ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2014 р.Справа № 922/10/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання
Руденко О.О.

розглянувши справу

за позовом Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України", м.Київ,
до Приватного акціонерного товариства
"Інвест Маркет Україна", м.Харків, про
стягнення 10650,20 грн. за участю
представників:

позивача - не з'явився;

відповідача - Білошенко А.Ю.
(довіреність б/н від 27.01.2014р.);

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Дочірня компанія "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України", м.Київ, звернувся до
господарського суду з позовною заявою
про стягнення з відповідача,
Приватного акціонерного товариства
"Інвест Маркет Україна", м.Харків,
заборгованості за Договором поставки
природного газу №
11/Б-14ПР-01 від 30.08.2011р. в розмірі 9326,55 грн.,
пені в розмірі 713,97 грн., інфляційних
втрат в розмірі 9,33 грн. та 3% річних в
розмірі 600,35 грн. Позивач також просить
стягнути з відповідача судовий збір у
розмірі 1720,50 грн.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 10.01.2014р. за
вищевказаним позовом було порушено
провадження у справі № 922/10/14 та розгляд
справи призначено на 03.02.2014р. о 10:40 год.

28.01.2014р. відповідач подав до канцелярії
господарського суду відзив на позовну
заяву, в якому проти позову заперечує
повністю та просить визнати
зарахування зустрічних однорідних
вимог між сторонами по Договорах
поставки природного газу № 11/11-34ПР-01
від 14.12.2010р. та № 11/Б-14ПР-01 від 30.08.2011р.

Відзив відповідача разом з доданими до
нього документами був долучений судом
до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 03.02.2014р.
розгляд справи було відкладено на
03.03.2014р. об 11:00 год.

10.02.2014р. позивач надав до канцелярії
суду письмові заперечення на відзив
відповідача стосовно зарахування
зустрічних однорідних вимог між
сторонами у справ по Договорах
поставки природного газу № 11/11-34ПР-01
від 14.12.2010р. та № 11/Б-14ПР-01 від 30.08.2011р., в
яких заперечує проти здійснення заліку
однорідних зустрічних вимог,
посилаючись на те, що такий взаємозалік
за заявою однієї із сторін може
здійснюватися лише у разі згоди на це
іншої сторони, що відповідає принципу
диспозитивності прав сторін в галузі
господарського та цивільного права,
але позивач своєї згоди на таких залік
не надав. Також позивач зазначив, що
відповідачем не надано жодного доказу
на підтвердження надсилання та
отримання позивачем заяви про
зарахування зустрічних однорідних
вимог. Крім того, позивач вважає
безпідставним посилання відповідача
на акт звіряння розрахунків від
26.11.2012р., яким відповідач обґрунтовує
наявність заборгованості позивача
перед відповідачем за Договором №
11/11-34ПР-01 в сумі 10671,84 грн.

26.02.2014р. від відповідача до суду
надійшла заява про долучення до
матеріалів справи наступних
документів: проекту Угоди про
зарахування зустрічних однорідних
вимог з копією супровідного листа щодо
укладання даної Угоди та підтвердження
надання її позивачу; копії листа
позивача № 31/26-987 від 24.02.2014р. про
відмову від зарахування зустрічних
однорідних вимог, у зв'язку з різними
ставками оподаткування.

Надані сторонами документи були
долучені судом до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 03.03.2014р. за
клопотанням представника відповідача
строк розгляду справи було продовжено
на 15 днів - по 23.03.2014р.; розгляд справи
відкладено на 12.03.2014р. об 11:40 год.

07.03.2014р. до канцелярії господарського
суду надійшла телеграма від позивача
про розгляд справи за наявними
матеріалами, у зв'язку з неможливістю
явки уповноваженого представника
позивача у судове засідання. Позовні
вимоги позивач просить задовольнити
повністю.

Також 07.03.2014р. відповідача подав до суду
клопотання про визнання зарахування
зустрічних однорідних вимог між
позивачем і відповідачем по Договорах
поставки природного газу № 11/11-34ПР-01
від 14.12.2010р. і № 11/Б-14ПР-01 від 30.08.2011р. у
сумі 9326,55 грн. та повну відмову у позові.

Надані сторонами документи були
долучені судом до матеріалів справи.

У судове засідання, яке відбулося
12.03.2014р., представник позивача не
з'явився; про час та місце судового
засідання був повідомлений належним
чином.

Присутній у судовому засіданні
представник відповідача проти позову
заперечував на підставах, викладених у
відзиві на позовну заяву; просив
визнати зарахування зустрічних
однорідних вимог та відмовити у
задоволенню позову.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
відповідача, суд встановив наступне.

30.08.2011р. між Харківською філією ДК "Газ
України" НАК "Нафтогаз України"
(позивачем) та Приватним акціонерним
товариством "Інвест-Маркет України"
(відповідачем) було укладено Договір
поставки природного газу № 11/Б-14ПР-01,
згідно п. 1.1. якого позивач
(постачальник) зобов'язався поставити
відповідачу (покупцю) імпортований
природний газ за кодом згідно з УКТ ЗЕД
2711 21 00 00, ввезений на митну територію
України Публічним акціонерним
товариством "Нафтогаз України", а
відповідач зобов'язався прийняти і
оплатити природний газ в обсязі,
зазначеному у п. 1.2. цього Договору.

Відповідно до вимог п. 4.1. Договору,
оплата за природний газ з урахуванням
вартості транспортування територією
України проводиться покупцем виключно
грошовими коштами у такому порядку:

за серпень 2011 року - протягом 3-х
банківських днів з дати укладення
цього Договору;

за вересень 2011 року:

- оплата в розмірі 34% від вартості
запланованих місячних обсягів
постачання газу проводиться протягом
3-х банківських днів з дати укладення
цього Договору;

- оплати проводяться плановими
платежами по 33% від вартості
запланованих місячних обсягів
постачання газу до 5 числа та до 15-го
числа поточного місяця поставки.

Остаточний розрахунок за спожитий газ
з урахуванням вартості
транспортування територією України
здійснюється на підставі акту
приймання-передачі газу (за звітний
місяць) до 5-го числа місяця, наступного
за місяцем поставки газу.

Як свідчать матеріали справи, на
виконання умов Договору в
серпні-жовтні 2011 року позивачем було
передано відповідачеві природний газ
на загальну суму 45126,55 грн., що
підтверджується відповідними актами
приймання-передачі, які містяться в
матеріалах справи.

Проте, відповідач за отриманий
природний газ не розрахувався,
внаслідок чого у нього утворилась
заборгованість перед позивачем в
розмірі 9326,55 грн.

У зв'язку з несвоєчасною оплатою
отриманого природного газу, позивачем
на підставі п. 7.1. Договору та ст. 231
Господарського кодексу України було
нараховано відповідачу пеню у розмірі
713,97 грн.

Також позивачем на підставі ст. 625
Цивільного кодексу України здійснено
нарахування інфляційних втрат у
розмірі 9,33 грн. та 3% річних від
основного боргу в розмірі 600,35 грн.

Відповідач з позовними вимогами не
погоджується та просить суд визнати
зарахування зустрічних однорідних
позовних вимог між ДК "Газ України" НАК
"Нафтогаз України" та ПрАТ "Інвет-Маркет
Україна" по Договорах поставки
природного газу № 11/11-34ПР-01 від 14.12.2010р.
та № 11/Б-14ПР-01 від 30.08.2011р. в сумі 9326,55
грн.

Дослідивши докази, надані сторонами в
обґрунтування своїх позицій,
з'ясувавши всі фактичні обставини
справи та надавши їм правову
кваліфікацію, суд прийняв залік
зустрічних однорідних вимог між
сторонами як обґрунтований та такий, що
не суперечить вимогам діючого
законодавства, виходячи з наступного.

Питання умов і порядку зарахування
взаємних вимог регулюється главою 50
Цивільного кодексу України "Припинення
зобов'язань".

Одним зі способів припинення
зобов'язання, передбаченим у ст. 601
Цивільного кодексу України, є
зарахування зустрічних однорідних
вимог, строк виконання яких настав, а
також вимог, строк виконання яких не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги. Зарахування
зустрічних вимог може здійснюватися за
заявою однієї із сторін.

Тобто, зі змісту даної правової норми
вбачається, що залік можливий лише при
наявності наступних умов:

1) Вимоги сторін мають бути зустрічними,
а саме такими, що витікають з двох
різних зобов'язань між двома особами, в
яких кредитор за одним зобов'язанням є
боржником за іншим, так саме має бути і
відносно боржника.

- З матеріалів справи вбачається, що ДК
"Газ України" НАК "Нафтогаз України"
(позивач у справі) є кредитором за
Договором поставки природного газу
№ 11/Б-14ПР-01 від 30.08.2011р., а
ПрАТ "Інвест-Маркет Україна"
(відповідач у справі) є боржником за
вказаним Договором та кредитором за
Договором поставки природного газу №
11/11-34ПР-01 від 14.12.2010р., за яким боржником
є ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз
України".

2) Вимоги сторін мають бути однорідними
за своєю юридичною природою та
матеріальному змісту.

- Так, вимоги позивача до відповідача за
Договором поставки природного газу №
11/Б-14ПР-01 від 30.08.2011р. складаються з
грошової суми в розмірі 9326,55 грн.
та являються оплатою за поставлений
природний газ. Вимоги відповідача до
позивача за Договором поставки
природного газу № 11/11-34ПР-01 від 14.12.2010р.
складаються з грошової суми в розмірі
10671,84 грн., яка є переплатою відповідача
за поставлений природний газ за цим
Договором.

3) Необхідно щоб за двома вимогами вже
настав строк виконання.

- Дослідивши обидва Договори та докази,
що підтверджують факт поставки
природного газу за обома Договорами,
суд встановив, що строк оплати за цими
зустрічними однорідними вимогами вже
настав.

При цьому, слід зазначити, що характер
зобов'язань, їх мета, зміст та види при
зарахуванні не мають значення.

Таким чином, за своєю правовою природою
припинення зобов'язання заліком
зустрічної вимоги є односторонньою
угодою та оформлюється заявою однієї
сторони.

В матеріалах справи міститься лист
ПрАТ "Інвест-Маркет Україна" від 04.02.2014р.
за вих. № 3, адресований ДК "Газ України"
НАК "Нафтогаз України", з пропозицією
про укладання Угоди про зарахування
зустрічних однорідних вимог. Даний
лист був отриманий позивачем 10.02.2014р.,
про що свідчить підпис його
представника на повідомленні про
вручення поштового відправлення.

Листом від 24.02. 2014р. № 31/26-987 позивач
повідомив відповідача про відмову від
зарахування зустрічних однорідних
вимог, посилаючись на різні ставки
оподаткування.

Проте, вичерпні випадки, коли
виключається можливість заліку
зустрічних вимог, встановлені ст. 602
Цивільного кодексу України. Так, не
допускається залік наступних
зустрічних грошових вимог: 1) про
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю; 2) про стягнення аліментів;
3) щодо довічного утримання
(догляду); 4) у разі спливу позовної
давності; 5) в інших випадках,
встановлених договором або законом.

В Інформаційному листі від 12.03.2009р. №
01-08/163 Вищий господарський суд України
зазначив, що за змістом ст. 601
Цивільного кодексу України, згоди
іншої сторони у зобов'язанні із
зарахуванням вимог не вимагається.
Закон не виключає можливості
здійснення відповідачем зарахування
зустрічних однорідних вимог і в
процесі судового розгляду. У такому
випадку відповідна заява обов'язково
повинна мати письмову форму й
адресуватися позивачеві, а її копія і
докази надсилання позивачеві (чи
одержання ним) подаватися
господарському суду. відповідач може
також звернутися із зустрічним позовом
до позивача в порядку статті 60 ГПК.
Припинення зобов'язання зарахуванням
означає відсутність предмета спору за
умови, якщо між сторонами не залишилося
спірних (неврегульованих) питань;
наприклад, якщо позивач заперечує
існування своєї заборгованості перед
відповідачем, у господарського суду
немає підстав для висновку про
відсутність предмета спору.

В обґрунтування заліку зустрічних
однорідних вимог відповідачем надано
копію двостороннє підписаного Акту
звіряння розрахунків від 26.11.2012р., з
якого вбачається, що позивач визнає
заборгованість перед відповідачем за
Договором № 11/11-34ПР-01 від 14.12.2010р.
в розмірі 10671,84 грн.

З урахуванням викладеного, враховуючи
проведення зарахування зустрічних
однорідних вимог у відповідності до
вимог чинного законодавства, суд
дійшов висновку про припинення
зобов'язання відповідача перед
позивачем за Договором поставки
природного газу № 11/Б-14ПР-01 від 30.08.2011р.
з оплати за поставлений природний газ в
розмірі 9326,55 грн., а відтак і про
відсутність між сторонами предмету
спору в цій частині.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, передбачених законом, а
також відмова від виконання або
відстрочка виконання з мотиву, що
зобов'язання другої сторони за іншим
договором не було виконано належним
чином, не допускаються.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України встановлено:
якщо за порушення зобов'язання
встановлено неустойку, то вона
підлягає стягненню у повному розмірі,
незалежно від відшкодування збитків.

Згідно п. 7.1. Договору поставки
природного газу, у разі невиконання або
неналежного виконання своїх
зобов'язань за Договором сторони
несуть відповідальність, передбачену
законами та цим Договором.

Пунктом 7.3.1. Договору сторони
визначили, що у разі порушення покупцем
умов п. 4.1. цього Договору, покупець
зобов'язується (крім суми
заборгованості) сплатити пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період, за який
сплачується пеня, від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення платежу.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Оскільки зобов'язання відповідача було
припинено заліком зустрічних
однорідних вимог після порушення
провадження у даній справі, відповідач
не звільняється від відповідальності
за неналежне виконання договірних
зобов'язань.

У зв'язку з цим, перевіривши здійснені
позивачем розрахунки, суд визнав
вимоги про стягнення з відповідача 713,97
грн. пені, 9,33 грн. інфляційних втрат та
600,35 грн. - 3% річних законними і
обґрунтованими.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги Дочірньої
компанії "Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" в частині стягнення 713,97 грн.
пені, 9,33 грн. інфляційних втрат та 600,35
грн. - 3% річних обґрунтовані,
підтверджуються наявними у матеріалах
справи доказами та підлягають
задоволенню.

В частині стягнення 9326,55 грн. основного
боргу суд вважає за необхідне
припинити провадження у справі за
відсутністю предмету спору.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати покладаються на відповідача, з
вини якого спір було доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст.ст. 526, 530, 601, 602, 610, 611, 612, 624, 625
Цивільного кодексу України, ст. 193
Господарського кодексу України, ст.ст.
1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, п. 1-1 ст. 80, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Інвест-Маркет Україна" (61166,
м.Харків, вул.Новгородська, 11а; р/р
7584 в ПАТ ВТБ Банк м.Київ, МФО 321767;
) на користь Дочірньої
компанії "Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" (04116, м.Київ, вул.Шолуденка, 1; р/р
7001 в Київській ФПАТКБ
"Південкомбанк" м.Київ, МФО 320876; ) - 713,97 грн. пені, 9,33 грн.
інфляційних втрат та 600,35 грн. - 3% річних;
1720,50 грн. витрат з оплати судового
збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

В частині стягнення 9326,55 грн. основного
боргу провадження у справі припинити
за відсутністю предмету спору.

Повне рішення складено 14.03.2014 р.

Суддя Н.М. Кухар