ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"24" лютого 2014 р.
Справа № Б8/120-12

Господарський суд Київської області в
складі судді Скутельника П.Ф., при
секретарі Каплі А.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
матеріали справи № Б8/120-12

за заявою Управління Пенсійного фонду
України у м. Білій Церкві,
ідентифікаційний код юридичної особи:
22200584, місцезнаходження: 09113, Київська
обл., м. Біла Церква, вул. Фастівська,
буд. 23 (Ініціюючий кредитор/ Кредитор),

до боржника, - товариства з обмеженою
відповідальністю "АЛІНЕАС",
ідентифікаційний код юридичної особи:
36210855, місцезнаходження: 09100, Київська
обл., м. Біла Церква, б-р 50 р. Перемоги, б.
99, кв. 2,

про банкрутство,

учасники провадження у справі про
банкрутство:

ліквідатор Банкрута: арбітражний
керуючий Климов О.Ю., який діє на
підставі ліцензії на право провадження
діяльності арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) серії НОМЕР_2,
виданої Міністерством юстиції України
07 вересня 2012 року та постанови
господарського суду Київської області
від 19 листопада 2012 року у справі №
Б8/120-12;

Заявник 1 - Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Біла Церква
Київської області, ідентифікаційний
код: 25979261, місцезнаходження: 09100,
Київська обл., м. Біла Церква, бульв.
50-річчя Перемоги, буд. 106;

Заявник 2 - Білоцерківська об'єднана
державна податкова інспекція
Київської області ДПС,
ідентифікаційний код: 19421230,
місцезнаходження: 09117, Київська
область, м. Біла Церква, бульв. 50-річчя
Перемоги, буд. 12;

арбітражний керуючий Патерилов
Віталій Вікторович, свідоцтво про
право на здійснення діяльності
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора)
№ 606, видане Міністерством юстиції
України 02.04.2013 року; адреса для
листування: 83050, м. Донецьк-50, а/с 6915;

за участю представників учасників
провадження у справі про банкрутство:

від Ініціюючого кредитора: Івашев Є.В.,
який діє на підставі довіреності від
03.09.2013 року №19741/01;

від Заявників 1, 2: не з'явились;

ліквідатор Банкрута: не з'явився;

арбітражний керуючий Патерилов В.В.: не
з'явився, -

ВСТАНОВИВ:

в провадженні господарського суду
Київської області перебуває справа №
Б8/120-12 за заявою Управління Пенсійного
фонду України у м. Білій Церкві
(ідентифікаційний код: 22200584,
місцезнаходження: 09112, Київська обл., м.
Біла Церква, вул. Фастівська, буд. 23)
(Кредитор) про банкрутство боржника -
товариства з обмеженою
відповідальністю "АЛІНЕАС"
(ідентифікаційний код: 36210855,
місцезнаходження: 09100, Київська обл., м.
Біла Церква, б-р 50 р. Перемоги, б. 99, кв. 2)
(Банкрут), порушена ухвалою
господарського суду Київської області
від 06 листопада 2012 року.

Постановою господарського суду
Київської області від 19 листопада 2012
року визнано безспірні грошові вимоги
кредитора - Управління Пенсійного
фонду України; визнано банкрутом
товариство з обмеженою
відповідальністю "АЛІНЕАС"; відкрито
ліквідаційну процедуру та призначено
ліквідатором Банкрута арбітражного
керуючого Климова О.Ю.; призначено
засідання для розгляду звіту
ліквідатора та ліквідаційного балансу
банкрута на 25 березня 2013 року; вирішено
інші процедурні питання у справі.

26 грудня 2012 року через відділ
діловодства господарського суду
Київської області від відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Біла Церква
Київської області (надалі за текстом:
«Заявник 1») надійшла заява № 04-27-43 від 19
грудня 2012 року (вх. № 21271 від 26 грудня 2012
року) про визнання кредиторських вимог,
в якій заявлено вимоги до Банкрута.

03 січня 2013 року через відділ
діловодства господарського суду
Київської області від Білоцерківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Київської області ДПС
(надалі за текстом: «Заявник 2»)
надійшла заява № 7100/10/10 від 26 грудня 2012
року (вх. № 69 від 03 січня 2013 року) про
визнання кредитором у справі про
банкрутство, в якій заявлено вимоги до
Банкрута.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 25 березня 2013 року
відкладено судове засідання для
розгляду звіту ліквідатора та
ліквідаційного балансу банкрута на 09
вересня 2013 року; зобов'язано
ліквідатора Банкрута надати суду до 02
вересня 2013 року остаточний звіт
ліквідатора та ліквідаційний баланс
банкрута.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 09 вересня 2013 року
продовжено строк, встановлений ч. 2 ст. 22
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (надалі за
текстом: "Закон про банкрутство") у
справі № Б8/120-12 на шість місяців;
відкладено судове засідання для
розгляду звіту ліквідатора Банкрута та
ліквідаційного балансу Банкрута на 18
листопада 2013 року; зобов'язано
ліквідатора Банкрута надати суду до 18
листопада 2013 року остаточний звіт
ліквідатора та ліквідаційний баланс
Банкрута; вирішено інші процедурні
питання у справі.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 18 листопада 2013 року
відкладено судове засідання для
розгляду звіту ліквідатора Банкрута та
ліквідаційного балансу Банкрута на 24
лютого 2014 року; зобов'язано ліквідатора
Банкрута надати суду до 24 лютого 2014
року остаточний звіт ліквідатора та
ліквідаційний баланс банкрута.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 16.12.2013 року заяву
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Біла Церква
Київської області № 04-27-43 від 19 грудня
2012 року (вх. № 21271 від 26 грудня 2012 року)
про визнання кредиторських вимог,
прийнято до розгляду у справі № Б8/120-12,
розгляд якої призначено в судовому
засіданні 24 лютого 2014 року; заяву
Білоцерківської об'єднаної державної
податкової інспекції Київської
області ДПС № 7100/10/10 від 26 грудня 2012
року (вх. № 69 від 03 січня 2013 року) про
визнання кредитором у справі про
банкрутство, прийнято до розгляду у
справі № Б8/120-12, розгляд якої
призначено в судовому засіданні 24
лютого 2014 року; зобов'язано Заявників 1,
2 надати низку документальних доказів у
справі; вирішено інші процедурні
питання по справі.

24.02.2014 року через відділ діловодства
господарського суду Київської області
від арбітражного керуючого Патерилова
В.В. надійшла заява про участь у справі
про банкрутство від 24.02.2014 року б/№ (вх.
№ 3255/14 від 24.02.2014 року) з доданими
документами.

24.02.2014 року в судове засідання з'явився
Ініціюючий кредитор, який надав
пояснення у справі. Інші учасники
провадження, в тому числі ліквідатор
Банкрута, в судове засідання не
з'явились, про причини неявки суд
належним чином не повідомили, вимоги
ухвал суду від 18.11.2013 року та від 16.12.2013
року не виконали.

Детально дослідивши матеріали справи,
судом встановлено наступне.

Провадження у справі № Б8/120-12 перебуває
в ліквідаційній процедурі, в якій на
24.02.2014 року призначено судові засідання
для розгляду заяв відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Біла Церква
Київської області про визнання
кредиторських вимог від 19 грудня 2012
року № 04-27-43 та Білоцерківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Київської області ДПС про
визнання кредитором у справі про
банкрутство від 26 грудня 2012 року №
7100/10/10, а також судове засідання для
розгляду звіту ліквідатора та
ліквідаційного балансу Банкрута.

Згідно матеріалів справи, публікацію
оголошення про визнання товариства з
обмеженою відповідальністю "АЛІНЕАС"
(ідентифікаційний код юридичної особи:
36210855, місцезнаходження: 09100, Київська
обл., м. Біла Церква, б-р 50 р. Перемоги, б.
99, кв. 2) банкрутом та відкриття
ліквідаційної процедури здійснено в
газеті "Голос України" № 6 (5506) від 11
січня 2013 року.

Згідно ч. 2 ст. 4 Господарського
процесуального кодексу України (далі
за текстом: ГПК України), господарські
суди розглядають справи про
банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до п. 1-1 розділу Х
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону про банкрутство в ред. Закону
від 22 грудня 2011 року № 4212-VI, що набрала
чинності з 19.01.2013 року, положення цього
Закону застосовуються господарськими
судами під час розгляду справ про
банкрутство, провадження в яких
порушено після набрання чинності цим
Законом. Провадження у цій справі про
банкрутство порушено ухвалою суду від
06.11.2011 року, відповідно, до набрання
чинності новою редакцією Закону "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
та у відповідності до п. 1-1 розділу Х
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в ред., що
набрала чинності з 19 січня 2013 року), під
час розгляду справи підлягають
застосовуванню положення Закону про
банкрутство в редакції, яка набрала
чинності 04 листопада 2012 року.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону про банкрутство,
провадження у справах про банкрутство
регулюється цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Визначення терміну "кредитор"
надається в ст. 1 Закону про
банкрутство, згідно якої, кредитором є
юридична або фізична особа, яка має у
встановленому порядку підтверджені
документами вимоги щодо грошових
зобов'язань до боржника. Отже, грошові
вимоги, що заявляються до боржника,
мають бути підтверджені відповідними
та належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Господарський суд створює
сторонам та іншим особам, які беруть
участь у справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

Згідно ч. 2 ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України,
рішення приймається господарським
судом за результатами оцінки доказів,
поданих сторонами та іншими учасниками
господарського процесу, а також
доказів, які були витребувані
господарським судом, у нарадчій
кімнаті.

Статтею 75 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що якщо відзив на позовну
заяву і витребувані господарським
судом документи не подано, справу може
бути розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Згідно ч. 15 ст. 11 Закону про банкрутство,
після офіційного оприлюднення ухвали
про порушення справи про банкрутство
на офіційному веб-сайті судової влади
України всі кредитори незалежно від
настання строку виконання зобов'язань
мають право подавати заяви з грошовими
вимогами до боржника згідно із статтею
14 цього Закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 52 Закону про
банкрутство, ліквідатор письмово
повідомляє про визнання господарським
судом відсутнього боржника банкрутом
усіх відомих йому кредиторів
відсутнього боржника, які в місячний
строк з дня одержання повідомлення
можуть направити ліквідатору заяви з
вимогами до банкрута.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що наявних в
справі доказів, документів достатньо
для прийняття рішення у даному
судовому засіданні про визнання чи
відхилення вимог тих чи інших
кредиторів Банкрута, повністю чи
частково.

Судом встановлено, що у термін,
визначений Законом про банкрутство,
від Заявників 1, 2 до суду надійшли заяви
з вимогам до Банкрута.

В ході дослідження вимог Заявників 1, 2,
перевірки в судовому процесі обставин
справи в їх сукупності на підставі
поданих Заявниками 1, 2 до
господарського суду Київської області
письмових заяв з вимогами до Банкрута
та документів на їх підтвердження та
наявних матеріалів справи, суд дійшов
наступних висновків.

Розглядаючи заяву Заявника 1 про
визнання кредиторських вимог від 19
грудня 2012 року № 04-27-43, суд дійшов
наступних висновків.

В своїй заяві про визнання
кредиторських вимог від 19 грудня 2012
року № 04-27-43, посилаючись на ст. 4-1
Господарського процесуального кодексу
України, ст. 45 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", ст. 23 Закону про
банкрутство, Заявник 1 просить суд
визнати його кредитором Банкрута на
загальну суму 26,28 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції
України, кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 45 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" № 1105-XIV 23 вересня 1999
року, роботодавець як страхувальник
зобов'язаний: подавати звітність
робочому органу виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків у строки, в порядку
та за формою, що встановлені цим Фондом.

Як вказує Заявник 1, з 4 кварталу 2010 року
по 3 квартал 2012 року звіти до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Біла Церква
Київської області Банкрутом не
подавались.

Абзацом 6 п. 7 розділу VIII «Прикінцеві та
перехідні положення» Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» визначено, що
на період до повного стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Відповідно до абз. 1, 2 п. 4.12., абз. 1 п. 7.5.
Інструкції "Про порядок перерахування,
обліку та витрачання страхових коштів
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України"
затвердженої постановою правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України № 36
від 12 липня 2007 року, страхові внески
сплачуються
страхувальниками-роботодавцями - у
день одержання коштів на оплату праці в
установах банків. Підприємства, які
здійснюють виплату заробітної плати на
поточні рахунки фізичних осіб в
установах банків, сплачують страхові
внески до Фонду в день перерахування
коштів на особові рахунки. Юридичні
особи - платники страхових внесків
щокварталу у двох примірниках
складають Розрахункову відомість,
зазначену у пункті 3.10 цієї Інструкції,
один примірник якої подається до
робочого органу виконавчої дирекції
Фонду за місцем обліку страхувальника
в такі строки: до 20 квітня, до 20 липня, до
20 жовтня поточного року, до 25 січня
року, наступного за звітним.

Заборгованість Банкрута по сплаті
страхових внесків до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в сумі 26,28 грн.
підтверджено Розрахунковою відомістю
про нарахування і перерахування
страхових внесків та витрачання коштів
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України за 9
місяців 2010 року, згідно якої Банкрут
самостійно визначив суму зобов'язань
по сплаті страхових внесків до Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в сумі 26,28 грн.

Судом встановлено, що в матеріалах
справи відсутні докази, що
підтверджують оплату Банкрутом
страхових внесків до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в сумі 26,28 грн.

На підставі викладеного, суд визнає
вимоги Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м.
Біла Церква Київської області у
вигляді заборгованості зі сплати
страхових внесків у сумі 26,28 грн.
(двадцять шість гривень 28 коп.), які
підлягають задоволенню у другу чергу
задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір, від сплати якого позивач
у встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в доход
бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.

Заявник 1, відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 5
Закону України «Про судовий збір»,
звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1, п.п. 14 п. 2 ч. 2 ст. 4
Закону України «Про судовий збір»,
судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі. Ставки
судового збору встановлюються у таких
розмірах: заяви кредиторів, які
звертаються з грошовими вимогами до
боржника після оголошення про
порушення справи про банкрутство, а
також після повідомлення про визнання
боржника банкрутом - 1 розмір
мінімальної заробітної плати.

Абзацом 3 ч. 1 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що судовий збір
покладається у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав,
- на сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2012 рік»,
установити на 2012 рік мінімальну
заробітну плату у місячному розмірі: з 1
січня - 1073 гривні.

Керуючись ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України, ч. 1,
п.п. 14 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір», суд покладає на Банкрута
судовий збір в сумі 1 073,00 грн. (одна
тисяча сімдесят три гривні 00 коп.), що
відноситься до першої черги
задоволення вимог кредиторів.

Розглядаючи заяву Заявника 2 про
визнання кредитором у справі про
банкрутство від 26 грудня 2012 року №
7100/10/10, суд дійшов наступних висновків.

В своїй заяві про визнання кредитором у
справі про банкрутство від 26 грудня 2012
року № 7100/10/10 Заявником 2 заявлено
вимоги до Банкрута у сумі 637 897,05 грн., що
складається з заборгованості по сплаті
податку на додану вартість у сумі 585,68
грн., по сплаті податку на прибуток
підприємств у сумі 43 378,46 грн. та пені за
порушення термінів розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності у
сумі 593 932,91 грн., що виникла, як
стверджує Заявник 2, в зв'язку з
неналежним виконанням Банкрутом
обов'язку з своєчасної сплати податків
та зборів.

На підтвердження своїх вимог Заявником
2 надано суду копії податкового
повідомлення-рішення та корінця
податкового повідомлення-рішення від
31.05.2011 року №000160/151-0/1282, акту
камеральної перевірки податкової від
17.05.2011 року №3115/151/157, корінця першої
податкової вимоги від 09.09.2010 року №1/210,
корінця другої податкової вимоги від
17.11.1010 року №2/265, постанови Київського
окружного адміністративного суду від
31.03.2011 року у справі №2а-937/11/1070,
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 24.10.2011 року ВП №29423447,
постанови про повернення виконавчого
документа стягувачеві від 30.12.2011 року
ВП №29423447, постанови Київського
окружного адміністративного суду від
07.06.2012 року у справі №2а-3278/11/1070,
виконавчого листа Київського
окружного адміністративного суду від
13.08.2012 року у справі №2а-3278/11/1070,
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 04.09.2012 року ВП №34145315.

Відповідно до ст. 1 Закону про
банкрутство, безспірними вимогами
кредиторів є вимоги кредиторів,
визнані боржником, інші вимоги
кредиторів, підтверджені виконавчими
документами чи розрахунковими
документами, за якими відповідно до
законодавства здійснюється списання
коштів з рахунків боржника.

Згідно п.п 129.1.1., 129.4., 129.5 ст. 129
Податкового кодексу України, пеня
нараховується: після закінчення
встановлених цим Кодексом строків
погашення узгодженого грошового
зобов'язання на суму податкового боргу
нараховується пеня. Нарахування пені
розпочинається: при самостійному
нарахуванні суми грошового
зобов'язання платником податків - від
першого робочого дня, наступного за
останнім днем граничного строку сплати
грошового зобов'язання, визначеного
цим Кодексом; при нарахуванні суми
грошового зобов'язання контролюючими
органами - від першого робочого дня,
наступного за останнім днем граничного
строку сплати грошового зобов'язання,
визначеного у податковому
повідомленні-рішенні згідно із цим
Кодексом. Пеня, визначена підпунктом
129.1.1 пункту 129.1 цієї статті,
нараховується на суму податкового
боргу (включаючи суму штрафних санкцій
за їх наявності та без урахування суми
пені) із розрахунку 120 відсотків річних
облікової ставки Національного банку
України, діючої на день виникнення
такого податкового боргу або на день
його (його частини) погашення, залежно
від того, яка з величин таких ставок є
більшою, за кожний календарний день
прострочення у його сплаті. Пеня,
визначена підпунктом 129.1.2 пункту 129.1
цієї статті, нараховується із
розрахунку 120 відсотків річних
облікової ставки Національного банку
України, діючої на день заниження. Пеня,
визначена підпунктом 129.1.3 пункту 129.1
цієї статті, нараховується із
розрахунку 120 відсотків річних
облікової ставки Національного банку
України, діючої на день виплати
(нарахування) доходів на користь
платників податків - фізичних осіб.
Зазначений розмір пені застосовується
щодо всіх видів податків, зборів та
інших грошових зобов'язань, крім пені,
яка нараховується за порушення строку
розрахунку у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, що
встановлюється відповідним
законодавством.

Детально дослідивши матеріали справи,
при дослідженні вимог Заявника 2 до
Банкрута, врахувавши відсутність
заперечень інших учасників
провадження щодо вимог Заявника 2 до
Банкрута, суд визнає обґрунтованими та
такими, які підтверджуються
матеріалами справи № Б8/120-12, грошові
вимоги - Білоцерківська об'єднана
державна податкова інспекція
Київської області ДПС, у вигляді
заборгованості по сплаті податку на
додану вартість в сумі 585,68 грн. (п'ятсот
вісімдесят п'ять гривень 68 коп.), які
відносяться до третьої черги
задоволення вимог кредиторів,
заборгованості по сплаті податку на
прибуток підприємств у сумі 43 378,46 грн.
(сорок три тисячі триста сімдесят вісім
гривень 46 коп.), які відносяться до
третьої черги задоволення вимог
кредиторів та пені у сумі 593 932,91 грн.
(п'ятсот дев'яносто три тисячі дев'ятсот
тридцять дві гривні 91 коп.), які
відносяться до шостої черги
задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір, від сплати якого позивач
у встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в доход
бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.

Заявник 2 відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону
України «Про судовий збір», звільнений
від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1, п.п. 14 п. 2 ч. 2 ст. 4
Закону України «Про судовий збір»,
судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі. Ставки
судового збору встановлюються у таких
розмірах: заяви кредиторів, які
звертаються з грошовими вимогами до
боржника після оголошення про
порушення справи про банкрутство, а
також після повідомлення про визнання
боржника банкрутом - 1 розмір
мінімальної заробітної плати.

Абзацом 3 ч. 1 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що судовий збір
покладається у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав,
- на сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік»,
установити у 2013 році мінімальну
заробітну плату у місячному розмірі: з 1
січня - 1 147 гривень.

Керуючись ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України, ч. 1,
п.п. 14 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір», суд покладає на Банкрута
судовий збір в сумі 1 147,00 грн. (одна
тисяча сто сорок сім гривень 00 коп.), що
відноситься до першої черги
задоволення вимог кредиторів.

Поряд з цим, як встановлено судом,
ухвалами від 25.03.2013 року, від 09.09.2013 року,
від 18.11.2013 року суд зобов'язував
ліквідатора Банкрута - арбітражного
керуючого Климова О.Ю., надати суду
остаточний звіт ліквідатора та
ліквідаційний баланс Банкрута, проте
ліквідатором Банкрута вимоги суду не
виконано, остаточного звіту
ліквідатора та ліквідаційного балансу
Банкрута суду не подано. Жодних
пояснень щодо невиконання вимог суду
ліквідатором Банкрута - арбітражним
керуючим Климовим О.Ю. суду не надано.

Поряд з цим, судом встановлено
обставину, що має істотне значення для
подальшого провадження у справі, -
відповідно до п. 6 розділу Х "Прикінцеві
та перехідні положення" Закону про
банкрутство в ред. Закону України від
22.12.2011 року №4212-VI, що набрала чинності з
19.01.2013 року, з дня набрання чинності цим
Законом продовжують діяти ліцензії на
право здійснення діяльності
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією,
ліквідатора). Протягом шести місяців з
дня набрання чинності цим Законом (19.01.13
року) державний орган з питань
банкрутства безоплатно замінює за
заявою арбітражного керуючого чинну на
день набрання чинності цим Законом
ліцензію на право здійснення
діяльності арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) на свідоцтво про
право на здійснення діяльності
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією,
ліквідатора), яке відповідно до цього
Закону надає право на здійснення
діяльності арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора). Після
закінчення цього строку втрачають
чинність ліцензії на право здійснення
діяльності арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора).

Встановлений шестимісячний термін дії
ліцензії на право здійснення
діяльності арбітражного керуючого
Климова О.Ю. сплив 19.07.2013 року.

Детально дослідивши матеріали справи,
судом встановлено, що арбітражний
керуючий Климов О.Ю. діяв на підставі
ліцензії Міністерства юстиції України
серії НОМЕР_2, виданої 07 вересня 2012 року,
яка у відповідності до п. 6 розділу Х
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону про банкрутство в ред. Закону
України від 22.12.2011 року №4212-VI, втратила
чинність в зв'язку з закінченням
зазначеного строку 19.07.2013 року.
Встановлено, що від Климова О.Ю. до суду
не надходило доказів отримання ним
свідоцтва про право на здійснення
діяльності арбітражного керуючого, що
посвідчує його право на здійснення
даного виду діяльності, жодних
пояснень з цього приводу він не надав
та наявність вказаного у нього права не
доведено суду жодними доказами.

В свою чергу, остання встановлена судом
обставина зумовлює необхідність
розгляду питання щодо подальшої участі
Климова О.Ю. у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3-1 Закону про
банкрутство, якщо інше не передбачено
цим Законом, арбітражні керуючі діють
на підставі ліцензії арбітражного
керуючого, виданої уповноваженим
органом у порядку, встановленому
законом.

Згідно ч. 2 вказаної норми, анулювання
ліцензії арбітражного керуючого під
час здійснення арбітражним керуючим
своїх повноважень є підставою для
усунення його від виконання обов'язків
арбітражного керуючого під час
провадження у справі про банкрутство.
Про усунення арбітражного керуючого
від виконання обов'язків з цих підстав
під час провадження у справі
господарський суд виносить ухвалу.

Зважаючи на те, що станом на поточну
дату жодних доказів наявності у
Климова О.Ю. свідоцтва на право на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого суду не надано, тобто суду не
надано доказів відповідності Климова
О.Ю. вище вказаній нормі, протягом
тривалого часу в судові засідання
останній не з'являється, жодних
пояснень щодо поважності причини
неявки в судові засідання Климовим О.Ю.
не надано, як і доказів отримання ним
свідоцтва на право провадження
діяльності арбітражного керуючого, а
також враховуючи те, що вимоги ухвал,
постанови суду Климов О.Ю. не виконує,
то суд приходить до висновку, що Климов
О.Ю. підлягає усуненню від виконання
обов'язків ліквідатора у справі в
зв'язку з недоведеністю останнім його
відповідності вимогам ст. 3-1 Закону про
банкрутство. Невідкладним є вирішення
питання щодо призначення ліквідатора у
справі.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено, що в матеріалах справи
наявна заява арбітражного керуючого
Патерилова В.В. про участь у справі про
банкрутство від 24.02.2014 року б/н, яка
24.02.2014 року через відділ діловодства
господарського суду Київської області
надійшла до суду, та в якій останній
просить призначити його ліквідатором
Банкрута. Жодних інших заяв від інших
арбітражних керуючих у справі, що не
були розглянуті судом, до суду не
надходили. Вирішуючи питання щодо
подальшого провадження у справі суд
виходить з наявних матеріалів справи.

Судом встановлено, що жодної заяви або
клопотань від жодного з кредиторів
Банкрута про призначення ліквідатором
Банкрута кандидатур арбітражних
керуючих до суду не надходило, а також
істотне значення має те, що присутній у
судовому засіданні 24.02.2014 року
Ініціюючий кредитор не заперечував
проти призначення арбітражного
керуючого Патерилова В.В. ліквідатором
Банкрута.

Підпунктами 1, 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції
України встановлено, що Основними
засадами судочинства є: законність;
рівність усіх учасників судового
процесу перед законом і судом;
змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ст.1 Закону про
банкрутство, учасниками провадження у
справі про банкрутство є сторони,
арбітражний керуючий (розпорядник
майна, керуючий санацією, ліквідатор),
власник майна (орган, уповноважений
управляти майном) боржника, а також у
випадках, передбачених цим Законом,
інші особи, які беруть участь у
провадженні у справі про банкрутство,
Фонд державного майна України,
державний орган з питань банкрутства,
представник органу місцевого
самоврядування, представник
працівників боржника, уповноважена
особа акціонерів або учасників
товариств з обмеженою чи додатковою
відповідальністю.

Відповідно до ст. 42, 43 Господарського
процесуального кодексу України,
правосуддя у господарських судах
здійснюється на засадах рівності всіх
учасників судового процесу перед
законом і судом; судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності.

Згідно п. п. 1 - 3 ст. 3-1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
якщо інше не передбачено цим Законом,
арбітражним керуючим (розпорядником
майна, керуючим санацією, ліквідатором)
може бути призначено фізичну особу -
суб'єкта підприємницької діяльності,
яка має вищу юридичну або економічну
освіту, володіє спеціальними знаннями
та не є зацікавленою особою щодо
боржника і кредиторів; арбітражними
керуючими не можуть бути призначені:
особи, які згідно з цим Законом
вважаються заінтересованими; особи,
які мають конфлікт інтересів, - особи, в
яких виникає суперечність між
особистими інтересами та
повноваженнями арбітражного
керуючого, що може вплинути на
об'єктивність або неупередженість
прийняття рішень, а також на вчинення
чи невчинення дій під час виконання
повноважень арбітражного керуючого;
особи, які здійснювали раніше
управління цим боржником - юридичною
особою, за винятком випадків, коли з дня
усунення цієї особи від управління
зазначеним боржником минуло не менше
трьох років, якщо інше не встановлено
цим Законом; особи, яким заборонено
здійснювати цей вид підприємницької
діяльності або займати керівні посади;
особи, які мають судимість за вчинення
корисливих злочинів; до призначення
арбітражним керуючим особа має подати
до господарського суду заяву, в якій
зазначається, що вона не належить до
жодної категорії вищезазначених осіб.
Якщо інше не передбачено цим Законом,
арбітражні керуючі діють на підставі
ліцензії арбітражного керуючого,
виданої уповноваженим органом у
порядку, встановленому законом.

Частиною 2 п. п. 11.3. Рекомендацій
Президії Вищого господарського суду
України від 04 червня 2004 року № 04-5/1193
"Про деякі питання практики
застосування Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
роз'яснено, що згідно з частиною 1
статті 24 Закону у постанові про
визнання боржника банкрутом
господарський суд зазначає про
відкриття ліквідаційної процедури,
призначає ліквідатора. При призначенні
ліквідатора суду слід враховувати ті ж
обставини, що й при призначенні
розпорядника майна.

На підставі викладеного, виходячи з
того, що у справі жодних заяв від
кредиторів Банкрута про призначення
ліквідатора Банкрута не надходило,
жодних заяв від інших арбітражних
керуючих крім заяви арбітражного
керуючого Патерилова В.В. у справі не
надходило, суд дійшов висновку, що
заява арбітражного керуючого
Патерилова В.В. підлягає розгляду
судом.

Дослідивши заяву арбітражного
керуючого Патерилова В.В. про участь у
справі про банкрутство від 24.02.2014 року
б/№, судом встановлено наступне. У
вказаній заяві арбітражний керуючий
Патерилов В.В. просить призначити його
ліквідатором Банкрута, та зазначає, що
за час провадження діяльності
арбітражного керуючого порушень
термінів подання інформації,
передбаченої Законом про банкрутство,
до державного органу з питань
банкрутства, а також порушень термінів,
визначених ухвалами господарських
судів, і порушень законодавства не
допускав; судимості за вчинення
корисливих злочинів та заборони суду
займатися діяльністю арбітражного
керуючого не має; не є заінтересованою
особою стосовно боржника та
кредиторів; управління боржником
раніше не здійснював; не належить до
жодної з категорії осіб щодо яких п. 3
ст. 3-1 Закону про банкрутство
встановлено заборону для призначення
арбітражним керуючим. Поряд з цим,
арбітражний керуючий Патерилов В.В.
вказує, що має всі можливості
виконувати обов'язки ліквідатора по
справі про банкрутство, має офісне
приміщення, оргтехніку, засоби зв'язку
(мобільний телефон, факс, Інтернет),
помічника, власний автомобіль для
службових поїздок; діяльність
арбітражного керуючого Патерилова В.В.
на випадок заподіяння шкоди боржнику
чи кредиторам застрахована за
договором страхування професійних
ризиків арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів) від 25.09.2013 року
№15-001666-49. До заяви про участь у справі
про банкрутство від 24.02.2014 року б/№
арбітражним керуючим Патериловим В.В.
долучено копії свідоцтва про право на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора)
НОМЕР_3, виданого Міністерством юстиції
України 02 квітня 2013 року та договору
страхування професійних ризиків
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією, ліквідаторів)
за шкоду, заподіяну внаслідок
неумисних дій або помилки під час
здійснення повноважень арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) від 25
вересня 2013 року №15-001666-49.

Детально дослідивши подані заяву та
долучені документи арбітражним
керуючим Патериловим В.В., суд дійшов
висновку про те, що кандидатура
арбітражного керуючого Патерилова В.В.
відповідає встановленим вимогам до
арбітражного керуючого, зокрема
ліквідатора, та він може бути
призначений ліквідатором у справі про
банкрутство; має значний досвід роботи
арбітражним керуючим та належні
технічні засоби для повноцінної
реалізації обов'язків ліквідатора у
справі. В зв'язку з усуненням
попереднього ліквідатора від
виконання обов'язків ліквідатора у
справі, відсутністю конкуренції
кандидатур у справі, суд дійшов
висновку про доцільність призначення
арбітражного керуючого Патерилова В.В.
ліквідатором Банкрута.

Як встановлено судом, у зв'язку з
невиконанням Климовим О.Ю. вимог суду,
станом на поточну дату в матеріалах
справи відсутній остаточний звіт
ліквідатора та ліквідаційний баланс
Банкрута.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд відкладає в
межах строків, встановлених статтею 69
цього Кодексу, розгляд справи, коли за
якихось обставин спір не може бути
вирішено в даному засіданні. Такими
обставинами, зокрема, є: нез'явлення в
засідання представників сторін, інших
учасників судового процесу; неподання
витребуваних доказів.

В зв'язку з неподанням Климовим О.Ю.
витребуваних судом доказів,
нез'явленням в судове засідання
більшості учасників провадження,
враховуючи усунення Климова О.Ю. від
виконання ним обов'язків ліквідатора
Банкрута та призначення ліквідатором
Банкрута арбітражного керуючого
Патерилова В.В., керуючись п.п. 1, 2 ч. 1 ст.
77 Господарського процесуального
кодексу України, суд дійшов висновку
про відкладення судового засідання для
розгляду звіту ліквідатора та
ліквідаційного балансу Банкрута на
іншу дату.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 53
Господарського процесуального кодексу
України, за заявою сторони, прокурора
чи з своєї ініціативи господарський
суд може визнати причину пропуску
встановленого законом процесуального
строку поважною і відновити пропущений
строк. Призначені господарським судом
строки можуть бути ним продовжені за
заявою сторони, прокурора чи з своєї
ініціативи.

Згідно ч. 2 ст. 22 Закону про банкрутство,
строк ліквідаційної процедури не може
перевищувати дванадцяти місяців.
Господарський суд може продовжити цей
строк на шість місяців, якщо інше не
передбачено цим Законом.

Врахувавши вищевикладене, в зв'язку з
неявкою в судове засідання 24.02.2014 року
більшості учасників провадження, в
зв'язку з не завершенням ліквідаційної
процедури, в зв'язку з неподанням
Климовим О.Ю. остаточного звіту
ліквідатора та ліквідаційного балансу
Банкрута, враховуючи усунення Климова
О.Ю. від виконання ним обов'язків
ліквідатора Банкрута та призначення
ліквідатором Банкрута арбітражного
керуючого Патерилова В.В., що
унеможливлює проведення судового
засідання для розгляду звіту
ліквідатора та ліквідаційного балансу
Банкрута у призначену дату, суд за
власною ініціативою продовжує строк
ліквідаційної процедури у справі
№Б8/120-12 на шість місяців від раніше
продовженого.

Керуючись ст.ст. 1, 3-1, 5, 11, 22, 52 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", ст.ст. 4, 42, 43, 53,
75, 77, 82, 86 Господарського процесуального
кодексу України, Рекомендаціями
Президії Вищого господарського суду
України від 04 червня 2004 року № 04-5/1193
"Про деякі питання практики
застосування Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Біла Церква
Київської області (ідентифікаційний
код: 25979261, місцезнаходження: 09100,
Київська обл., м. Біла Церква, бульв.
50-річчя Перемоги, буд. 106) про визнання
кредиторських вимог від 19 грудня 2012
року № 04-27-43 (вх. № 21271 від 26 грудня 2012
року), - задовольнити.

Визнати вимоги Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Біла Церква
Київської області (ідентифікаційний
код: 25979261, місцезнаходження: 09100,
Київська обл., м. Біла Церква, бульв.
50-річчя Перемоги, буд. 106) у сумі 26,28 грн.
(двадцять шість гривень 28 коп.)
заборгованості зі сплати страхових
внесків, які підлягають задоволенню у
другу чергу задоволення вимог
кредиторів.

Покласти на Банкрута - товариство з
обмеженою відповідальністю "АЛІНЕАС"
(ідентифікаційний код юридичної особи:
36210855, місцезнаходження: 09100, Київська
обл., м. Біла Церква, б-р 50 р. Перемоги, б.
99, кв. 2) судовий збір, який відноситься
до першої черги задоволення вимог
кредиторів в сумі 1 073,00 грн. (одна тисяча
сімдесят три гривні 00 коп.) за наслідком
розгляду заяви Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Біла Церква
Київської області про визнання
кредиторських вимог від 19 грудня 2012
року № 04-27-43, яке звільнене від сплати
судового збору та кредитором за яким є
Білоцерківська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Київській
області, як орган стягнення до
Державного бюджету України.

2. Заяву Білоцерківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Київської області ДПС
(ідентифікаційний код: 19421230,
місцезнаходження: 09117, Київська
область, м. Біла Церква, бульв. 50-річчя
Перемоги, буд. 12) про визнання
кредитором у справі про банкрутство
від 26 грудня 2012 року № 7100/10/10 (вх. № 69 від
03 січня 2013 року), - задовольнити.

Визнати вимоги Білоцерківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Київської області ДПС
(ідентифікаційний код: 19421230,
місцезнаходження: 09117, Київська
область, м. Біла Церква, бульв. 50-річчя
Перемоги, буд. 12) в сумі 585,68 грн. (п'ятсот
вісімдесят п'ять гривень 68 коп.)
заборгованості по сплаті податку на
додану вартість, які відносяться до
третьої черги задоволення вимог
кредиторів, у сумі 43 378,46 грн. (сорок три
тисячі триста сімдесят вісім гривень 46
коп.) заборгованості по сплаті податку
на прибуток підприємств, які
відносяться до третьої черги
задоволення вимог кредиторів та у сумі
593 932,91 грн. (п'ятсот дев'яносто три
тисячі дев'ятсот тридцять дві гривні 91
коп.) пені, які відносяться до шостої
черги задоволення вимог кредиторів.

Покласти на Банкрута - товариство з
обмеженою відповідальністю "АЛІНЕАС"
(ідентифікаційний код юридичної особи:
36210855, місцезнаходження: 09100, Київська
обл., м. Біла Церква, б-р 50 р. Перемоги, б.
99, кв. 2) судовий збір, який відноситься
до першої черги задоволення вимог
кредиторів в сумі 1 147,00 грн. (одна тисяча
сто сорок сім гривень 00 коп.) за
наслідком розгляду заяви
Білоцерківської об'єднаної державної
податкової інспекції Київської
області ДПС про визнання кредитором у
справі про банкрутство від 26 грудня 2012
року № 7100/10/10, яка звільнена від сплати
судового збору та кредитором за яким є
Білоцерківська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Київській
області, як орган стягнення до
Державного бюджету України.

3. Усунути Климова Олексія
Юрійовича від виконання ним обов'язків
ліквідатора Банкрута - товариства з
обмеженою відповідальністю "АЛІНЕАС",
ідентифікаційний код юридичної особи:
36210855, місцезнаходження: 09100, Київська
обл., м. Біла Церква, б-р 50 р. Перемоги, б.
99, кв. 2, та припинити його повноваження
ліквідатора Банкрута у справі Б8/120-12.

4. Задовольнити заяву арбітражного
керуючого Патерилова В.В. про участь у
справі про банкрутство від 24.02.2014 року
б/№ (вх. № 3255/14 від 24.02.2014 року).

5. Призначити ліквідатором
товариства з обмеженою
відповідальністю "АЛІНЕАС"
(ідентифікаційний код юридичної особи:
36210855, місцезнаходження: 09100, Київська
обл., м. Біла Церква, б-р 50 р. Перемоги, б.
99, кв. 2) арбітражного керуючого
Патерилова Віталія Вікторовича
(ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, місце
проживання: АДРЕСА_1, гуртожиток,
свідоцтво про право на здійснення
діяльності арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) НОМЕР_3, видане
Міністерством юстиції України 02.04.13
року; адреса для листування: АДРЕСА_2).

6. Протягом п'ятнадцяти днів з дня
отримання цієї ухвали Климову О.Ю.
передати ліквідатору товариства з
обмеженою відповідальністю "АЛІНЕАС" -
арбітражному керуючому Патерилову В.В.
всю наявну бухгалтерську та іншу
документацію Банкрута, документацію
пов'язану з провадженням у даній справі
та ліквідаційною процедурою, печатки і
штампи, всі наявні матеріальні та інші
цінності Банкрута.

Ліквідатору Банкрута прийняти наявну
бухгалтерську та іншу документацію,
печатки, штампи, всі наявні матеріальні
та інші цінності від Климова О.Ю.

7. Продовжити строк ліквідаційної
процедури у справі № Б8/120-12,
передбачений ч. 2 ст. 22 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
на шість місяців від раніше
продовженого.

8. Відкласти судове засідання для
розгляду звіту ліквідатора та
ліквідаційного балансу банкрута на 10
листопада 2014 року на 14 год. 10 хв., яке
відбудеться в приміщенні
господарського суду Київської області
(м. Київ, вул. Комінтерну, 16, зал судових
засідань №2).

9. Зобов'язати Ліквідатора
Банкрута надати суду до 04 листопада 2014
року звіт ліквідатора та ліквідаційний
баланс Банкрута.

Ліквідатору Банкрута до завершення
строку ліквідаційної процедури
забезпечити виконання дій та заходів,
передбачених ст.ст. 25-32 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

10. Ухвалу надіслати: державному
реєстратору Реєстраційної служби за
місцезнаходженням Банкрута;

Копію ухвали надіслати: учасникам
провадження у справі; Управлінню з
питань банкрутства департаменту
нотаріату та банкрутства Міністерства
юстиції України; Климову О.Ю.

Суддя
Скутельник П.Ф.