КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2014 р.
Справа№ 910/7421/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Копитової О.С.

суддів: Доманської М.Л.

Разіної Т.І.

при секретарі судового засідання -
Атарщіковій А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк»

на ухвалу господарського суду м. Києва
від 11.09.2013 року

по справі № 910/7421/13 (суддя Мандичев
Д.В.)

за заявою публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та кредит» в
особі Криворізької філії публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та кредит»

до приватного підприємства
«Старлайт»

про банкрутство

за участю представників:

від скаржника: Хорошева К.М.,
довіреність № 4232, 4233 від 28.11.2013

від заявника: Мухоїд Г.В., довіреність
№ 1-132000/12180 від 26.11.2013

від боржника: не з'явився

ліквідатор: арбітражний керуючий
Єрохін О.П.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 11.09.2013 по справі № 910/7421/13
(суддя Мандичев Д.В.) відмовлено
публічному акціонерному товариству
«Універсал Банк» (надалі по тексту ПАТ
«Універсал Банк», банк, апелянт) у
задоволенні скарги на дії ліквідатора.

Обґрунтовуючи зазначену ухвалу
господарський суд м. Києва не знайшов
порушень розпорядником майна вимог
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» при
проведенні процедури розпорядження
майном. Відмову в визнанні
кредиторських вимог суд визнав
правомірною з підстав відсутності у
розпорядника майна на час розгляду
кредиторських вимог ПАТ «Універсал
Банк» доказів щодо вчинення банком дій
по стягненню з боржника заборгованості
в судовому порядку.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою
суду першої інстанції, ПАТ «Універсал
Банк» звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу господарського суду
міста Києва від 11.09.2013 по справі №
910/7421/13, визнати неправомірними дії
ліквідатора щодо невключення до
реєстру вимог кредиторів грошових
вимог ПАТ «Універсал банк»; визнати ПАТ
«Універсал Банк» кредитором ПП
«Старлайт» на суму 162 120,69 грн. та
зобов'язати розпорядника майна
включити грошові вимоги банку до
реєстру вимог кредиторів ПП
«Старлайт».

Обґрунтовуючи подану скаргу, ПАТ
«Універсал Банк» посилається на
порушення місцевим господарським
судом норм процесуального права, а
також невідповідності висновків,
викладених в зазначеній ухвалі,
обставинам справи. При цьому банк
наголошує, що не отримував від
господарського суду жодних
повідомлень про призначення дати
засідання на якому розглядалась подана
скарга, що у відповідності до положень
ст. 111-10 Господарського процесуального
кодексу України є підставою для
скасування ухвали господарського суду.
Апелянт зазначає, що був позбавлений
можливості надати суду першої
інстанції всі необхідні документи в
підтвердження викладених в скарзі
обставин і фактів, що призвело до
відмови у задоволенні скарги на дії
розпорядника майна.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 16.12.2013 колегією
суддів у складі: головуючого судді -
Копитової О.С., суддів: Разіної Т.І.,
Сотнікова С.В. відновлено публічному
акціонерному товариству «Універсал
Банк» строк на подання апеляційної
скарги, прийнято апеляційну скаргу до
провадження та призначено її до
розгляду на 30.12.2013.

Розпорядженням заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 30.12.2013, у
зв'язку з перебуванням судді Копитової
О.С., судді Разіної Т.І. та судді
Сотнікова С.В. у відпустці, склад
колегії було змінено та доручено
здійснювати розгляд справи колегії у
складі: головуючого судді - Остапенка
О.М. суддів: Верховця А.А., Шаптали Є.Ю.

Ухвалою суду від 30.12.2013 колегією суддів
справу прийнято до свого провадження
та призначено розгляд апеляційної
скарги на 14.01.2014.

Розпорядженням заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду від 14.01.2014, у
зв'язку з перебуванням судді Остапенка
О.М. у відпустці та участю судді Шаптали
Є.Ю. у розгляді інших справ склад
колегії було змінено та доручено
здійснювати розгляд справи колегії у
складі: головуючого судді - Разіної Т.І.
суддів: Верховця А.А., Доманської М.Л.

Ухвалою суду від 14.01.2014 колегією суддів
справу прийнято до провадження та
призначено розгляд апеляційної скарги
на 28.01.2014.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 28.01.2014, у
зв'язку із виходом судді Копитової О.С.
з відпустки та участю судді Верховця
А.А. у розгляді інших справ, склад
колегії було змінено та доручено
здійснювати розгляд справи колегії у
складі: головуючого судді - Копитової
О.С. суддів: Доманської М.Л., Разіної Т.І.

Ухвалою суду від 28.01.2014 колегією суддів
справу прийнято до свого провадження.

Іншою ухвалою від 28.01.2014 розгляд
апеляційної скарги відкладено на
11.02.2014.

Ухвалою суду від 11.02.2014 продовжено
строк розгляду апеляційної скарги та
відкладено судове засідання на 25.02.2014.

До відділу документального
забезпечення суду від ліквідатора
банкрута арбітражного керуючого
Єрохіна О.П. надійшов відзив на
апеляційну скаргу, згідно якого
останній не погоджується з доводами
скаржника, вважає свої дії як
розпорядника майна такими, що
відповідають нормам чинного
законодавства та просить суд відмовити
в задоволенні апеляційної скарги.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши правильність застосування
господарським судом при прийнятті
оскарженої ухвали норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Частиною 2 ст. 4-1 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що господарські суди
розглядають справи про банкрутство у
порядку провадження, передбаченому цим
Кодексом, з урахуванням особливостей,
встановлених Законом України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

Пункт 1 ст. 2 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
встановлює, що провадження у справах
про банкрутство регулюється цим
Законом, Господарським процесуальним
кодексом України, іншими законодавчими
актами України.

Згідно приписів ст. 104 Господарського
процесуального кодексу України
порушення норм процесуального права є
в будь-якому випадку підставою для
скасування рішення місцевого
господарського суду, якщо справу
розглянуто господарським судом за
відсутністю будь-якої із сторін, не
повідомленої належним чином про місце
засідання суду.

В поданій апеляційній скарзі банк
наголошує, що не був повідомлений судом
у встановленому порядку про проведення
судового засідання на якому
розглядалась його скарга подана на дії
розпорядника майна і за результатами
якого в її задоволенні було відмовлено.

Як убачається з матеріалів справи
01.08.2013 року до господарського суду м.
Києва звернулось ПАТ «Універсал Банк»
зі скаргою на дії ліквідатора
арбітражного керуючого Єрохіна О.П.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 06.08.2013 розгляд зазначеної скарги
було призначено на 21.08.2013.

Ухвалою господарського суду від 21.08.2013
розгляд скарги було відкладено на
11.09.2013.

Матеріали справи не містять належних
доказів на підтвердження повідомлення
скаржника про розгляд поданої скарги,
докази отримання банком ухвал суду
відсутні.

Враховуючи викладені обставини,
колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду
вважає, що ухвала господарського суду
міста Києва від 11.09.2013 підлягає
скасуванню з прийняттям апеляційним
судом нового рішення.

Згідно ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник
обґрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього.

Обґрунтовуючи неподання доказів до
суду першої інстанції, апелянт вказує
на неможливість такого подання в
зв'язку з неповідомленням його про дату
судового засідання.

Враховуючи, що апеляційним судом
встановлений факт неналежного
повідомлення банку про проведення
судового засідання колегія суддів
приймає докази останнього, що не були
надані до суду першої інстанції

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
розпорядник майна - фізична особа, яка
відповідно до судового рішення
господарського суду забезпечує
здійснення процедури розпорядження
майном. Під розпорядженням майном
розуміється система заходів щодо
нагляду та контролю за управлінням і
розпорядженням майном боржника з метою
забезпечення збереження, ефективного
використання майнових активів
боржника, проведення аналізу його
фінансового становища, а також
визначення наступної оптимальної
процедури (санації, мирової угоди чи
ліквідації) для задоволення в повному
обсязі або частково вимог кредиторів.

Перелік прав та обов'язків
розпорядника майна визначений в ст.ст.
22, 98 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Відповідно до ч. 3 ст. 98 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
під час реалізації своїх прав та
обов'язків арбітражний керуючий
(розпорядник майна, керуючий санацією,
ліквідатор) зобов'язаний діяти
добросовісно, розсудливо, з метою, з
якою ці права та обов'язки надано
(покладено), обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії), на підставі, у межах та
спосіб, що передбачені Конституцією та
законодавством України про
банкрутство.

Приписами п. 5 ст. 23 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
встановлено, що розпорядник майна
боржника не пізніше ніж на десятий день
з дня, наступного після закінчення
встановленого частиною першою цієї
статті строку, з урахуванням
результатів розгляду вимог кредиторів
боржником повністю або частково визнає
їх або відхиляє з обґрунтуванням
підстав визнання чи відхилення, про що
письмово повідомляє заявників і
господарський суд, а також подає до
суду письмовий звіт про надіслані всім
кредиторам боржника повідомлення про
результати розгляду грошових вимог та
їх отримання кредиторами разом з
копіями повідомлень про вручення
поштового відправлення та описів
вкладення в поштове відправлення або
інших документів, що підтверджують
надсилання повідомлення кредиторами.

Обґрунтовуючи подану до місцевого
господарського суд скаргу, банк
посилався на порушення арбітражним
керуючим Єрохіним О.П. вимог Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» під час
виконання ним обов'язків розпорядника
майна боржника. Скаржник зазначає, що у
відповідь на кредиторську заяву,
відправлену 18.06.2013, арбітражний
керуючий листом від 16.07.2013 з посиланням
на приписи ст.ст. 256, 257, 261 Цивільного
кодексу України, повідомив банк про
відсутність правових підстави для
включення до реєстру вимог кредиторів
грошових вимог ПАТ «Універсал Банк»,
оскільки банк нібито пропустив строки
позовної давності для звернення до
суду за захистом свого права.

На ті ж самі порушення, що на його думку
вчинені арбітражним керуючим Єрохіним
О.П. як розпорядником майна боржника,
посилався апелянт і в апеляційній
скарзі.

Колегією суддів встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
18.06.2013 банк звернувся з вимогами до
боржника у встановлений законом строк.
При цьому, до матеріалів поданої заяви
додано докази направлення копії
зазначеної заяви на адресу боржника та
розпорядника майна.

Згідно пояснень розпорядника майна, у
відповідь на подану заяву на адресу
банку було направлено лист в якому
повідомлялось про відхилення
заявлених вимог.

Матеріали справи містять копію листа
розпорядника майна датованого 16.07.2013, в
якому останній зазначає про відхилення
кредиторських вимог банку з підстав
пропущення останнім строку позовної
давності, при тому, що попереднє судове
засідання було призначено на 18.07.2013.
Жодних вимог щодо подання додаткових
доказів на підтвердження своїх вимог
розпорядник майна не висував.

Під час розгляду апеляційної скарги
банку на ухвалу попереднього засідання
від 18.07.2013 року судом встановлено
правомірність заявлених банком вимог в
частині основного боргу та відсотків і
відповідно висновки розпорядника
майна щодо відхилення вимог банку є
необґрунтованими. Постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 25.02.2014 року
частково скасовано ухвалу
господарського суду м. Києва від 18.07.2013
року, прийняту за наслідками
попереднього засідання, визнано
кредиторські вимоги банку до боржника
на суму 150 311,79 грн.

З урахуванням викладених обставин
скарга банку подана на дії
розпорядника майна підлягає
частковому задоволенню, а кредиторські
вимоги включенню до реєстру вимог
кредиторів боржника.

На підставі викладеного вище та,
керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії
розпорядника майна приватного
підприємства «Старлайт» щодо не
включення до реєстру вимог кредиторів
вимог публічного акціонерного
товариства «Універсал Банк».

Зобов'язати розпорядника майна
боржника включити до реєстру вимог
кредиторів приватного підприємства
«Старлайт» вимоги публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» на суму 150 311,79 грн.

Матеріали справи № 910/7421/13 повернути до
господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України протягом
двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя
О.С. Копитова

Судді
М.Л. Доманська

Т.І. Разіна