ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2014 р.
Справа № 914/3891/13

м. Львів

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

головуючого - судді
Кордюк Г.Т.

суддів
Давид Л.Л.

Данко Л.С.

розглянувши апеляційну скаргу
Управління комунальної власності
Департаменту економічної політики
Львівської міської ради, за № 2302-вих-4386
від 31.12.2013 року

на рішення господарського суду
Львівської області від 12.12.2013 року

у справі № 914/3891/13

за позовом: ТзОВ "Декада-2000", м. Львів

до відповідача: Управління комунальної
власності Департаменту економічної
політики Львівської міської ради, м.
Львів

про спонукання до продовження дії
договору оренди,

за участю представників:

від позивача: Ткачик І.А. - представник

від відповідача: Івасюк Н.В. -
представник

Права та обов'язки сторін, передбачені
ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви
про відвід суддів не поступали,
клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не надходило, тому
протокол судового засідання ведеться з
дотриманням вимог ст. 81-1 ГПК України
без забезпечення повного фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Рішенням господарського суду
Львівської області від 12.12.2013 року у
справі № 914/3891/13 (суддя Березяк Н.Є.)
задоволено позов ТзОВ "Декада-2000":
зобов'язано Управління комунальної
власності департаменту економічної
політики Львівської міської ради
продовжити договір оренди нерухомого
майна (будівель, споруд, приміщень) №
Ф-6548-8 від 03.09.2008 року з ТзОВ "Декада-2000"
на 2 роки 364 дні.

Приймаючи рішення у даній справі,
місцевий господарський суд виходив з
того, що в силу положень п. 5 Прикінцевих
положень Закону України "Про внесення
змін до деяких законів України щодо
спрощення умов ведення бізнесу в
Україні" від 15.12.2009 року № 1759-УІ та ст. 3
Закону України "Про внесення змін до
деяких законів України щодо спрощення
умов ведення бізнесу в Україні" від
15.12.2009 року № 1759-УІ внесено зміни до ч.1
ст.17 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна"
термін дії договору оренди № Ф-6548-8 від
03.09.2008 року, був продовжений до 02.09.2013
року.

Таким чином, враховуючи норми ч.1 ст.17
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна" термін дії
договору оренди № Ф-6548-8, укладеного між
сторонами 03.09.2008 року закінчився 02.09.2013
року, а тому виходячи з положень ст. 764
Цивільного кодексу України та беручи
до уваги те, що в матеріалах справи
відсутні докази повідомлення позивача
(орендаря) про припинення дії договору
протягом одного місяця після
закінчення терміну дії договору (після
02.09.2013 року), а також відсутність
заперечень наймодавця протягом одного
місяця, договір оренди № Ф-6548-8 від
03.09.2008 року вважається поновленим на
строк, який був раніше встановлений
договором.

Не погоджуючись із рішенням місцевого
господарського суду, Управління
комунальної власності Департаменту
економічної політики Львівської
міської ради подано апеляційну скаргу,
в якій просить рішення господарського
суду скасувати та прийняти нове, яким у
позові відмовити повністю. Зокрема, в
апеляційній скарзі апелянт
покликається на те, що договір оренди №
Ф-6548-8 від 03.09.2008 року укладено на термін
до 02.08.2011 року.

Умовами договору (п. 4.3) сторони
визначили, що у разі відсутності заяви
однієї із сторін про припинення або
зміну умов договору оренди протягом
одного місяця після закінчення терміну
дії договору він вважається
продовженим на той самий термін і на
тих самих умовах, які були передбачені
договором. Аналогічне положення
містить ч. 2 ст. 17 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна».

Згідно із ст. 764 ЦК України, якщо наймач
продовжує користуватися майном після
закінчення строку договору найму, то,
за відсутності заперечень наймодавця
протягом одного місяця, договір
вважається поновленим на строк, який
був раніше встановлений договором.

Як зазначає відповідач, Управлінням
комунальної власності, як орендодавцем
за договором, скеровано позивачу
повідомлення від 21.09.2011 №2302-вих-3749 про
припинення договірних стосунків у
зв'язку із закінченням терміну дії
договору, в порядку, визначеному ст.764
ЦК України та ч.2 ст.17 Закону України
«Про оренду державного та комунального
майна». У вказаному повідомленні
містилась вказівка протягом 15 днів
повернути об'єкт оренди
балансоутримувачеві згідно з актом
приймання-передачі та провести до
моменту припинення договору повний
розрахунок по сплаті орендної плати, а
у разі наявності заборгованості -
погасити її у повному обсязі.

Таким чином, апелянт вважає, що з огляду
на п. 4.3 договору оренди, а також
враховуючи положення ст. 764 ЦК України
та ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна», дію
спірного договору оренди припинено з
дати його закінчення - 02.08.2011 року.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу
та представник в судовому засіданні
06.02.2014 року, вимоги апеляційної скарги
заперечив, просить рішення
господарського суду залишити без змін,
апеляційну скаргу без задоволення.
Зокрема, позивач зазначає, що термін
договору оренди нерухомого майна №
Ф-6548-8 від 03.09.2008 року визначений на 2
роки 364 дні з 03 вересня 2008 року до 02
вересня 2011 року включно.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень
Закону України "Про внесення змін до
деяких законів України щодо спрощення
умов ведення бізнесу в Україні" від
15.12.2009 року № 1759-УІ термін дії договорів
оренди державного та комунального
майна для суб'єктів малого
підприємництва, укладених до набрання
чинності цим Законом, вважати
продовженим до п'яти років з дня
укладення, якщо орендар не пропонує
менший термін. Статтею 3 Закону України
"Про внесення змін до деяких законів
України щодо спрощення умов ведення
бізнесу в Україні" від 15.12.2009 року №
1759-УІ внесено зміни до ч. 1 ст. 17 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна", та визначено, що
"термін договору оренди визначається
за погодженням сторін. Термін договору
оренди не може бути меншим, ніж п'ять
років, якщо орендар не пропонує менший
термін". Отже, п'ятирічний термін дії
договору оренди № Ф-6548-8 встановлений в
силу імперативних приписів п. 5
Прикінцевих положень Закону України
"Про внесення змін до деяких законів
України щодо спрощення умов ведення
бізнесу в Україні" від 15.12.2009 року №
1759-УІ і закінчився 02.09.2013року.

Згідно із вимогами ч. 3 ст. 17 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна", після закінчення
терміну договору оренди орендар, який
належним чином виконував свої
обов'язки за договором, має переважне
право, за інших рівних умов, на
укладення договору оренди на новий
термін, крім випадків, якщо орендоване
майно необхідне для потреб його
власника. У разі, якщо власник має намір
використовувати зазначене майно для
власних потреб, він повинен письмово
попередити про це орендаря не пізніше,
ніж за 3 місяці до закінчення терміну
договору. Однак, від відповідача
повідомлення про намір
використовувати предмет оренди для
власних потреб не надходило, претензій
щодо неналежного виконання позивачем
умов договору не було.

Згідно ч. 2 ст. 17 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна» та ч. 4 ст. 284 ГК України, у разі
відсутності заяви однієї із сторін про
припинення або зміну умов договору
оренди протягом одного місяця після
закінчення терміну дії договору він
вважається продовженим на той самий
термін і на тих самих умовах, які були
передбачені договором. Також згідно ст.
764 ЦК України якщо наймач продовжує
користуватися майном після закінчення
строку договору найму, то, за
відсутності заперечень наймодавця
протягом одного місяця, договір
вважається поновленим на строк, який
був раніше встановлений договором.

З огляду на вищенаведене та беручи до
уваги положення ст. 777 ЦК України, ст. 285
ГК України, оскільки протягом місяця
після закінчення дії договору оренди №
Ф-6548-8 від 03.09.2008 року (з 02.09.2013 р. по 02.10.2013
року) жодна зі сторін не заявляла про
припинення або зміну умов договору,
позивач 19.04.2013р. подав заяву та
документи в Управління ЛМР "Дозвільний
офіс" про продовження його дії. Однак,
Управління комунальної власності
департаменту економічної політики
Львівської міської ради не надало
жодної відповіді на заяву про
продовження дії договору оренди,
відповідно орендар скористався
встановленим правом та подав позов про
зобов'язання відповідача продовжити
термін дії договору оренди № Ф-6548-8 від
03.09.2008року, який місцевим господарським
судом було обґрунтовано задоволено.

Розглянувши в судовому засіданні
апеляційну скаргу, дослідивши
матеріали справи та оцінивши наявні в
ній докази, заслухавши доводи та
заперечення представника позивача та
відповідача, апеляційний
господарський суд вважає, що
апеляційну скаргу слід задоволити,
рішення господарського - скасувати,
виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи,
03.09.2008 року між ТзОВ "Декада-2000" (орендар)
та Управлінням комунальної власності
Департаменту економічної політики
Львівської міської ради (орендодавець)
було укладено договір оренди
нерухомого майна № Ф-6548-8 (а.с. 13),
відповідно до умов якого (п. 1),
орендодавець на підставі наказу
Управління комунальної власності від
03.06.2008 року, договору оренди від 22.04.2005
року № Б-0280 передає, а орендар приймає в
строкове платне користування нерухоме
майно (об'єкт оренди), що знаходиться на
балансі Комунальної восьмої міської
клінічної лікарні (балансоутримувач), а
саме приміщення на першому поверсі за
індексом 19, площею18,7 кв.м., що
знаходиться по вул. Навроцького,23 у м.
Львові, відповідно до даних технічного
паспорту, виданого ЛОБТІ та ЕО від
31.07.2007 року загальною площею 18,0 м.кв.

Відповідно до п. 4.1 договору, договір
оренди укладено терміном на 2 роки 364
дні з 03.09.2008 року до 02.09.2011 року.

Пунктом 13.1 договору, сторони узгодили,
що після закінчення строку дії
договору його переоформлення буде
здійснюватись у порядку, передбаченому
ст. 17 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна».

21.09.2011 року відповідач повідомив
позивача та балансоутримувача
повідомленням № 2302-вих-3749 (а.с. 25) про
припинення договірних відносин у
зв'язку з закінченням терміну дії
договору оренди № Ф-6548-8 від 03.09.2008 року.
Окрім цього, у вказаному повідомленні
містилась вказівка протягом 15 днів
повернути об'єкт оренди
балансоутримувачеві згідно з актом
приймання-передачі та провести до
моменту припинення договору повний
розрахунок по сплаті орендної плати, а
у разі наявності заборгованості -
погасити її у повному обсязі. Факт
направлення вищенаведеного
повідомлення позивачу підтверджується
списком № 527 рекомендованих листів (а.с.
27-29).

19.04.2013 року позивач звернувся до
відповідача через Управління
Львівської міської ради "Дозвільний
офіс" із заявою (вх.. № 2-7551) та
необхідним пакетом документів про
продовження терміну дії договору
оренди № Ф-6548-8 від 03.09.2008 р. на 2 роки 364
дні (а.с. 15).

У відповідь на вищенаведене звернення,
відповідач листом № 2302-1961 від 24.09.2013
року (а.с. 16) повідомив позивача про те,
що цей договір оренди був укладений
терміном до 02.09.2011 року, та про відмову у
продовженні терміну дії даного
договору оренди, так як на момент
звернення позивача до відповідача (вх..
№ 2-7551 від 19.04.2013 р.) договір оренди
припинив свою дію, а тому Управління
комунальної власності Департаменту
економічної політики Львівської
міської ради позбавлене можливості
вирішити питання по суті.

Також, у цьому листі відповідач
повторно повідомив позивача про те, що
останньому необхідно протягом 15-ти
днів звільнити приміщення та передати
їх балансоутримувачу - Комунальній 8-ій
міській клінічній лікарні м. Львова та
провести до моменту фактичного
припинення договірних відносин
розрахунок по сплаті орендної плати.

Позивач, вважаючи, що його право
порушено, звернувся до господарського
суду з позовом про зобов'язання
продовжити договір оренди № Ф-6548-8 від
03.09.2008 р. на 2 роки 364 дні, при цьому
мотивуючи позовні вимоги тим, що
відповідно до положень п. 5 Прикінцевих
положень Закону України "Про внесення
змін до деяких законів України щодо
спрощення умов ведення бізнесу в
Україні" від 15.12.2009 року № 1759-УІ та ст. 3
Закону України "Про внесення змін до
деяких законів України щодо спрощення
умов ведення бізнесу в Україні" від
15.12.2009 року № 1759-УІ внесено зміни до ч.1
ст.17 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна"
термін дії договору оренди № Ф-6548-8 від
03.09.2008 року, був продовжений до 02.09.2013
року. А оскільки позивач до завершення
терміну дії договору оренди № Ф-6548-8 від
03.09.2008 р., а саме до 02.09.2013 року, звернувся
зі заявою (вх.. № 2-7551 від 19.04.2013 р.) про
продовження його дії, відповідач
безпідставно відмовив йому у
продовженні строку дії договору.

Окрім цього, позивач зазначає, що у
нього як добросовісного орендаря, який
належно виконує свої обов'язки за
договором найму, у відповідності до ст.
777 ЦК України та ч. 3 ст. 17 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна» є переважне право перед іншими
особами на укладення договору оренди
на новий строк.

Таким чином, позивач вважає, що
виходячи з положень п. 4.3 договору
оренди, ст. 17 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна», ст.
764 ЦК України та за відсутності
заперечень орендодавця і заяв сторін
про припинення чи зміну умов договору,
термін дії договору належить
продовжити на 2 роки 364 дні.

Місцевий господарський суд
погодившись з доводами позивача,
прийшов до висновку, що в силу положень
п. 5 Прикінцевих положень Закону
України "Про внесення змін до деяких
законів України щодо спрощення умов
ведення бізнесу в Україні" від 15.12.2009
року № 1759-УІ та ст. 3 Закону України "Про
внесення змін до деяких законів
України щодо спрощення умов ведення
бізнесу в Україні" від 15.12.2009 року №
1759-УІ внесено зміни до ч.1 ст.17 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна" термін дії
договору оренди № Ф-6548-8 від 03.09.2008 року,
був продовжений до 02.09.2013 року. А тому,
враховуючи норми ч. 1 ст. 17 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна" термін дії
договору оренди № Ф-6548-8, укладеного між
сторонами 03.09.2008 року закінчився 02.09.2013
року, відповідно виходячи з положень
ст. 764 Цивільного кодексу України та
беручи до уваги те, що в матеріалах
справи відсутні докази повідомлення
позивача (орендаря) про припинення дії
договору протягом одного місяця після
закінчення терміну дії договору (після
02.09.2013 року), а також відсутність
заперечень наймодавця протягом одного
місяця, договір оренди № Ф-6548-8 від
03.09.2008 року вважається поновленим на
строк, який був раніше встановлений
договором.

Однак, колегія судді з таким висновком
господарського суду першої інстанції
погодитись не може, виходячи з
наступного:

Закон України "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів про спрощені
умови ведення бізнесу в Україні" від
15.12. 2009 року № 1759-VI , набрав чинності
30.12.2009 року.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень
вищевказаного Закону, термін договорів
оренди державного та комунального
майна для суб'єктів малого
підприємництва, укладених до набрання
чинності цим Законом, вважати
продовженим до п'яти років з дня
укладення, якщо орендар не пропонує
менший термін.

Як вбачається з матеріалів справи,
договір оренди № Ф-6548-8 від 03.09.2008 року,
укладений на підставі договору оренди
від 22.04.2005 року № Б-0208, тобто договір
оренди від 03.09.2008 року є продовженим та
загальний термін оренди, встановлений
договорами, становить більше п'яти
років.

Норми Закону України "Про внесення змін
до деяких законодавчих актів про
спрощені умови ведення бізнесу в
Україні" від 15.12. 2009 року № 1759-VI, які
обумовлюють термін дії договору оренди
не менше п'яти років, дає підстави для
висновку, що визначений термін
відноситься до договорів оренди,
укладених вперше. Аналогічної позиції
дотримується Вищий господарський суд
України у постанові від 26.05.2011 року у
справі № 5/196 та постанові від 15.09.2011
року у справі № 12/102-Д.

А тому апеляційний господарський суд
вважає, що місцевий господарський суд
прийшов до невірного висновку, що
договір оренди № Ф-6548-8 від 03.09.2008 року
продовжив свою дію до п'яти років з
моменту укладення, а саме до 02.09.2013 року.

Окрім цього, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що обов'язковість
виконання припису п. 5 Прикінцевих
положень вищевказаного Закону, не
ставиться у залежність від намірів
орендодавця використовувати майно для
власних потреб або від будь-яких інших
обставин, за винятком пропонування
орендарем меншого, ніж п'ять років,
строку продовження договорів оренди
державного та комунального майна.
Оскільки зазначена норма надає
орендарю право продовжувати орендні
відносини на строк до п'яти років, то
визначення конкретного строку, на який
продовжується строк договору, повинно
бути здійснено шляхом внесення змін до
договору.

У зв'язку з цим орендар має право
звернутися з відповідним позовом до
суду на підставі пункту 5 Прикінцевих
положень Закону України "Про внесення
змін до деяких законів України щодо
спрощення умов ведення бізнесу в
Україні" в будь-який час до припинення
дії договору оренди (п. 4.4 постанови
Пленум Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування законодавства про оренду
(найм) майна» від 29.05.2013 року № 12).

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, позивач - ТзОВ "Декада-2000", не
звертався до відповідача з відповідним
позовом про внесення змін до договору
оренди № Ф-6548-8 від 03.09.2008 року до
припинення дії даного договору, а саме
до - 02.09.2011 року.

Як зазначалось вище, договір оренди
укладено терміном на 2 роки 364 дні з
03.09.2008 року до 02.09.2011 року (п. 4.1 договору).

Пунктом 4.3 договору, сторони визначили,
що у разі відсутності заяви однієї із
сторін про припинення або зміну умов
договору оренди протягом одного місяця
після закінчення терміну дії договору
він вважається продовженим на той
самий термін і на тих самих умовах, які
були передбачені договором.

Пунктом 13.1 договору, сторони узгодили,
що після закінчення строку дії
договору його переоформлення буде
здійснюватись у порядку, передбаченому
ст. 17 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна».

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна", у разі відсутності заяви однієї
із сторін про припинення або зміну умов
договору оренди протягом одного місяця
після закінчення терміну дії договору
він вважається продовженим на той
самий термін і на тих самих умовах, які
були передбачені договором. Аналогічне
положення міститься у ст. 764 ЦК України.

Таким чином, як вбачається зі змісту
статей 759, 763 і 764 Цивільного кодексу
України, частини другої статті 291
Господарського кодексу України,
частини другої статті 17 та частини
другої статті 26 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна", після закінчення строку дії
договору оренди він може бути
продовжений на той самий строк, на який
це договір укладався, за умови, якщо
проти цього не заперечує орендодавець.

Проте, як встановлено колегією суддів
та вбачається з матеріалів справи,
21.09.2011 року відповідач повідомив
позивача та балансоутримувача
повідомленням № 2302-вих-3749 (а.с. 25) про
припинення договірних відносин у
зв'язку з закінченням терміну дії
договору оренди № Ф-6548-8 від 03.09.2008 року,
факт направлення якого
підтверджується списком № 527
рекомендованих листів (а.с. 27-29). Окрім
цього, у вказаному повідомленні
містилась вказівка протягом 15 днів
повернути об'єкт оренди
балансоутримувачеві згідно з актом
приймання-передачі та провести до
моменту припинення договору повний
розрахунок по сплаті орендної плати, а
у разі наявності заборгованості -
погасити її у повному обсязі.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що зважаючи на
повідомлення Управлінням комунальної
власності Департаменту економічної
політики Львівської міської ради щодо
припинення договірних відносин між
сторонами, договір оренди № Ф-6548-8 від
03.09.2008 року припинив свою дію з дати
його закінчення - 02.09.2011 року,
відповідно, з огляду на наведене,
відсутні правові підстави для
задоволення позовних вимог позивача
щодо спонукання до продовження дії
договору оренди, на строк, який був
раніше встановлений договором. За
таких обставин, колегія суддів вважає,
що у задоволенні позовних вимог слід
відмовити, та рішення господарського
суду скасувати.

Також, колегія суддів вважає
передчасними твердження позивача щодо
наявності у нього на даний час
переважного права перед іншими
суб'єктами господарювання на
продовження строку дії договору
оренди, оскільки виходячи зі змісту ч. 1
ст. 777 ЦК та ч. 3 ст. 17 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна", якими врегульовано порядок та
підстави набуття такого права, поняття
переважного права орендаря означає
надання йому переваги орендодавцем у
разі наявності пропозицій інших
господарюючих суб'єктів, що містять
умови, рівні з умовами особи, яка
наділена переважним правом. При цьому,
для набуття переважного права на
укладення договору на новий термін
недостатнім є належне виконання
орендарем своїх обов'язків за
попереднім договором оренди, оскільки
іншими передумовами для реалізації
такого права законодавство чітко
визначає необхідність досягнення між
сторонами домовленості щодо умов
нового договору, рівність умов
(пропозицій) особи, яка наділена
переважним правом, з умовами
(пропозиціями) іншого претендента на
оренду, а також відсутність у власника
наміру використовувати майно для
власних потреб.

З матеріалів справи не вбачається та
позивачем не доведено як обставин
існування іншого реального
претендента на оренду, укладення з ним
договору, так і щодо досягнення
домовленості сторонами щодо умов
договору оренди як підстави для
набуття орендарем (позивачем)
переважного права на укладення
договору на новий термін. Адже, в разі
недосягнення сторонами відповідної
домовленості, переважне право
припиняється (п. 3 ч. 1 ст. 777 ЦК України)
(постанова Верховного Суду України від
22.11.2010 року у справі № 44/182пн, постанова
ВГС України від 12.11.2013 року у справі №
912/175/13-г).

Крім того, колегія суддів апеляційної
інстанції зазначає, що такий спосіб
захисту порушеного права, який обрано
позивачем, а саме - зобов'язати
Управління комунальної власності
Департаменту економічної політики
Львівської міської ради продовжити
термін дії договору оренди № Ф-6548-8 від
03.09.2008 р. на 2 роки 364 дні, без подання
відповідного проекту договору, не
відмоідає способу захисту визначеного
ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України та ст. 17
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна".

Відповідно до п. 4.3 постанови Пленум
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування законодавства про оренду
(найм) майна» від 29.05.2013 року № 12,
передбачено, що статтею 285 ГК України,
статтею 777 ЦК України, частиною третьою
статті 17 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна"
наявність у орендаря передбаченого
переважного права, за інших рівних
умов, на укладення договору оренди на
новий строк, якому відповідає обов'язок
орендодавця щодо укладення такого
договору, є підставою для обов'язкового
укладення відповідного договору
оренди згідно із законом за наявності
обставин, зазначених у відповідних
законодавчих приписах. Отже, вирішуючи
такі спори, господарські суди мають
з'ясовувати наявність у орендаря
переважного права на укладення
договору оренди на новий строк з
урахуванням наявності чи відсутності
обставин, з якими закон пов'язує
виникнення такого права, а також
вчинення кожним з учасників спірних
правовідносин певних дій на виконання
вимог закону. При цьому судам слід
також з'ясовувати, чи належним чином
орендар виконував зобов'язання за
договором. Судом також мають
досліджуватися обставини, пов'язані з
наміром власника використовувати для
власних потреб майно, стосовно якого
виник спір, в тому числі наявність
доказів, які однозначно свідчать про
відповідний намір.

Отже, з аналізу приписів ст. 285 ГК
України, ст. 777 ЦК України, ч. 3 ст. 17
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна", визначено
умови, за яких орендар має переважне
право на укладення договору на новий
термін, то відповідно право підлягає
захисту способами, які встановлені гл.
53 ЦК України, ст.ст. 179, 187 ГК України.

Таким чином, в разі виникнення
обставин, з якими закон пов'язує
набуття переважного права на укладення
договору оренди на новий термін
(рівність умов, запропонованих
претендентами; укладення договору
оренди з іншою особою, відсутність у
власника наміру використовувати майно
для своїх потреб), ТзОВ "Декада-2000" не
буде позбавлено можливості звернутися
за судовим захистом свого переважного
права.

Окрім цього, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити наступне:

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 15.01.2014 року
задоволено клопотання Управління
комунальної власності Департаменту
економічної політики Львівської
міської ради № 2302-вих-4387 від 31.12.2013 року
про відстрочку сплати судового збору
за подання апеляційної скарги та в
порядку ст. 8 Закону України "Про
судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI (із
змінами і доповненнями), відстрочено
сплату судового збору за подання
апеляційної скарги на рішення
господарського суду Львівської
області від 12.12.2013 року, до моменту
прийняття апеляційним господарським
судом судового рішення по даній справі.

Отже, колегія суддів вважає, що з
Управління комунальної власності
Департаменту економічної політики
Львівської міської ради на користь
Державного бюджету України слід
стягнути 573,50 грн. судового збору за
розгляд апеляційної скарги. Окрім
цього, з огляду на задоволення
апеляційної скарги апелянта,
враховуючи положення ст.ст. 49, 105 ГПК
України, витрати за розгляд
апеляційної скарги слід відшкодувати
на користь відповідача за рахунок
позивача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105 ГПК
України, Львівський апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Управління
комунальної власності Департаменту
економічної політики Львівської
міської ради задоволити.

2. Рішення господарського суду
Львівської області від 12.12.2013 року у
даній справі - скасувати.

3. Прийняти нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ТзОВ
"Декада-2000" - відмовити.

4. Стягнути з Управління
комунальної власності Департаменту
економічної політики Львівської
міської ради (пл. Галицька, 15, м. Львів,
ідентифікаційний код 25558625) на користь
Державного бюджету України 573,50 грн.
судового збору за розгляд апеляційної
скарги.

5. Стягнути з ТзОВ "Декада-2000" (вул.
П.Панча, 10/54, м. Львів, ідентифікаційний
код 30478073) на користь Управління
комунальної власності Департаменту
економічної політики Львівської
міської ради (пл. Галицька, 15, м. Львів,
ідентифікаційний код 25558625) - 573,50 грн.
судового збору за розгляд апеляційної
скарги.

6. Доручити місцевому
господарському суду видати відповідні
накази.

7. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України в порядку та строки,
встановлені ст.ст. 109, 110 ГПК України.

Головуючий - суддя
Кордюк Г.Т.

суддя
Давид Л.Л.

суддя
Данко Л.С.