ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року Справа № 5011-49/7477-2012

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді:Панової
І.Ю.,суддів:Білошкап О.В., Погребняка
В.Я.,розглянувши касаційну
скаргуДержавної податкової інспекції
в Оболонському районі ГУ Міндоходів у
м. Києвіна ухвалу та
постановугосподарського суду м. Києва
07.10.2013 року Київського апеляційного
господарського суду від 17.12.2013 рокуу
справі№ 5011-49/7477-2012 господарського суду
м. Києваза заявоюТовариства з
обмеженою відповідальністю "СБ план
бау Україна"про банкрутствоза участю
представників сторін: не з'явилися,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 07.06.2012 року порушено провадження у
справі № 5011-49/7477-2012 про банкрутство
Товариства з обмеженою
відповідальністю "СБ план бау Україна"
(далі - ТОВ "СБ план бау Україна")
відповідно до ст. 51 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(у редакції до набрання чинності з
19.01.2013 року змін, внесених Законом
України від 22.12.2011 року № 4212-VI) (далі -
Закон про банкрутство).

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 07.10.2013 року у справі № 5011-49/7477-2012
(суддя - Мандичев Д.В.) затверджено звіт
ліквідатора та ліквідаційний баланс,
припинено провадження у справі.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 17.12.2013 року у
справі № 5011-49/7477-2012 (головуючий суддя -
Копитова О.С., суддя - Гарник Л.Л., суддя -
Сотніков С.В.) апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції в
Оболонському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві (далі -
ДПІ) залишено без задоволення, а ухвалу
господарського суду м. Києва від 07.10.2013
року у справі № 5011-49/7477-2012 - без змін.

Не погоджуючись із ухвалою
господарського суду м. Києва від 07.10.2013
року та постановою Київського
апеляційного господарського суду від
17.12.2013 року у справі № 5011-49/7477-2012, ДПІ
звернулася до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в
якій просить ухвалу господарського
суду м. Києва від 07.10.2013 року та
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 17.12.2013 року у
справі № 5011-49/7477-2012 скасувати,
провадження у справі припинити.

В обґрунтування доводів касаційної
скарги скаржник посилається на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, зокрема ст. 51
Закону про банкрутство, Господарського
кодексу України (далі - ГК України),
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України), а також вказує на неповне
встановлення обставин справи.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України, розглянувши наявні
матеріали справи, обговоривши доводи
касаційної скарги, дослідивши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою господарського суду м.
Києва від 11.07.2012 року у справі №
5011-49/7477-2012 ТОВ "СБ план бау Україна"
визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру, призначено
ліквідатором банкрута арбітражного
керуючого Юринця А.В. та зобов'язано
ліквідатора надати суду ліквідаційний
баланс банкрута та звіт ліквідатора.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 04.09.2012 року
постанову господарського суду м. Києва
від 11.07.2012 року у справі № 5011-49/7477-2012
залишено без змін, апеляційну скаргу
ДПІ у Оболонському районі м. Києва ДПС -
без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду
України від 22.11.2012 року касаційну
скаргу ДПІ у Оболонському районі м.
Києва ДПС залишено без задоволення,
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 04.09.2012 року у
справі № 5011-49/7477-2012 - без змін.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 07.10.2013 року у справі № 5011-49/7477-2012
затверджено звіт ліквідатора та
ліквідаційний баланс, припинено
провадження у справі.

Залишаючи вказану ухвалу без змін, суд
апеляційної інстанції в постанові від
17.12.2013 року у справі № 5011-49/7477-2012 вказав
на те, що оскаржуючи ухвалу, прийняту за
наслідками розгляду звіту ліквідатора
та затвердження ліквідаційного
балансу, скаржник посилається на норми
ЦК України та ГК України, що регулюють
загальний порядок ліквідації
юридичних осіб та дотримання яких є
необхідним при зверненні особи до
господарського суду з заявою про
визнання його банкрутом. На жодну норму
закону, яка регулює проведення
ліквідаційної процедури в межах
провадження у справі про банкрутство,
скаржник не посилається, як і не
визначає яких саме порушень
припустився господарський суд при
прийнятті рішення про затвердження
звіту ліквідатора боржника. Не вказує,
скаржник і на будь-які недоліки в
роботі ліквідатора, що могли б бути
підставою для не затвердження його
звіту та направлення його на
доопрацювання.

При цьому, як встановлено судом
апеляційної інстанції, з апеляційною
скаргою, що містить такі самі
обґрунтування, ДПІ вже зверталася до
Київського апеляційного
господарського суду, оскаржуючи
постанову господарського суду м. Києва
від 11.07.2012 року в цій справі про
визнання боржника банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури.

Вказана постанова залишена без змін за
наслідками апеляційного та
касаційного оскарження.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
дійшов вірного висновку, що доводам
апелянта, що визначені в апеляційній
скарзі вже була надана оцінка, як судом
апеляційної інстанції, так і судом
касаційної інстанції і вони визнані
безпідставними та необґрунтованими.

Однак, враховуючи приписи ст. 101 ГПК
України щодо повноважень апеляційного
суду при розгляді апеляційних скарг,
суд апеляційної інстанції переглянув
ухвалу господарського суду м. Києва від
07.10.2013 року, прийняту за наслідками
розгляду звіту ліквідатора та
затвердження ліквідаційного балансу.

Зокрема, судом апеляційної інстанції
було встановлено наявність всіх
підстав для затвердження звіту
ліквідатора, ліквідаційного балансу та
відповідно припинення провадження у
справі судом першої інстанції.

Перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваної ухвали
місцевого господарського суду у
повному обсязі, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про
відсутність правових підстав для її
зміни чи скасування. Порушень норм
матеріального чи процесуального права,
які могли призвести до зміни чи
скасування даної ухвали, судом
апеляційної інстанції не встановлено
та не доведено скаржником.

Відповідно до ст. 32 Закону про
банкрутство після завершення всіх
розрахунків з кредиторами ліквідатор
подає до господарського суду звіт та
ліквідаційний баланс, господарський
суд після заслуховування звіту
ліквідатора та думки членів комітету
кредиторів виносить ухвалу про
затвердження звіту ліквідатора та
ліквідаційного балансу. Якщо за
результатами ліквідаційного балансу
після задоволення вимог кредиторів не
залишилося майна, господарський суд
виносить ухвалу про ліквідацію
юридичної особи - банкрута.

Господарський суд припиняє
провадження у справі про банкрутство,
як це передбачено в п. 6 ст. 40 Закону про
банкрутство, у разі затвердження звіту
ліквідатора в порядку ст. 32 даного
Закону.

Згідно зі ст. 1117 ГПК України касаційна
інстанція не має права встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не
були встановлені у рішенні або
постанові господарського суду чи
відхилені ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково
перевіряти докази.

Відповідно до ст. 1119 ГПК України
касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право,
зокрема, залишити рішення першої
інстанції або постанову апеляційної
інстанції без змін, а скаргу без
задоволення, залишити в силі одне із
раніше прийнятих рішень або постанов.

На підставі викладеного, колегія
суддів Вищого господарського суду
України вважає, що відповідно до вимог
ст. 43 ГПК України ухвала суду першої
інстанції та постанова суду
апеляційної інстанції ґрунтуються на
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді всіх обставин справи,
прийняті з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
у зв'язку з чим підстав для їх
скасування не вбачається.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11113 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції в Оболонському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду м. Києва від
07.10.2013 року та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
17.12.2013 року у справі № 5011-49/7477-2012
залишити без змін.

Головуючий: Панова І.Ю. Судді:Білошкап
О.В. Погребняк В.Я.