ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

11.03.2014Справа №901/526/14

За позовом Ялтинської міської ради (пл.
Советська, 1, місто Ялта, АР Крим, 98600)

до відповідача - приватного
підприємства "КГН-7" (вул. Петровського,
21, смт. Кореїз, місто Ялта, 98600)

про розірвання договору оренди.

Суддя І.І.
Дворний.

Представники від сторін:

від позивача - Койков Д.Г, довіреність
№02.11-07/197 від 03.03.2014, представник;

від відповідача - Соловйов О.О,
довіреність №1012/2014-1Д від 24.02.2014,
представник.

Суть спору: 06 лютого 2014 року Ялтинська
міська рада звернулась до
господарського суду Автономної
Республіки Крим із позовною заявою до
приватного підприємства "КГН-7" у якій
просить суд розірвати договір оренди
земельної ділянки (кадастровий
№:01:023:0118) площею 0.5600 га,
розташованої за адресою: м. Ялта, вул.
Комунарів, в районі будинку №8, для
будівництва та обслуговування
курортного готелю, укладений 02 лютого
2009 року між Ялтинською міською радою та
приватним підприємством "КГН-7",
терміном на 50 років, зареєстрований в
КРФ ДП "ЦДЗК при держкомземі України
01.04.2009 року за №17. Судові витрати
позивач просив покласти на
відповідача.

Позовні вимоги ґрунтуються на приписах
статей 16, 26 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», статей 24, 25,
31, 32 Закону України "Про оренду землі",
положеннях Господарського
процесуального кодексу України та
мотивовані тим, що відповідач в
порушення умов договору оренди землі
від 02 лютого 2009 року, укладеного між ним
та Ялтинською міською радою, де
предметом є земельна ділянка загальною
площею 0,5600 га., що розташована за
адресою: м. Ялта, вул. Комунарів, в
районі будинку №8 та надана для
будівництва та обслуговування
курортного готелю, не приступив до
освоєння вказаної земельної ділянки та
не здійснює безпосереднє користування
нею згідно до умов використання, які
встановлені умовами договору оренди,
що за переконанням Ялтинської міської
ради є підставою для дострокового
розірвання договору.

Ухвалою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 10
лютого 2014 року позовна заява прийнята
до розгляду та порушено провадження у
справі.

Через неявку представників сторін у
судове засідання, що відбулось 25 лютого
2014 року, суд в порядку приписів статті 77
Господарського процесуального кодексу
України розгляд справи відкладав, про
що виніс відповідну ухвалу.

26 лютого 2014 року до суду від приватного
підприємства "КГН-7" надійшов відзив на
позовну заяву, у якому останній, не
погоджуючись з заявленими позовними
вимогами, повідомив суд, що враховуючи
характер правовідносин, перший етап
виконання договору та використання
земельної ділянки - це будівництво, а
вже після його завершення -
обслуговування курортного готелю. При
цьому, договором не передбачено
обов'язку орендаря розпочати
будівництво у певний строк чи
закінчити будівництво до певної дати.

За переконанням відповідача, для того,
щоб розпочати будівництво треба
спочатку виконати певний обсяг роботи,
який направлений на отримання
документів, що надають право на
виконання будівельних робіт. Приватне
підприємство "КГН-7", у свою чергу,
здійснило цілий ряд заходів
направлених на виконання умов договору
та будівництво курортного готелю, що
свідчить про те, що відповідач
приступив до використання земельної
ділянки у встановлений договором
оренди термін і виключає можливість
настання правових наслідків у вигляді
розірвання договору оренди.

Більш того, за переконанням
відповідача, в даному випадку відсутні
ознаки істотних порушень договору, а
доказів того, що земельна ділянка
використовується не за цільовим
призначенням позивач не надав тому і
підстави розірвання договору відсутні.

У судове засідання, що відбулось 11
березня 2014 року, з'явився представник
позивача, який наполягав на вимогах
заявленого позову. Представник
відповідача, у свою чергу, проти
задоволення позовних вимог
заперечував з підстав викладених у
відзиві на позовну заяву. Вказані
пояснення сторін прийняті судом до
розгляду.

Судовий процес фіксувався за допомогою
звукозаписувального пристрою в
порядку статті 81-1 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2008 року на 21 сесії 5 скликання
Ялтинської міської ради прийнято
рішення №173 «Про передачу в оренду ПП
«КГН-7» земельної ділянки площею 0,5600 га.
для будівництва та обслуговування
курортного готелю за адресою: м. Ялта,
вул. Комунарів, в районі будинку №8, на
землях Ялтинської міської ради» (9-10),
яким, серед іншого, вирішено затвердити
ПП «КГН-7» проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
курортного готелю на земельній ділянці
площею 0,5600 га. за адресою: м. Ялта, вул.
Комунарів, в районі будинку №8;
передати ПП «КГН-7» в оренду строком на
50 (п'ятдесят) років земельну ділянку
площею 0,5600 га. (кадастровий номер
:01:023:0118), із земель загального
користування Ялтинської міської ради -
(рядок 12.4 шифр 97 форми 6 - зем.), у тому
числі по угіддях: 0,5600 га. - «землі для
відпочинку та інші відкриті землі»,
«зелені насадження загального
користування (графи 55, 56 форми 6 - зем.)
для будівництва та обслуговування
курортного готелю, розташовану за
адресою: м. Ялта, вул. Комунарів, в
районі будинку №8, (код за УКЦИЗ 1.11.6 -
іншої комерційної діяльності) та у
місячний термін встановити межі
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) після чого укласти з
Ялтинською міською радою договір
оренди земельної ділянки на протязі
6-ти місяців.

Матеріали справи свідчать про те, що на
виконання вказаного рішення, 02 лютого
2009 року Ялтинська міська рада (за
договором орендодавець) та приватне
підприємство "КГН-7" (за договором
орендар) уклали договір оренди
земельної ділянки, відповідно до
пункту 1.1 якого, орендодавець надає, а
орендар приймає в оренду земельну
ділянку (згідно з Українським
класифікатором цільового використання
землі - УКЦИЗ): «інша комерційна
діяльність», код - 1.11.6, розташовану за
адресою: Автономна Республіка Крим,
місто Ялта, вулиця Комунарів, в районі
будинку №8 (кадастровий № :01:023:0118)
(а.с. 12-19).

У пункті 2.1 договору оренди сторони
дійшли згоди, що в оренду надається
земельна ділянка загальною площею 0,5600
га., в тому числі по угіддях: 0,5600 га. -
«землі для відпочинку та інші відкриті
землі», в тому числі «зелені насадження
загального користування» (графи 55, 56
форми 6 - зем.).

На земельній ділянці будівлі та
споруди відсутні.

Нормативна грошова оцінка земельної
ділянки, згідно виписки з технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, становить
7542328,23 гривень. Земельна ділянка, що
надана в оренду, не має недоліків, які
суттєво впливають на її використання
(пункти 2.2-2.4 договору).

У пункті 2.5 договору сторони закріпили
обмеження і обтяження (сервітути) права
користування землею (їх найменування
та коди), а саме: дотримання правил
охорони зелених насаджень у містах та
інших населених пунктах України
(КОПСЗІЗУ-1.3); дотримання режиму
санітарно-захисної зони
інженерно-технічних споруд і
комунікацій (газопровід) на ділянці
площею 0,1348 га. (КОПСЗІЗУ - 4.3.1);
дотримання режиму санітарно-захисної
зони інженерно-технічних споруд і
комунікацій (каналізація) на ділянці
площею 0,0945 га. (КОПСЗІЗУ-4.3.1); дотримання
режиму санітарно-захисної зони
інженерно-технічних споруд і
комунікацій (лоток) на ділянці площею
0,0500 га. (КОПСЗІЗУ-4.3.1); дотримання режиму
санітарно-захисної зони
інженерно-технічних споруд і
комунікацій (телефонний кабель) на
ділянці площею 0,0412 га. (КОПСЗІЗУ-4.3.1);
дотримання режиму санітарно-захисної
зони інженерно-технічних споруд і
комунікацій (водопровід) на ділянці
площею 0,0285 га. (КОПСЗІЗУ-4.3.1); дотримання
режиму санітарно-захисної зони
інженерно-технічних споруд і
комунікацій (електричний кабель) на
ділянці площею 0,0200 га. (КОПСЗІЗУ-4.3.1);
заборона будівництва об'єктів на
ділянці площею 0,0258 га. (КОПСЗІЗУ-1.4).

Згідно пункту 3.1 договір оренди
укладено строком на 50 років.

Відповідно до пункту 4.1 договору оренди
з урахуванням договору про внесення
змін від 11 жовтня 2011 року, орендна плата
сплачується орендарем у грошовій формі
в сумі: на період будівництва об'єкту
(до 01 січня 2015 року з моменту державної
реєстрації даного договору) - 125195,71 грн.,
яка щорічно корегується по формулі у
рік, з 01 січня 2015 року - 625966,26 грн., яка
також щорічно корегується по формулі у
рік. Орендна плата вноситься орендарем
щомісячно рівними частинами у строк до
30 числа місяця, наступного за
розрахунковим.

Досліджуючи умови укладеного між
сторонами договору судом встановлено,
що згідно його пунктів 5.1, 5.2 земельна
ділянка надається в оренду для
будівництва та обслуговування
курортного готелю. Цільове призначення
земельної ділянки - інша комерційна
діяльність.

У пункті 6.5 договору сторони дійшли
згоди, що термін освоєння земельної
ділянки 2 (два) роки з моменту укладення
договору та його державної реєстрації.
У разі якщо орендар не приступить до
використання земельної ділянки в
зазначені строки або буде його
використовувати не за цільовим
призначенням, договір розривається в
порядку, встановленому чинним
законодавством.

Також, сторони закріпили свої права та
обов'язки, зокрема, відповідно до
пункту 9.1.2 договору, орендодавець
вправі вимагати від орендаря
використання земельної ділянки
відповідно з метою, визначеною у пункті
5.1. цього договору. Орендар, у свою
чергу, зобов'язався приступити до
використання земельної ділянки після
державної реєстрації договору оренди і
підписання акту прийому-передачі та
використовувати орендовану земельну
ділянку відповідно з метою, визначеною
у пункті 5.1. цього договору,
дотримуючись при цьому вимог чинного
земельного та екологічного
законодавства, державних і місцевих
стандартів, норм і правил щодо
використання землі (пункт 9.4 договору).

Сторони домовились, що дія договору
припиняється шляхом його розірвання,
зокрема у випадку неосвоєння земельної
ділянки протягом 2 (двох) років (пункт
12.4.1).

З матеріалів справи вбачається, що
договір зареєстрований в КРФ ДП «ЦДЗК»
при Держкомземі України, про що в
Державному реєстрі земель вчинено
запис від 01 квітня 2009 року за №17.

16 серпня 2013 року позивачем складена
службова записка з якої вбачається, що
згідно протоколу виїзду робочої групи
по інвентаризації (обстеженню)
земельних ділянок, переданих в оренду
юридичним особам на території
Ялтинської міської ради та
встановленню фактів відповідності
фактичного використання орендованих
земельних ділянок їх цільовому
призначенню від 29 квітня 2011 року №2
визначено, що спірна земельна ділянка
розташована на схилі, частково
обгороджена по периметру парканом, на
території розташовані зелені
насадження (довголітні дерева та кущі),
на земельній ділянці будівельна
діяльність не ведеться (а.с. 36-37).

25 вересня 2013 року на 34 сесії 6 скликання
Ялтинська міська рада у зв'язку з
тривалим неосвоєнням земельної
ділянки приватним підприємством
«КГН-7» , відповідно до пункту 6.5 розділу
6 та пункту 12.4.1 розділу 12 договору
оренди земельної ділянки,
зареєстрованого в КРФ ДП «ЦДЗК» при
Держкомземі України в Державному
реєстрі земель від 01.04.2009 за №17,
розглянувши договір про зміну договору
оренди земельної ділянки,
зареєстрований в поземельній книзі від
21.11.2011 за №00099, службову записку на
ім'я міського голови від 16.08.2013
№02.16-37/81/1, протокол виїзду робочої
групи з інвентаризації (обстеження)
земельних ділянок, переданих в оренду
юридичним особам на території
Ялтинського міської ради, і
встановлення фактів відповідності
фактичного використання орендованих
земельних ділянок їх цільовим
призначенням від 29.04.2011 № 2,
повідомлення про початок виконання
підготовчих робіт/про зміну даних у
повідомленні про початок виконання
підготовчих робіт від 26.09.2011 № 822,
враховуючи пропозиції постійної
комісії міської ради по
землекористуванню та екології,
керуючись статтею 32 Закону України
«Про оренду землі», статтею 26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» прийняла рішення №41 «Про
розірвання договору оренди земельної
ділянки з приватним підприємством
«КГН-7», розташованої за адресою: м.
Ялта, вул. Комунарів, в районі будинку
№8, у зв'язку з тривалим неосвоєнням»
(а.с. 41).

За твердженням позивача, відповідач в
порушення умов пункту 5.6 договору
оренди землі від 02 лютого 2009 року так і
не приступив до освоєння спірної
земельної ділянки, що послугувало
підставою для звернення позивача до
суду з вимогою про примусове
розірвання договору оренди землі.

Оцінюючи подані учасниками судового
процесу докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, та
враховуючи, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, суд вважає позов
обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Статтею 2 Закону України "Про оренду
землі" передбачено, що відносини,
пов'язані з орендою землі, регулюються
Земельним кодексом України, Цивільним
кодексом України, цим Законом, законами
України, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до них, а
також договором оренди землі.

За приписами статті 1 Закону України
"Про оренду землі", оренда землі - це
засноване на договорі строкове платне
володіння і користування земельною
ділянкою, необхідною орендареві для
проведення підприємницької діяльності
та інших видів діяльності.

Як визначено статтею 25 Закону України
«Про оренду», до основних обов'язків
орендаря віднесено обов'язок
приступати до використання земельної
ділянки у строки, встановлені
договором оренди землі, зареєстрованим
в установленому законом порядку;
виконувати встановлені щодо об'єкта
оренди обмеження (обтяження) у обсязі,
передбаченому законом або договором
оренди землі; дотримуватися режиму
використання земель
природно-заповідного та іншого
природоохоронного призначення,
оздоровчого, рекреаційного та
історико-культурного призначення; у
п'ятиденний строк після державної
реєстрації договору оренди земельної
ділянки державної або комунальної
власності надати копію договору
відповідному органу доходів і зборів.
При цьому, в силу частини 1 статті 24
Закону України «Про оренду» , до прав
орендаря відноситься, зокрема, право
вимагати від орендаря використання
земельної ділянки за цільовим
призначенням згідно з договором
оренди.

Відповідно до статті 35 Закону України
«Про охорону земель»,
землекористувачі, у тому числі
орендарі при здійсненні господарської
діяльності зобов'язані: забезпечувати
використання земельних ділянок за
цільовим призначенням та
дотримуватися встановлених обмежень
(обтяжень) на земельну ділянку.

Так, поділ земель за цільовим
призначенням встановлений статтею 19
Земельного кодексу України, яка
визначає, що землі України за основним
цільовим призначенням поділяються на
визначені такою нормою категорії, до
яких належать: землі
сільськогосподарського призначення;
землі житлової та громадської
забудови; землі природно-заповідного
та іншого природоохоронного
призначення; землі оздоровчого
призначення; землі рекреаційного
призначення; землі
історико-культурного призначення;
землі лісогосподарського призначення;
землі водного фонду; землі
промисловості, транспорту, зв'язку,
енергетики, оборони та іншого
призначення.

Віднесення земель до тієї чи іншої
категорії здійснюється на підставі
рішень органів державної влади,
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим, Ради міністрів Автономної
Республіки Крим та органів місцевого
самоврядування відповідно до їх
повноважень (частина перша статті 20
Земельного кодексу України).

При цьому, в силу частини 5 цієї норми,
види використання земельної ділянки в
межах певної категорії земель (крім
земель сільськогосподарського
призначення та земель оборони)
визначаються її власником або
користувачем самостійно в межах вимог,
встановлених законом до використання
земель цієї категорії, з урахуванням
містобудівної документації та
документації із землеустрою.

Тобто, законодавство України поділяє
землі України за цільовим призначення
та, крім цього, за функцією
використання.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачу надана в оренду земельна
ділянка, яка за цільовим використанням
відноситься до земель іншої
комерційної діяльності, при цьому, за
функціональним призначенням - для
будівництва та обслуговування
курортного готелю, що, згідно
Українського класифікатора цільового
використання, який затверджено листом
Держкомзему України від 24.04.98 за
№14-1-7/1205, відповідає коду - 1.11.6.
Класифікація угідь земельної ділянки
(у відповідності зі «Звітом про
наявність земель та розподілу їх по
власникам землі, землекористувачам,
угіддям та видам економічно
діяльності» - форма 6-зем.) - землі
загального користування Ялтинської
міської ради (строчка 12.4 шифр 97 форми
6-зем.), по угіддям - «землі для
відпочинку та інші відкриті землі», у
тому числі «релеї насадження
загального користування» (графи 55. 56
форми 6-зем.).

Отже, цільовим призначенням
відповідної земельної ділянки є землі
іншої комерційної діяльності; за
функціональним призначенням -
відповідна земельна ділянка надана для
будівництва та обслуговування
курортного готелю, що знайшло своє
відображення у договорі оренди (пункт
1.1, 2.1, 5.1 договору).

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про державний контроль за
використанням та охороною земель", не
виконання вимог щодо використання
земель за цільовим призначенням - є
невикористання земельної ділянки, крім
реалізації науково обґрунтованих
проектних рішень, або фактичне
використання земельної ділянки, яке не
відповідає її цільовому призначенню,
встановленому при передачі земельної
ділянки у власність чи наданні в
користування, в тому числі в оренду, а
також недодержання режиму
використання земельної ділянки або її
частини в разі встановлення обмежень
(обтяжень).

Згідно частини 2 статті 25 Закону
України «Про оренду землі», орендар
земельної ділянки зобов'язаний
приступати до використання земельної
ділянки в строки, встановлені
договором оренди землі, зареєстрованим
в установленому законом порядку;

З договору оренди вбачається, що
відповідна земельна ділянка передана
для будівництва строком на 50 років.

При цьому, пункт 6.5 договору, на який
посилається позивач, містить обов'язок
відповідача приступити до
використання та освоєння земельної
ділянки у строк до двох років після
укладення договору оренди та його
реєстрації.

Як передбачено статтею 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Дана норма кореспондується з
положеннями статті 526 Цивільного
кодексу України.

За приписами статті 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язання не
допускається.

В силу частини 1 статті 626 Цивільного
кодексу України, договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно частини 1 статті 628 названого
кодексу, зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України закріплено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
611 Цивільного кодексу України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору.

Згідно частини 1 статті 612 Цивільного
кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Так, позивач стверджує, що відповідач
умови договору, зокрема пунктів 5.1, 6.5,
9.4, належним чином не виконує, в
узгоджений сторонами строк до освоєння
вказаної земельної ділянки не
приступив, про що свідчать службова
записка, складена за результатами
обстеження стану земельної ділянки
площею 0.5600 га., розташованої за адресою:
м. Ялта, вул. Комунарів, в районі будинку
№8 (а.с. 36-37) та протокол №2 від 29 квітня
2011 року виїзду робочої групи по
інвентаризації (обстеженню) земельних
ділянок, переданих в оренду юридичним
особам на території Ялтинської місткої
ради, та встановленню фактів
відповідності фактичного використання
орендованих земельних ділянок по їх
цільовому призначенню, складений за
участю керівника робочої групи,
начальника відділу економіки та
інвестиційної політики, секретаря
робочої групи головного спеціаліста
економіки та інвестиційної політики,
заступника начальника Управління
державного комітету по земельним
ресурсам у місті Ялта, головного
державного податкового інспектора та
завідуючого сектором державної
земельної інспекції Управління
Держкомзему Автономної Республіки
Крим у мсті Ялта (а.с. 38-40).

Як передбачено пунктом 12.4.1 договору,
дія договору припиняється шляхом його
розірвання, зокрема, у разі не освоєння
земельної ділянки на протязі двох
років, за взаємною згодою сторін, за
рішенням суду на вимогу однієї з сторін
внаслідок невиконання іншою стороною
зобов'язань, передбачених договором, та
внаслідок випадкового знищення,
пошкодження орендованої земельної
ділянки, яке істотно перешкоджає її
використанню, а також з інших підстав
визначених законом, за вимогою однієї з
сторін в разі невиконання іншою
стороною зобов'язань, передбачених
даним договором.

Так, підставою для розірвання договору
є невиконання орендарем свого
обов'язку по освоєнню земельної
ділянки в узгоджені строки (пункт 6.5), по
використанню земельної ділянки у
відповідності до цілі, визначеної
пунктом 5.1 договору (пункт 9.1.2, 9.4).

Розірвання господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускається, якщо інше не передбачено
законом або договором, що визначено
частиною 1 статті 188 Господарського
кодексу України.

В силу статті 651 Цивільного кодексу
України договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї зі сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору;
істотність порушення договору
визначається за об'єктивними ознаками
та обставинами, що вказують на значну
міру позбавлення того, на що особа
розраховувала при укладенні договору.

Оскільки укладений договір за своєю
правовою природою є договором оренди
із специфічним об'єктом - земельна
ділянка, відносини сторін за цим
договором врегульовані нормами
спеціального законодавства, зокрема,
Земельним кодексом України, Законом
України «Про оренду землі».

Відповідно до частини 3 статті 31 Закону
України «Про оренду землі», договір
оренди землі може бути розірваний за
згодою сторін; на вимогу однієї із
сторін договір оренди може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в порядку, встановленому законом.

Так, в силу частини 1 статті 32 Закону, на
вимогу однієї із сторін договір оренди
землі може бути достроково розірваний
за рішенням суду, зокрема, в разі
невиконання сторонами обов'язків,
передбачених статтями 24 і 25 цього
Закону та умовами договору, а саме
використання земельної ділянки за
цільовим призначенням згідно з
договором оренди, а також на підставах,
визначених Земельним кодексом України
та іншими законами України.

Досліджуючи твердження відповідача та
його посилання на здійснення цілого
ряду заходів, направлених на виконання
умов договору та будівництво
курортного готелю, а саме на отримання
дозволу на виконання
проектно-вишукувальних робіт для
будівництва курортного готелю за
адресою: м. Ялта, вул. Комунарів, в
районі дома №8 (рішення виконавчого
комітету Ялтинської міськради №731 від
23 квітня 2009 року), розроблення проекту
будівництва курортного готелю та
проекту підготовчих робіт, направлення
повідомлення про початок виконання
підготовчих робіт, суд вважає за
необхідне зазначити наступне.

Згідно наданого відповідачем проекту
організації будівництва курортного
готелю, складеному у 2011 році приватним
підприємством «Техбуд» (а.с. 104-110),
будівництво об'єкту має бути розпочато
тільки після виконання робіт
підготовчого періоду, який включає в
себе: зведення тимчасового паркану,
виконання інженерно-геологічних
вишукувань, виконання геодезичних
розпланувальних робіт по винесенню в
натуру осей будівель та встановленню
відповідних укріплюючи відміток,
влаштування тимчасових споруд,
майданчиків для складування
будівельних матеріалів та розміщення
протипожежного інвентарю, влаштування
інженерного забезпечення об'єкту.

Проте, з 2011 року відповідачем на
виконання вказаного плану зведено
тільки тимчасовий паркан (а.с. 76-100) та
здійснено проектно-вишукувальні
роботи - стадію архітектурне рішення
(а.с. 129). Інші обов'язкові роботи
підготовчого періоду відповідачем з 2011
року проведені так і не були, загальні
вказівки станом на 2014 рік не виконані
(а.с. 112). До здійснення будівельних
робіт відповідач так і не приступив.
Докази зворотного відповідачем
представлені не були та на час розгляду
спору в матеріалах справи відсутні.

Складений у 2012 році товариством з
обмеженою відповідальністю «Сана-Юг»
ескізний проект готельного комплексу з
підземною автостоянкою та
торгівельно-офісними приміщеннями суд
не приймає до уваги в якості належного
та допустимого доказу, в розумінні
статей 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, щодо
виконання відповідачем свого обов'язку
встановленого пунктами 6.5, 5.1 договору,
оскільки вказаний проект не узгоджений
та не затверджений у встановленому
чинним законодавством України порядку,
більш того, не містить жодної печатки
товариства - виконавця (а.с. 212-228).

З огляду на викладене, суд дійшов
висновків, що в порушення вимог
зазначених норм Земельного, Цивільного
та Господарського кодексів України,
домовленостей між сторонами, приватне
підприємство "КГН-7" у встановлений
договором строк (пункт 6.5) не приступало
до освоєння земельної ділянки, що є
порушенням умов договору оренди щодо
призначення земельної ділянки (п 5.1.
договору оренди).

Про невиконання відповідачем умов
договору щодо використання землі за
цільовим призначенням також може
свідчити, зокрема, відсутність
проведення будь-яких будівельних робіт
на об'єкті.

Доказів належного виконання умов
договору оренди землі відповідачем
суду надано не було, у той час як
відповідно до приписів статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
суду ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень, способом, передбаченим
чинним законодавством для доведення
фактів такого роду.

Суд зважає на те, що відповідач,
являючись стороною договору оренди, у
разі неможливості виконання його умов
за якихось обставин, повинен був
повідомити іншу сторону договору -
Ялтинську міську раду у виникненні
обставин, які позбавляють його
можливості приступити до освоєння
земельної ділянки.

Проте, вказаних дій приватним
підприємством "КГН-7" здійснено не було.
При цьому, заява відповідача від 06
липня 2011 року з проханням продовжити
період освоєння земельної ділянки
судом до уваги не приймається, оскільки
докази направлення вказаної заяви
позивачу та докази отримання
орендодавцем листа в матеріалах справи
відсутні.

Наразі, на думку суду, вчинені
відповідачем порушення є істотними, у
розумінні статті 651 Цивільного кодексу
України.

Не допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором не
було виконано належним чином (частина 7
статті 193 Господарського кодексу
України).

Отже, враховуючи вищевикладене та те,
що, як було встановлено судом у процесі
розгляду справи, доведеними є факти
використання відповідачем орендованої
земельної ділянки за договором не за
цільовим призначенням та факти
невиконання відповідачем обов'язків,
передбачених статтями 24 і 25 Закону
України „Про оренду землі" та умовами
договору оренди земельної ділянки, що в
свою чергу підтверджує істотне
порушення відповідачем умов договору
оренди земельної ділянки та положень
законодавства України, яке врегульовує
питання оренди землі, у зв'язку із чим
суд вважає, що у позивача виникло право
на розірвання договору оренди
земельної ділянки з підстав,
зазначених у самому договорі та у
статті 32 Закону України „Про оренду
землі", а тому позовна вимога позивача
до відповідача про розірвання договору
оренди земельної ділянки, є такою, що
ґрунтується на нормах законодавства
України, а тому суд знаходить підстави
для задоволення позову.

Господарські витрати у вигляді
сплаченого позивачем судового збору
суд покладає на відповідача згідно з
положеннями статті 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Згідно зі статтею 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 11 березня 2014 року
оголошені вступна та резолютивна
частини рішення.

Повний текст рішення складено 13
березня 2014 року.

Керуючись ч. 3 ст. 50, ст.ст. 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Розірвати договір оренди земельної
ділянки (кадастровий №:01:023:0118)
площею 0.5600 га., розташованої за адресою:
м. Ялта, вул. Комунарів, в районі будинку
№8, для будівництва та обслуговування
курортного готелю, укладений 02 лютого
2009 року між Ялтинською міською радою та
приватним підприємством "КГН-7",
терміном на 50 років, зареєстрований в
КРФ ДП "ЦДЗК при Держкомземі України 01
квітня 2009 року за №17.

3. Стягнути з приватного підприємства
"КГН-7" (вул. Петровського, 21, смт. Кореїз,
місто Ялта, 98600, код 34744703) на користь
Ялтинської міської ради (пл. Советська,
1, місто Ялта, АР Крим, 98600, код 25149223) 1218,00
грн. судового збору.

4. Повернути Ялтинській міській раді
(пл. Советська, 1, місто Ялта, АР Крим, 98600,
код 25149223) з державного бюджету (УДКСУ у
м. Сімферополі АРК, ,
рахунок №3002, відкритий за кодом
класифікації доходів бюджету 22030001 в ГУ
ДКСУ в АРК, м. Сімферополь, код банку
824026) 1076,00 грн. заве сплаченого судового
збору.

5. Видати накази після набрання
судовим рішенням законної сили.

Суддя
І.І. Дворний