нормами чинного
законодавства України про банкрутство
передбачено можливість визнання
декількох інвесторів у справі, а також
те що кандидатура ОСОБА_5, як інвестора
у даній справі погоджена зборами
комітету кредиторів у порядку,
встановленому Законом України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

Відтак суд першої, не забезпечив
всебічний розгляд справи, з оцінкою
всіх доказів і доводів сторін в їх
сукупності, як того вимагає ст. 43 ГПК
України, що вплинуло на правильність
встановлення дійсних обставин справи
та, відповідно, на їх юридичну оцінку і
правильність застосування норм
матеріального права.

У відповідності до ст.ст. 32-34
Господарського процесуального кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Інших додаткових пояснень або доказів,
окрім тих, які наявні в матеріалах
справи, суду надано не було.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
ОСОБА_2 підтвердились під час розгляду
даної справи, що свідчить про
невідповідність висновків, викладених
в ухвалі місцевого господарського суду
обставинам справи, а також невірне
застосування норм матеріального і
процесуального права.

В ст. 104 Господарського процесуального
кодексу України встановлено, що
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду
є, зокрема, неповне з'ясування обставин,
що мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав
встановленими; невідповідність
висновків, викладених у рішенні
місцевого господарського суду,
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.

З огляду на вищенаведені обставини
справи в їх сукупності, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а ухвала частковому
скасуванню та направленню до місцевого
суду для подальшого розгляду.

Керуючись ст.ст. 4-1, 4-2, 4-3, 4-7, 33, 43, 49, 99,
101-106 Господарського процесуального
кодексу України, Законом України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
Київський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Київської
області від 25.11.2013 року у справі № Б8/180-10
скасувати частково, а саме п.1
резолютивної частини ухвали.

Прийняти в цій частині нове судового
рішення, яким задовольнити заяву
ОСОБА_5 про участь в процедурі санації в
якості інвестора у справі № Б8/180-10 та
визнати ОСОБА_9 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1)
інвестором боржника приватного
акціонерного товариства «Білицький
завод «Теплозвукоізоляція» в
процедурі санації боржника у справі
№ Б8/180-10.

Головуючий суддя
Т.І. Разіна

Судді
М.Л. Доманська

В.В. Шипко