м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/24216/13 17.03.14

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "РИБНИЙ СВІТ КОМПАНІ"

до приватного підприємства "АРІС ГРУП"

про стягнення 248.106,62 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Верходанов О.А. - за
довіреністю від 10.12.2013 № 10/12/13;

відповідача: не з'явилися.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "РИБНИЙ СВІТ КОМПАНІ"
звернулося до Господарського суду
міста Києва із позовом до приватного
підприємства "АРІС ГРУП" про стягнення
з останнього заборгованості в сумі
248.106,62 грн.

Суть спору: позивач свої вимоги мотивує
тим, що відповідачем порушено грошове
зобов'язання за укладеним між ними
договором поставки від 13.12.2012 № 13/12/12-5П
у зв'язку із чим, позивачем заявлені
вимоги про стягнення з відповідача
заборгованості за отриманий, але не
оплачений у повному обсязі товар.
Загальна сума позовних вимог складає
248.106,62 грн, з яких: 150.783,80 грн - основна
заборгованість; 75.391,90 грн - штраф; 18.063,25
грн - пеня; 3.867,67 грн - 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 16.12.2013 прийнято позовну заяву
товариства з обмеженою
відповідальністю "РИБНИЙ СВІТ КОМПАНІ"
до розгляду та порушено провадження у
справі № 910/24216/13.

Ухвалою від 27.01.2014 Господарський суд
міста Києва, за клопотанням
повноваженого представника позивача,
продовжив строк розгляду спору в
порядку, передбаченому ст. 69
Господарського процесуального кодексу
України.

Винесені судом ухвали у даній справі
надсилалися відповідачеві на адресу
його місцезнаходження, яка відповідає
відомостям, внесених до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. Таким чином,
враховуючи викладене, відповідач, у
розумінні ст. 64 Господарського
процесуального кодексу України,
повідомлений судом про дату, час та
місце розгляду справи належним чином.

Відповідач в жодне судове засідання
свого повноважного представника не
направив, обґрунтованих письмових
пояснень з цього приводу до суду не
подав.

Крім того, відповідач правом наданим
ст. 59 Господарського процесуального
кодексу України не скористався,
відзиву на позов від останнього до суду
не надійшло. Таким чином, відповідно до
положень статті 75 Господарського
процесуального кодексу України, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні 17.03.2014 судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Отже, заслухавши доводи повноважного
представника позивача по суті даного
спору та дослідивши наявні докази у
матеріалах даної справи, Господарський
суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В :

Між товариством з обмеженою
відповідальністю "РИБНИЙ СВІТ КОМПАНІ",
як постачальником, (далі - позивач) та
приватного підприємства "АРІС ГРУП", як
покупцем, (далі - відповідач) укладено
договір поставки від 13 грудня 2012 року №
13/12/12-5П (далі - Договір).

Згідно предмету Договору позивач
зобов'язується постачати
відповідачеві, а останній приймати і
сплачувати продовольчі товари (риба,
морепродукти, рибопродукти та інше)
(далі - товар), згідно замовленням
відповідача, що оформлені за довільною
формою (п. 1.1 Договору).

У відповідності до умов, закріплених
сторонами у п. 1.4 Договору, накладна
складається позивачем згідно
погодженої заявки відповідача і умов
Договору та підписується обома
сторонами Договору (представниками
сторін).

Як визначено у п. 3.3 Договору, оплата за
товар здійснюється на умовах
попередньої оплати, оплати по факту
поставки товару або з відстрочкою
платежу.

Попередня оплата сплачується при
погоджені сторонами та на умовах
виставленого рахунку.

Оплату по факту поставки товару -
відповідач зобов'язаний здійснити
оплату на загальну суму кожної
накладної не пізніше терміну,
вказаного у видатковій накладній.

Оплату на умовах відстрочки платежу -
відповідач зобов'язаний здійснити
оплату на загальну суму кожної
накладної не пізніше терміну,
вказаного у видатковій накладній.

Пунктом 6.4 Договору передбачено, що у
випадку несвоєчасної оплати
поставленого товару відповідач
сплачує позивачеві пеню в розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який нараховується пеня від
суми заборгованості за кожен день
прострочення платежу.

У випадку нездійснення відповідачем
платежів за переданий товар та пені
понад 30 (тридцять) календарних днів з
моменту настання строку оплати згідно
відповідної накладної, з 31 (тридцять
першого) календарного дня,
нараховується штраф в розмірі 20 % від
несплаченої вартості переданого
відповідачеві товару. На 61 (шістдесят
перший) день прострочення оплати за
переданий товар по відповідній
накладній, нараховується штраф у
розмірі 50 % від несплаченої вартості
переданого відповідачеві товару (п. 6.4.1
Договору).

Статтею 193 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного
кодексу України договір є підставою
виникнення цивільних прав і обов'язків
(зобов'язань), які мають виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до вказівок закону,
договору (ст. 526 Цивільного Кодексу
України), а одностороння відмова від
виконання зобов'язання не допускаються
(ст. 525 Цивільного кодексу України).

Оскільки виходячи із змісту
правовідносин, останні є відносинами з
поставки товару, тому, права і обов'язки
сторін визначаються, у тому числі,
положеннями глави 54 Цивільного кодексу
України.

Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного
кодексу України унормовано, що за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму (ст. 655
Цивільного кодексу України).

Так, позивачем на підставі Договору
поставлено відповідачеві товар на
загальну суму 678.731,80 грн. Факт поставки
позивачем і отримання відповідачем
товару підтверджується такими
видатковими накладними, які підписані
з боку відповідача його особами, які
уповноважені довіреностями на
отримання від позивача
товарно-матеріальних цінностей на
підставі Договору, а саме: від 26.12.2012 №
СК-0009499 на суму 23.100,00 грн із строком
оплати до 02.01.2013; від 25.01.2013 № СК-0000859 на
суму 25.800,00 грн із строком оплати до
15.02.2013; від 06.02.2013 № СК-0001341 на суму 93.808,00
грн із строком оплати до 27.02.2013; від
19.02.2013 № СК-0001986 на суму 38.100,00 грн із
строком оплати до 12.03.2013; від 20.02.2013 №
СК-0002013 на суму 67.940,80 грн із строком
оплати до 13.03.2013; від 06.03.2013 № СК-0002876 на
суму 24.750,00 грн із строком оплати до
27.03.2013; від 06.03.2013 № СК-0002845 на суму 72.773,00
грн із строком оплати до 27.03.2013; від
11.03.2013 № СК-0002963 на суму 136.500,00 грн із
строком оплати до 01.04.2013; від 11.03.2013 №
СК-0002962 на суму 91.000,00 грн із строком
оплати до 01.04.2013; від 27.03.2013 № СК-0003807 на
суму 95.760,00 грн із строком оплати до
17.04.2013; від 27.03.2013 № СК-0003808 на суму 9.200,00
грн із строком оплати до 17.04.2013
(засвідчені копії наведених накладних
наявні у справі, а їх оригінали
оглянуті судом у судових засіданнях).
Крім того, виконання з боку позивача
зобов'язання також підтверджується
товарно-транспортними накладними,
засвідчені копії яких наявні у справі.

Згідно накладної від 29.03.2013 № 3, яка
міститься у матеріалах справи у
вигляді засвідченої копії, відповідач
повернув позивачеві частину від
отриманого товару на суму 90.090,00 грн.

Таким чином, з урахуванням наведеного
вище, позивачем поставлено, а
відповідачем отримано товар на
підставі Договору на загальну суму в
розмірі 588.641,80 грн.

Спір між сторонами судового процесу
виник в результаті допущення
відповідачем порушення грошового
зобов'язання за Договором, останній
отриманий товар на користь позивача
оплатив в частково в сумі 437.858,00 грн, що
призвело до виникнення у відповідача
перед позивачем заборгованості на суму
150.783,80 грн та звернення останнього до
господарського суду за захистом своїх
порушених прав.

Враховуючи, що у правовідносинах
сторін даного спору має місце допущене
з боку відповідача порушення грошового
зобов'язання, позивачем заявлені
позовні вимоги про застосування до
відповідача штрафних санкцій у вигляді
штрафу в сумі 75.391,90 грн і пені в сумі
18.063,25 грн; а також про застосування до
відповідача відповідальності,
встановленої ст. 625 ЦК України, шляхом
стягнення з відповідача 3 % річних в
сумі 3.867,67 грн.

Отже, виходячи з викладених вище
обставин та наявних у матеріалах даної
справи доказів, суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню частково з
урахуванням такого.

Приписом ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу
України визначено, що покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Положенням ч. 3 ст. 692 Цивільного кодексу
України визначено, що у разі
прострочення оплати товару продавець
має право вимагати, у тому числі, оплати
товару.

Від сторін спору до суду не надходили
докази, підтверджуючі факт погашення
відповідачем перед позивачем
заборгованості в сумі 150.783,80 грн.

Обов'язок доказування відповідно до
пункту 4 частини третьої статті 129
Конституції України та статті 33
Господарського процесуального кодексу
України розподіляється між сторонами
виходячи з того, хто посилається на
певні юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
заперечення. Відповідно до статті 34
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи.

Отже, підсумовуючи сукупність
наведених вище фактів, суд дійшов
висновку, що позовна вимога про
стягнення з відповідача боргу в сумі
150.783,80 грн за отриманий останнім, але не
оплачений на користь позивача товар,
підлягає задоволенню повністю, з тих
підстав, що факт наявності
заборгованості у відповідача перед
позивачем належним чином останнім
доведено, документально підтверджено,
і в той же час відповідачем жодними
доказами не спростовано.

З огляду на те, що відповідач своїми
діями порушив зобов'язання за
Договором (ст. 610 Цивільного кодексу
України), то він вважається таким, що
прострочив виконання (ст. 612 Цивільного
кодексу України), тому є підстави для
застосування відповідальності,
встановленої договором та законом.

Розглядаючи спір в частині позовних
вимог про застосування до відповідача
господарських санкцій у вигляді пені і
штрафу, суд виходить з такого.

Частиною 1 статті 230 Господарського
кодексу України встановлено, що
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

У відповідності ст. 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Положенням ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
унормовано, що розмір пені,
передбачений статтею 1 цього Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

При цьому, у відповідності до положень,
визначених ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України, нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Отже, з урахуванням правил,
встановлених наведеними вище нормами
матеріального права та виходячи зі
здійсненого позивачем розрахунку пені,
суд дійшов висновку про задоволення
даної вимоги частково, оскільки період
часу, за який нарахована позивачем
вказана господарська санкція, виходить
за шестимісячний строк, який
унормований ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України.

Таким чином, вимога позивача про
стягнення з відповідача пені підлягає
задоволенню в сумі 14.089,16 грн, за таким
розрахунком суду, здійсненого в межах
заявленого періоду часу та з
урахуванням правил, встановлених ч. 6
ст. 232 ГК України:

Сума боргу (грн)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір подвійної
облікової ставки НБУ в деньСума пені за
період прострочення339.783,8001.04.2013-30.04.20133015
%4.189,12249.783,8001.05.2013-14.05.20131415
%1.437,11200.783,8015.05.2013-09.06.20132615%2.145,36200.783,8010.06.201
3-11.06.2013214 %154,03150.783,8012.06.2013-12.08.20136214
%3.585,76150.783,8013.08.2013-29.09.20134813 %2.577,78

Відносно позовної вимоги про стягнення
з відповідача штрафу в сумі 75.391,90 грн,
що складає 50 % від загальної суми
заборгованості, то вона судом визнана
правомірною і такою, що підлягає
задоволенню повністю, за розрахунком
позивача, який перевірений і визнаний
судом вірним.

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 625
Цивільного кодексу України
встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Отже, оскільки відповідач прострочив
виконання грошового зобов'язання за
Договором, заявлена позивачем вимога
про стягнення з відповідача 3 відсотків
річних в сумі 3.867,67 грн визнається судом
правомірною та такою, що підлягає
задоволенню в повному обсязі, за
розрахунками позивача, які, у свою
чергу, перевірені і визнані судом
вірними.

З огляду на те, що позовні вимоги
підлягають задоволенню частково,
згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49 і
статтями 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного підприємства
"АРІС ГРУП" (02140, м. Київ, Дарницький
район, вул. Бориса Гмирі, буд. 1-Б/6,
квартира 164; ідентифікаційний код 37745249,
з будь-якого його рахунку виявленого
державним виконавцем під час
виконавчого провадження) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "РИБНИЙ СВІТ КОМПАНІ"
(08131, Київська обл., Києво-Святошинський
район, с. Софіївська Борщагівка, вул.
Чорновола, буд. 46 А; ідентифікаційний
код 35001610, на будь-який його рахунок
виявлений державним виконавцем під час
виконавчого провадження) основну
заборгованість в сумі 150.783,80 (сто
п'ятдесят тисяч сімсот вісімдесят три)
грн 80 коп.; штраф в сумі 75.391,90 (сімдесят
п'ять тисяч триста дев'яносто одна) грн
90 коп.; пеню в сумі 14.089,16 (чотирнадцять
тисяч вісімдесят дев'ять) грн 16 коп.; 3 %
річних в сумі 3.867,67 (три тисячі вісімсот
шістдесят сім) грн 67 коп.; витрати по
сплаті судового збору в сумі 4.882,65
(чотири тисячі вісімсот вісімдесят дві)
грн 65 коп.

3. В іншій частині позову відмовити
повністю.

4. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 20 березня 2014
року.

Суддя
С.В. Балац