КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2014 р.
Справа№ 910/18663/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Жук Г.А.

Коршун Н.М.

при секретарі: Драчук
Р.А.

за участю представників:

від позивача Макусь Н.П. -
дов. №110/005-34 від 14.01.2014р.

від відповідача Григоренко
О.С. - дов. б/н від 08.11.2013р.

Поплавський
В.С. - директор

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Приватного
підприємства «Ремпобутіндустрія»

на рішення

господарського суду міста Києва

від 04.12.2013р. (суддя
Лиськов М.О.)

у справі №910/18663/13

за позовом Комунального
підприємства з експлуатації і ремонту

житлового фонду
«Житло-сервіс»

(далі - КП
«Житло-сервіс»)

до Приватного
підприємства «Ремпобутіндустрія»

(далі - ПП
«Ремпобутіндустрія»)

про розірвання
договору та стягнення 43 478,40 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 04.12.2013р. у справі №910/18663/13
позов задоволено повністю: розірвано
договір підряду на виконання
будівельно-ремонтних робіт №23-07-12 від
23.07.2012р., укладений між КП
«Житло-сервіс» та ПП
«Ремпобутіндустрія»; стягнуто з ПП
«Ремпобутіндустрія» на користь КП
«Житло-сервіс» 43 478,40 грн. збитків та 2
867,50 грн. судового збору.

Не погодившись із згаданим рішенням
суду, відповідач оскаржив його в
апеляційному порядку, просив скасувати
повністю та прийняти нове, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування своїх вимог зазначив,
що оскаржене рішення є незаконним,
необґрунтованим та таким, що прийняте з
порушенням норм матеріального права.
За твердженнями апелянта, місцевим
судом не надано правової оцінки та не
досліджено тієї обставини, що в процесі
розгляду справи відповідачем усунуто
недоліки, на які посилався позивач. На
думку скаржника, судом першої
інстанції помилково застосовано
приписи ч.3 ст.858 ЦК України як правову
підставу для розірвання договору та
стягнення збитків, адже недоліки, на
які посилався позивач, не є істотними. З
огляду на відсутність в матеріалах
справи доказів на підтвердження
понесених позивачем збитків на суму 43
478,40 грн. оскаржене рішення підлягає
скасуванню тощо.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 23.12.2013р.
апеляційну скаргу прийнято до
провадження в складі колегії суддів:
головуючий суддя Дикунська С.Я., судді:
Алданова С.О., Коршун Н.М. та призначено
розгляд справи на 04.02.2014 року.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 18.02.2014р., в
зв'язку з перебуванням судді Алданової
С.О. у відпустці, змінено склад суду та
визначено судову колегію в складі:
головуючий суддя Дикунська С.Я., судді:
Жук Г.А., Коршун Н.М.

В судових засіданнях 04.02.2014р. та 18.02.2014р.
на підставі ст.77 ГПК України
оголошувалася перерва.

Представники апелянта в судовому
засіданні доводи скарги підтримали,
просили її задовольнити, оскаржене
рішення скасувати та прийняти нове,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог в повному обсязі за наведених в
скарзі підстав.

Представник позивача доводи скарги
заперечив, просив не брати їх до уваги,
а відтак рішення місцевого суду як
законне та обґрунтоване залишити без
змін.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши доводи апеляційної
скарги, дослідивши долучені до
матеріалів справи письмові докази,
виходячи з вимог чинного
законодавства, апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
скарга підлягає задоволенню за таких
обставин.

Так, КП «Житло-сервіс» звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом до ПП «Ремпобутіндустрія» про
розірвання договору та стягнення 43 478,40
грн. збитків. Позовні вимоги мотивовано
неналежним виконанням відповідачем
зобов'язань за укладеним між
«Житло-сервіс» та ПП
«Ремпобутіндустрія» договором підряду
на виконання будівельно-ремонтних
робіт №23-07-12 від 23.07.2012р. (далі - Договір).

Суд першої інстанції, заслухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши матеріали справи, дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог та прийняв рішення про їх
задоволення.

Так, задовольняючи позовні вимоги,
місцевий суд виходив з того, що
Договором передбачено обов'язок
відповідача гарантувати протягом 12
календарних місяців з дня приймання
позивачем виконаних робіт, усунення
власними силами та за власні кошти
виявлених недоліків. Оскільки
відповідач не надав належних доказів
на підтвердження усунення недоліків,
наявні підстави для відмови позивача
від договору шляхом його розірвання на
підставі ч.3 ст.858 ЦК України. Крім цього,
суд першої інстанції погодився з
позицією позивача про те, що грошові
кошти в розмірі 43 478,40 грн., які позивач
сплатив відповідачу за Договором, є
збитками в розумінні згаданих вище
положень закону тощо.

Апеляційний господарський суд не
погоджується з такими висновками
місцевого суду як незаконними за таких
обставин.

Так, 23.07.2012р. між позивачем (замовником)
та відповідачем (підрядником) укладено
Договір, за умовами п.1.1. якого замовник
доручив, а підрядник прийняв на себе
зобов'язання виконати власними силами
і засобами ремонт вхідної групи
житлового будинку №25 по вул.
Дніпровська набережна (роботи), а
замовник зобов'язався прийняти роботи
та оплатити їх вартість.

У відповідності до п.п.2.2., 2.4. Договору, в
якості авансу замовник оплатив для
проведення робіт кошти в розмірі 21 741,00
грн., що підтверджено платіжним
дорученням № 834 від 16.08.2012р., а також
сплатив 21 737,40 грн. за фактично виконані
роботи, що підтверджено платіжним
дорученням № 1359 від 24.12.2012 року.

В листопаді 2012 року
будівельно-ремонтні роботи було
виконано відповідачем та оплачено
позивачем в повному обсязі, про що
свідчить Акт приймання виконаних
будівельних робіт. Згідно наведеного
Акта при прийнятті виконаних
будівельних робіт у позивача не було
претензій до відповідача щодо якості,
кількості виконаних робіт тощо.

Договором (п.5.1.1.) сторони погодили, що
підрядник зобов'язується гарантувати
протягом 12 календарних місяців з дня
приймання замовником виконаних робіт,
усунення власними силами та за власні
кошти виявлених недоліків.

10.05.2013р. при обстеженні вхідних груп
житлового будинку № 25 по вул.
Дніпровська набережна, позивачем
виявлено ряд недоліків (а.с.15),
внаслідок чого 14.05.2013р. на адресу
відповідача надіслано претензію щодо
добровільного усунення недоліків (
а.с.13-14 ).

В матеріалах справи наявний лист -
відповідь на претензію (а.с.62), згідно
якого відповідач не відмовлявся від
виконання відновлювальних робіт
зазначаючи, що загальна вартість робіт,
щодо яких у позивача є претензія,
становить 649,20 грн.

Крім цього, позивачем до матеріалів
справи долучено акт будівельної
лабораторії Комунального підприємства
«Київжитлоспецексплуатація» №183/22 від
21.11.2013р., згідно якого несучі та захисні
конструкції вхідних груп
обстежуваного житлового будинку по
несучій здатності знаходяться в
задовільному технічному стані, а в
завершення ремонтних робіт нижніх
елементів вхідних груп, потрібно
поверхню відновленого опорядження
пофарбувати гідрофною сумішшю тощо
(а.с.115-116 з таблицями).

У відповідності до листа відповідача
на адресу позивача від 18.11.2013р. (а.с.124),
претензія позивача до виконаних
відповідачем робіт стосувалась:
«відслоїлось місцями опорядження стін
фасаду набризгом» (позиція №3 акту
виконаних робіт), вартість таких робіт
складає 832,54 грн. без ПДВ.

Як вбачається з акту про усунення
недоліків від 03.12.2013р. (а.с.166),
відповідачем усунуто недоліки, які
виявлено після виконання підрядних
робіт на підставі Договору, а саме:
виконано заново роботи по опорядженню
поверхні стін фасаду набризгом вхідної
групи 1-го поверху ж/б за адресою: м.Київ
вул. Дніпровська набережна,25. Наведених
обставин не заперечив й представник
позивача в судовому засіданні
апеляційної інстанції, наголосивши. Що
вищезгадані роботи відповідачем також
виконано неналежним чином.

Якщо відступи у роботі від умов
договору підряду або інші недоліки у
роботі є істотними та такими, що не
можуть бути усунені, або не були
усунені у встановлений замовником
розумний строк, замовник має право
відмовитися від договору та вимагати
відшкодування збитків (ч.3 ст.858 ЦК
України).

Відповідно до ст.651 ЦК України зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Для визначення поняття істотного
порушення договору слід визначити, що
втратила чи не одержала сторона з того,
на що вона розраховувала при укладенні
договору, кожна сторона, яка ставить
питання про розірвання договору, має
довести на підставі ст.33 ГПК України
наявність такого істотного порушення
другою стороною договору його умов та
завдання цим порушенням конкретної
шкоди. При прийнятті оскарженого
рішення судом першої інстанції неповно
з'ясовано всіх обставин, які мають
суттєве значення для справи, висновки
суду не відповідають дійсним
обставинам справи, адже в матеріалах
справи відсутні докази на
підтвердження того факту, що через
істотне порушення договору
відповідачем, позивач поніс збитків на
суму 43 478,40 грн.

Апеляційний господарський суд вважає,
що місцевий суд при застосуванні ч.3
ст.858 ЦК України для розірвання
договору та стягнення збитків повинен
був встановити, що недоліки, на які
посилався позивач, є істотними.

Натомість, в основу рішення, яке
оскаржується в даній справі, місцевим
судом покладено пояснення та докази
позивача на підтвердження позовних
вимог й залишено поза увагою позицію та
докази відповідача на спростування цих
вимог, відтак справу розглянуто
поверхово та однобічно.

За таких обставин, апеляційний
господарський суд приходить до
висновку, що обставини, на які
посилається апелянт доведено
належними та допустимими доказами, а
відтак апеляційна скарга підлягає
задоволенню, рішення місцевого суду -
скасуванню з постановленням нового про
відмову в позові як недоведеному.

З огляду на задоволення апеляційної
скарги, витрати зі сплати судового
збору на підставі ст.49 ГПК України за
розгляд апеляційної скарги
покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101-105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства «Ремпобутіндустрія»
задовольнити, рішення господарського
суду міста Києва від 04.12.2013р. у справі
№910/18663/13 скасувати.

Постановити нове рішення: В
задоволенні позову Комунального
підприємства з експлуатації і ремонту
житлового фонду «Житло-сервіс» до
Приватного підприємства
«Ремпобутіндустрія» про розірвання
договору та стягнення 43 478,40 грн.
відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства з
експлуатації і ремонту житлового фонду
«Житло-сервіс» (02081, м. Київ, вул.
Дніпровська Набережна, буд. 25-б;
ідентифікаційний код 31025659) на користь
Приватного підприємства
«Ремпобутіндустрія» (03115, м. Київ, вул.
Верховинна, буд. 18 , кв. 65 ;
ідентифікаційний код: 33238527) 1 433 (одну
тисячу чотириста тридцять три) грн. 75
коп. витрат зі сплати судового збору за
розгляд апеляційної скарги.

Видачу наказу доручити господарському
суду міста Києва.

Матеріали справи №910/18663/13 повернути до
господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
С.Я. Дикунська

Судді
Г.А. Жук

Н.М. Коршун