ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2014 р. Справа № 926/1331/13

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Букоімпекс ЛТД»

до міського комунального підприємства
«Чернівцітеплокомуненерго»

третя особа без самостійних вимог на
предмет спору - виконавчий комітет
Чернівецької міської ради

про стягнення безпідставно набутих
грошових коштів - 249500 грн.

Суддя О.В. Гончарук

Представники:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - Гарабажій Н.О.,
Білянський М.І., КраснощокА Н.В.,
довіреності від 25.12.2013, 11.12.2013, 17.02.2014;

від третьої особи - Осовська М.М.,
довіреність від 19.11.2013.

СУТЬ СПОРУ: товариство з обмеженою
відповідальністю «Букоімпекс ЛТД»
звернулось до міського комунального
підприємства
«Чернівцітеплокомуненерго» з позовом
про стягнення безпідставно набутих
грошових коштів у розмірі 249500 грн. на
підставі статті 1212 Цивільного кодексу
України.

Свій позов позивач обґрунтовує
обставинами, пов'язаними зі сплатою
ним, як стороною та споживачем за
договором №81 від 19.09.2006 на користь
відповідача у період з 01.01.2009 по 01.12.2,34 грн. вартості теплової енергії у
гарячій воді. При цьому позивач вважає,
що внаслідок незаконного застосування
відповідачем економічно
необґрунтованих тарифів на
централізоване опалення, а саме
умовно-постійної складової
двоставкового тарифу 2,34 грн. з ПДВ з
розрахунку на 1 кв.м. приведеної площі,
позивачем зайво сплачено в період з
01.03.2011 по 30.11.2013, 249500,16 грн.

Незаконність застосування
відповідачем вищезазначених тарифів,
позивач обґрунтовує вимогами статтей 1,
19, 20 Закону України «Про
теплопостачання», Правил розрахунку
двоставкового тарифу на теплову
енергію та гарячу воду (затверджені
Наказом Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової
політики України №191 від 08.09.2000),
Порядку формування тарифів на
виробництво, транспортування,
постачання теплової енергії та послуги
з централізованого опалення і
постачання гарячої води (затверджений
постановою КМУ №955 від 10.06.2006).

Позивач вважає, що відповідач всупереч
норм вищезазначеного законодавства,
надав для затвердження виконавчому
комітету Чернівецької міської ради
розрахунки двоставкового тарифу в яких
для визначення умовно-постійної
складової тарифу на централізоване
опалення замість одиниці калькування 1
Гкал, застосував 1 кв.м. приведеної
площі, протиправність чого встановлено
в процесі розгляду адміністративних
справ №2а-435/10/2470 за позовом міського
комунального підприємства
«Чернівцітеплокомуненерго» до
Чернівецького обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України про
визнання нечинними окремих положень
рішення та №2-а-13/12/2414 за позовом ТОВ
«Букоімпекс ЛТД» до виконавчого
комітету Чернівецької міської ради про
визнання частково нечинним рішення про
затвердження тарифів на
теплопостачання.

Ухвалою господарського суду
Чернівецької області від 24.12.2013
порушено провадження у даній справі з
призначенням її до розгляду на 16.01.2014.

Ухвалою від 16.01.2014 відкладено розгляд
справи на 06.02.2014.

У судовому засіданні 06.02.2014
представником відповідача надано
відзив на позовну заяву в якому
відповідач заперечує проти позову,
зазначаючи, що МКП
«Чернівцітеплокомуненерго»
нараховувало плату за теплову енергію
споживачам, в тому числі й позивачу,
згідно з тарифами, затвердженими
чинними рішеннями виконавчого
комітету Чернівецької міської ради,
які у відповідності до статті 59 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» є обов'язковими до виконання
всіма суб'єктами, та діють на території
відповідних територіальних громад,
інтереси яких представляє відповідний
орган місцевого самоврядування. В
цьому ж судовому засіданні 06.02.2014
оголошено перерву до 18.02.2014.

Ухвалою від 18.02.2014 за клопотанням
відповідача продовжено строк
вирішення спору на 15 днів, відкладено
розгляд справи на 06.03.2014 та залучено до
участі у справі в якості третьої особи
без самостійних вимог на предмет спору
на стороні відповідача виконавчий
комітет Чернівецької міської ради.

06 березня 2014 року судом долучено до
матеріалів справи додаткові письмові
пояснення, які надійшли від позивача
(вх. №1144) та додаткові письмові докази,
надані відповідачем (вх. №1151).

В судовому засіданні 06.03.2014 представник
позивача просив задовольнити позов у
повному обсязі з підстав, зазначених
ним у позовній заяві та додаткових
письмових поясненнях.

Представник відповідача та
представник третьої особи проти позову
заперечують, посилаючись на обставини,
зазначені відповідачем у відзиві на
позовну заяву.

В судовому засіданні 06.03.2014 оголошено
перерву до 11.03.2014.

На день вирішення спору, 11.03.2014,
представник позивача у судове
засідання не з'явився, що не
перешкоджає розгляду справи, оскільки
його правову позицію судом заслухано у
попередньому судовому засіданні.

Заслухавши пояснення представників
сторін та третьої особи, розглянувши
подані позивачем та відповідачем
документи і матеріали, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення її по суті,
суд в с т а н о в и в.

19 вересня 2006 року між товариством з
обмеженою відповідальністю
«Букоімпекс ЛТД» та міським
комунальним підприємством
«Чернівцітеплокомуненерго» укладено
договір №81 на постачання теплової
енергії (надалі - договір №81 від 19.09.2006),
згідно з умовами якого відповідач
зобов'язався постачати позивачу
теплову енергію в гарячій воді в
потрібних йому обсягах, а позивач
зобов'язався оплачувати одержану
теплову енергію за встановленими
тарифами в терміни передбачені цим
договором.

Підпунктом II.4 договору №81 від 19.09.2006
передбачено, що в разі зміни тарифів
споживач послуг сплачує за теплову
енергію за новими тарифами з дня
введення їх в дію.

У відповідності до п.п. X.1., X.2. договору
№81 від 19.09.2006, він набирає чинності з
дня підписання його сторонами та діє
протягом одного року. Договір
вважається пролонгованим на кожний
наступний рік, якщо однією з сторін за
місяць до закінчення строку його дії не
буде письмово заявлено про його
припинення.

Судом встановлено, що договір №81 від
19.09.2006, з 2006 року пролонговував свою дію
на кожний наступний рік, і, станом на
момент вирішення спору, він є чинним.

Рішенням виконавчого комітету
Чернівецької міської ради №1031/24 від
30.12.2008 «Про затвердження норм витрат
тепла, розмірів двохставкових тарифів
на виробництво, транспортування та
постачання теплової енергії на
централізоване опалення та
одноставкових тарифів на теплову
енергію гаряче водопостачання
(підігрів) води та визнання таким, що
втратило чинність рішення виконавчого
комітету міської ради від 08.07.2008 №499/13»
затверджено розміри двоставкових
тарифів на виробництво,
транспортування, постачання теплової
енергії на централізоване опалення
згідно з додатком №2 до рішення, а саме
для інших споживачів - 2,34 грн. з ПДВ за
одиницю приєднаного теплового
навантаження в розрахунку на 1 кв. м.
приведеної площі щомісячно протягом
року.

Рішенням виконавчого комітету
Чернівецької міської ради №122/4 від
22.02.2011 «Про встановлення скоригованих
двоставкових тарифів на виробництво,
транспортування та постачання
теплової енергії на централізоване
опалення та одноставкових тарифів на
теплову енергію гаряче водопостачання
(підігрів) води та визнання таким, що
втратило чинність рішення виконавчого
комітету міської ради з цього питання»
встановлено скоригований двоставкоий
тариф на виробництво, транспортування,
постачання теплової енергії на
централізоване опалення згідно з
додатком №1 до рішення, який для інших
споживачів становив 2,34 грн. з ПДВ за
одиницю приєднаного теплового
навантаження в розрахунку на 1 кв. м.
приведеної площі щомісячно протягом
року, а також визнано таким, що втратив
чинність додаток №2 до рішенням
виконавчого комітету Чернівецької
міської ради №1031/24 від 30.12.2008.

Рішенням виконавчого комітету
Чернівецької міської ради №724/20 від
22.11.2011 «Про внесення змін в рішення
виконавчого комітету міської ради від
22.02.2011 №122/4, від 30.12.2008 №1031/24 щодо
встановлення двоставкових тарифів на
виробництво, транспортування,
постачання теплової енергії на
централізоване опалення та
одноставкових тарифів на теплову
енергію гаряче водопостачання
(підігрів) води» внесено зміни в
додаток №1 до рішення виконавчого
комітету міської ради від 22.02.2011 №122/4,
виклавши його в новій редакції згідно з
додатком №1 до цього рішення (2,34 грн. з
ПДВ за одиницю приєднаного теплового
навантаження в розрахунку на 1 кв. м.
приведеної площі щомісячно протягом
року).

Постановою Шевченківського районного
суду м. Чернівців від 19.12.2012 у справі
№2-А-13/12 визнано нечинним пункт 2
рішення виконавчого комітету
Чернівецької міської ради від 30.12.2008
№1031/24 «Про затвердження норм витрат
тепла, розмірів двоставкових тарифів
на виробництво, транспортування,
постачання теплової енергії на
централізоване опалення та
одноставкових тарифів на теплову
енергію на гаряче водопостачання
(підігрів) та визнання таким, що
втратило чинність рішення виконавчого
комітету міської ради від 08.07.2008р.
№499/13» щодо затвердження розмірів
двоставкових тарифів на виробництво,
транспортування, постачання теплової
енергії на централізоване опалення
згідно з додатком 2 та додаток 2 до цього
рішення в частині встановлення плати
за одиницю приєднаного теплового
навантаження в розрахунку на 1 кв. м.
приведеної площі щомісячно впродовж
року для інших споживачів із засобами
обліку та без засобів обліку у розмірі 2
грн. 34 коп. (з ПДВ) з моменту його
прийняття. Ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 13.03.2013, постанову Шевченківського
районного суду м. Чернівців від 19.12.2012 у
справі №2-А-13/12 залишено без змін.

Рішенням виконавчого комітету
Чернівецької міської ради №338/10 від
25.06.2013 «Про внесення змін в рішення
виконавчого комітету Чернівецької
міської ради від 30.12.2008 №1031/24 «Про
затвердження норм витрат тепла,
розмірів двоставкових тарифів на
виробництво, транспортування,
постачання теплової енергії на
централізоване опалення та
одноставкових тарифів на теплову
енергію на гаряче водопостачання
(підігрів) та визнання таким, що
втратило чинність рішення виконавчого
комітету міської ради від 08.07.2008 №499/13»,
додаток №2 до рішення виконавчого
комітету Чернівецької міської ради від
30.12.2008 №1031/24 викладено згідно з
додатком до цього рішення, де розміри
двоставкових тарифів на виробництво,
траспортування, постачання теплової
енергії на централізоване опалення для
інших споживачів становлять 257,05 грн. з
ПДВ за одиницю приєднаного теплового
навантаження в розрахунку на 1 Гкал
щомісячно протягом опалювального
сезону.

Як зазначає позивач у своїй позовній
заяві, ним на виконання умов договору
№81 від 19.09.2006, в період з 01.01.2009 по 01.12.2013
сплачено на користь відповідача 1389977,34
грн., тобто, виходячи з існуючих між
сторонами договірних взаємних прав та
обов'язків, зазначені кошти у сумі
1389977,34 грн. сплачені відповідачу як
плата за отриману теплову енергію. При
цьому, до чисельної частини предмету
позову входить період з 01.03.2011 по 30.11.2013
в якому внаслідок застосування
відповідачем умовно-постійної
складової двоставкового тарифу у
розмірі 2,34 грн. з ПДВ за одиницю
приєднаного теплового навантаження в
розрахунку на 1 кв. м. приведеної площі
щомісячно протягом року, відповідачем
сплачено в рахунок оплати вартості
послуг з теплопостачання на 249500,16 грн.
більше ніж підлягало б сплаті при
застосуванні тарифу з розрахунку 1 Гкал
щомісячно протягом опалювального
періоду.

Разом з тим, в період з 01.03.2011 по 30.11.2013
застосування відповідачем
умовно-постійної складової
двоставкового тарифу у розмірі 2,34 грн.
з ПДВ за одиницю приєднаного теплового
навантаження в розрахунку на 1 кв. м.
приведеної площі щомісячно протягом
року, відбувалось на підставі діючих в
той період рішень виконавчого комітету
Чернівецької міської ради №122/4 від
22.02.2011 та №724/20 від 22.11.2011.

При цьому суд, не бере до уваги
посилання позивача на рішення
адміністративної колегії
Чернівецького територіального
відділення Антимонопольного комітету
України від 29.05.2009 №23, постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 09.09.2001 у
справі №2а-2470/435/10 та постанову
Шевченківського районного суду м.
Чернівців від 19.12.2012 у справі №2-А-13/12,
оскільки до предмету розгляду цих
справ, питання правомірності рішень
виконавчого комітету Чернівецької
міської ради №122/4 від 22.02.2011 та №724/20 від
22.11.2011, не входило.

В якості правової підстави стягнення з
відповідача вищезазначених коштів у
розмірі 249500,16 грн., позивач посилається
на вимоги статті 1212 Цивільного кодексу
України.

Згідно зі статтею 1212 Цивільного
кодексу України особа, яка набула майно
або зберегла його у себе за рахунок
іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події. Положення цієї глави
застосовуються також до вимог про
повернення виконаного за недійсним
правочином; витребування майна
власником із чужого незаконного
володіння; повернення виконаного
однією із сторін у зобов'язанні;
відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

Отже, стаття 1212 Цивільного кодексу
України регулює випадки набуття майна
або його збереження без достатніх
правових підстав. Предметом
регулювання інституту безпідставного
отримання чи збереження майна є
відносини, які виникають у зв'язку з
безпідставним отриманням чи
збереженням майна i які не врегульовані
спеціальними інститутами цивільного
права.

Зобов'язання з безпідставного набуття,
збереження майна виникають за
наявності трьох умов: а) набуття або
збереження майна, б) набуття або
збереження за рахунок іншої особи, в)
відсутність правової підстави для
набуття або збереження майна
(відсутність положень закону,
адмiнiстративного акта, правочинну або
інших підстав, передбачених статтею 11
ЦК України).

Згідно із частиною 1 статті 177 ЦК
України об'єктами цивільних прав є,
зокрема, речі, у тому числі гроші.

У разі виникнення спору стосовно
набуття майна або його збереження без
достатніх правових підстав договірний
характер спірних правовідносин
виключає можливість застосування до
них судом положень частини 1 статті 1212
ЦК України, в тому числі й щодо
зобов'язання повернути майно позивачу.
Зазначена правова позиція викладена у
Постанові Верховного Суду України від
02.10.2013 року №6-88цс13.

Зважаючи на те, що в процесі розгляду
справи судом достовірно встановлено
договірний характер правовідносин, що
склалися між сторонами за чинним
договором №81 від 19.09.2006, у
відповідності до якого спірні кошти
перераховувалися відповідачу, суд
дійшов висновку про безпідставність
доводів позивача про те, що зазначені
кошти були отримані відповідачем
безпідставно і підлягають поверненню
на підставі статті 1212 ЦК України.

Інші доводи позивача, з огляду на
встановлені обставини справи та вимоги
статті 1212 ЦК України, вищезазначені
висновки суду, не спростовують.

За таких обставин, у суду відсутні
підстави для задоволення позовних
вимог позивача.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 33, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, с у д ,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення підписано 14.03.2014.

Суддя
О.В. Гончарук