РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2014 р.
Справа № 924/560/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Філіпова Т.Л.

судді
Сініцина Л.М. ,

судді Дужич
С.П.

при секретарі Карпець О.О.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - Рибачук С.І., Рибачук І.В.

третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Коваленко О.І, Пакон
Д.В.

розглянувши апеляційну скаргу
Державної фінансової інспекції в
Тернопільській області на рішення
господарського суду Хмельницької
області від 10.06.13р. у справі №924/560/13

за позовом Відділу освіти
Підволочиської райдержадміністрації,
смт.Підволочиськ

до Приватного підприємства
"ІнвестКапіталБуд", м.Волочиськ

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Державної фінансової
інспекції в Тернопільській області,
м.Тернопіль

про стягнення 22 500,00 грн. матеріальної
шкоди

Рішенням господарського суду
Хмельницької області від 10.06.2013 р. у
справі №924/560/13 (суддя Субботіна Л.О.) у
позові Відділу освіти Підволочиської
райдержадміністрації до Приватного
підприємства "Інвест Капітал Буд" за
участю третьої особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача - Державної
фінансової інспекції в Тернопільській
області про стягнення 22 500,00 грн.
матеріальної шкоди - відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням
господарського суду Хмельницької
області від 10.06.2013 р. у справі №924/560/13
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення
господарського суду Хмельницької
області від 10.06.2013 р. повністю та
прийняти нове рішення, яким задоволити
позовні вимоги.

В апеляційній скарзі Державна
фінансова інспекція в Тернопільській
області посилається на ту обставину,
що господарський суд Хмельницької
області порушив норми матеріального та
процесуального права що призвело до
неправильного вирішення питання та
винесення помилкового рішення. Крім
того, суд не в повному обсязі з'ясував
обставини, що мають значення для
справи.

Відтак, апелянт зазначає, що
Держфінінспекцією в Тернопільській
області було проведено планову ревізію
фінансово-господарської діяльності
відділу освіти Підволочиської
райдержадміністрації за період з
01.01.2010р. по 01.11.2012р., за результатами якої
складено акт від 18.12.2012р. №03-22/80. В
результаті ревізії встановлено, що
09.09.2009 р. між позивачем та відповідачем
було укладено договір будівельного
підряду на виконання робіт по
перекриттю даху централізованої
бухгалтерії відділу освіти на суму
123440,00 грн. При виконанні робіт в актах
виконаних робіт за жовтень 2010 року
завищено вартість виконаних робіт на
загальну суму 22500,00 грн. За виконані
роботи згідно договору позивач
розрахувався в повному обсязі на суму
116809,00 грн. відповідно до актів
виконаних робіт. Таким чином, скаржник
вважає, що відповідач безпідставно
набув грошові кошти у розмірі 22 500,00 грн.

Ухвалою Рівненського
апеляційного господарського суду від
04.07.2013 р. апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Тернопільській
області у справі №924/560/13 прийнято до
провадження, справу призначено до
слухання.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 10.09.2013 року у
справі №924/560/13 призначено судову
будівельно-технічну експертизу,
проведення якої доручено Волинському
відділенню Львівського науково -
дослідного інституту судових
експертиз. Апеляційне провадження у
справі №924/560/13 зупинено до отримання
висновку експертизи.

24 січня 2014 року на адресу Рівненського
апеляційного господарського суду
надійшов лист від Волинського
відділення Львівського науково -
дослідного інституту судових
експертиз проте, що Приватне
підприємство "ІнвестКапіталБуд" не
здійснило оплату за проведення
судової будівельно-технічної
експертизи, відтак ухвала суду від
10.09.2013 р. залишена без виконання.

Ухвалою від 25.01.2014 р. провадження у
справі №924/560/13 поновлено, справу
призначено до розгляду на 13.02.2014 р. о 10:00
год.

13.02.2014 р. ухвалою Рівненського
апеляційного господарського суду
відкладено розгляд справи на "06"
березня 2014 р. о 11:30 год. у зв'язку з
витребуванням у сторін додаткових
доказів.

Розпорядженням голови
Рівненського апеляційного
господарського суду від 05.03.2014 р. у
справі №924/560/13 змінено склад колегії,
окрім заміни головуючого судді,
змінено склад суду, визначено колегію
суддів у складі: головуючий суддя
Філіпова Т.Л., суддя Дужич С.П., суддя
Сініцина Л.М.

У судовому засіданні представник
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача - Державної
фінансової інспекції в Тернопільській
області Коваленко О.І. підтримала
доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача - Державної
фінансової інспекції в Тернопільській
області Пакон Д.В. підтримав доводи,
викладені в апеляційній скарзі, та
надав пояснення на обгрунтування своєї
правової позиції. Вважає, що рішення
господарського суду Хмельницької
області від 10.06.13 р. у справі №924/560/13 є
незаконним та таким, що прийняте з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, тому просить
його скасувати і винести нове рішення,
яким задоволити позов Відділу освіти
Підволочиської райдержадміністрації
Тернопільської області до ПП "Інвест
Капітал Буд" про стягнення коштів на
суму 22500,00 грн.

Представник відповідача -
Приватного підприємства "Інвест
Капітал Буд" Рибачук І.В. заперечив
проти доводів апеляційної скарги та
надав пояснення на обгрунтування своєї
правової позиції. Вважає, що рішення
господарського суду Хмельницької
області від 10.06.13 р. у справі №924/560/13 є
законним та обгрунтованим, тому
просить залишити його без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Керівник Приватного підприємства
"Інвест Капітал Буд" Рибачук С.І.
підтримала позицію представника
Рибачук І.В. в повному обсязі та надала
додаткові пояснення по суті обставин
справи.

У судове засідання представник
позивача - Відділу освіти
Підволочиської районної державної
адміністрації не з'явився, хоча про час
і місце розгляду апеляційної скарги
був повідомлений належним чином. Проте,
від позивача 05.03.2014 р. на адресу суду
електронною поштою надійшло
клопотання, в якому він просить
здійснити розгляд справи без участі
представника позивача.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, вивчивши матеріали справи,
наявні в ній докази, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесу-ального права, Рівненський
апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи,
09.09.2009р. між приватним підприємством
"Інвест Капітал Буд" (далі - підрядник)
та відділом освіти Підволочиської РДА
(далі - замовник) укладено договір
будівельного підряду.

Згідно п. 1 договору підрядник
зобов'язувався провести капітальний
ремонт по перекриттю даху
централізованої бухгалтерії відділу
освіти Підволочиської РДА за адресою:
смт Підволочиськ, вул. Данила
Галицького, 37 в строк на протязі 3-х
місяців, відповідно до кошторису, а
замовник зобов'язувався надати
підрядникові фронт робіт в строк на
протязі 10 днів та прийняти закінчений
капітальний ремонт та оплатити його.
Підрядник гарантує розпочати
виконання робіт після перерахування
авансу в розмірі не менше 30 % від
вартості кошторису, що складає 37032,00
грн.

У відповідності до п. 3 договору
підрядник зобов'язується забезпечити
неухильне дотримання усіх вимог
чинного законодавства України, які
стосуються виконання робіт щодо
проведення капітального ремонту,
зокрема, відповідних будівельних норм
та інших нормативно-технічних
документів.

Пунктом 7 договору передбачено, що
замовник зобов'язується сплатити
підрядникові ціну капітального
ремонту у порядку та на умовах,
визначених цим договором. Ціна
капітального ремонту за цим договором
включає в себе компенсацію витрат
підрядника та належну йому винагороду.
Ціна капітального ремонту
визначається у твердому кошторисі, що є
складовою частиною кошторисної
документації та складає 123 440,00 грн.

Недоліки, виявлені при прийнятті робіт
щодо проведення ремонту, підрядник
зобов'язаний усунути за свій рахунок на
протязі 10-ти днів. У разі порушення
визначеного вище строку усунення
недоліків підрядник несе
відповідальність щодо повернення
коштів (п. 9 договору).

Згідно п.п. 10, 11 договору погоджені
сторонами умови щодо гарантійних
строків за цим договором 1 рік. Протягом
гарантійного строку підрядник
гарантує відповідність об'єкта
визначеним у кошторисній документації
показникам і можливість експлуатації
об'єкта відповідно до його цільового
призначення. Підрядник відповідає за
дефекти (недоліки) об'єкта, виявлені в
межах гарантійного строку. В разі
виявлення протягом гарантійного
строку недоліків замовник повинен
повідомити про них підрядникові
протягом 10-ти днів шляхом письмового
повідомлення (п. 11.4 договору).

У відповідності до п. 13 договору за
порушення цього договору винна сторона
відшкодовує іншій стороні збитки, в
тому числі упущену вигоду, в сумі не
покритій штрафними санкціями.

Договір вважається укладеним і набирає
чинності з моменту його підписання
сторонами та скріплення печатками і
діє до 31.12.2009р. (п.п. 26, 27 договору). Якщо
інше прямо не передбачено цим
договором або чинним законодавством
України, зміни у договір можуть бути
внесені тільки за домовленістю сторін,
яка оформляється додатковою угодою (п.
29 договору).

Договір підписаний та скріплений
печатками сторін.

Згідно кошторису, загальна вартість
робіт на виконання капітального
ремонту по перекритю даху
централізованої бухгалтерії відділу
освіти Підволочиської
райдержадміністрації, складає 123 440,00
грн.

У відповідності до уточнених актів
виконаних робіт на суму 73 397,00 грн. та 43
412,00 грн. позивач прийняв виконані
відповідачем роботи з капітального
ремонту по перекриттю даху
централізованої бухгалтерії відділу
освіти Підволочиської РДА за адресою:
смт Підволочиськ, вул. Данила
Галицького, 37, загальною вартістю 116
809,00 грн. Акти підписані представниками
сторін та скріплені печатками. За
виконані роботи позивач в повному
обсязі розрахувався з відповідачем, що
підтверджується довідкою про стан
розрахунків та не заперечується
учасниками судового процесу.

Згідно акту контрольних обмірів
фактично виконаних робіт по
капітальному ремонту фасаду будівлі
централізованої бухгалтерії відділу
освіти Підволочиської РДА по вул.
Д.Галицького, 37 смт Підволочиськ,
складеного 27.11.2012р. комісією у складі
представників позивача, відповідача та
в присутності старшого державного
фінансового інспектора з питань
будівництва Держфінінспекції в
Тернопільській області, фактичні
обсяги виконаних робіт відповідають
обсягам робіт врахованим в актах форми
КБ-2В.

За планом роботи на IV квартал 2012 року
Держфінінспекцією в Тернопільській
області проведено планову ревізію
фінансово-господарської діяльності
відділу освіти Підволочиської
районної державної адміністрації за
період з 01.01.2010р. по 01.11.2012р., в ході якої
встановлено, що в актах виконаних ПП
"Інвест Капітал Буд"
ремонтно-будівельних робіт завищено
розцінки на виконання робіт по
влаштуванню покриття даху
профнастилом, оскільки при розрахунку
застосовано розцінку улаштування
черепичних перекриттів, яка значно
вища, що в подальшому призвело до
завищення вартості виконаних робіт на
загальну суму 22,5 тис. гривень.

10.01.2013р. Державна фінансова інспекція в
Тернопільській області звернулась до
відділу освіти Підволочиської
райдержадміністрації з вимогою №
19-03-12-15/213 відшкодувати зайво витрачені
кошти на оплату ремонтно-будівельних
робіт за жовтень 2010 року в сумі 22 500,00
грн., у тому числі шляхом пред'явлення
позову до ПП "Капітал Інвест Буд", та
перерахувати дані кошти в дохід
районного бюджету.

В зв'язку з вищевказаними обставинами,
позивач звернувся до суду із позовом
про стягнення з відповідача 22 500,00 грн.
матеріальної шкоди.

Дослідивши матеріали справи та
обставини на предмет повноти їх
встановлення, надання їм судом першої
інстанції належної юридичної оцінки,
вивчивши доводи апеляційної скарги
стосовно дотримання норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими
актами, але за аналогією породжують
цивільні права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є: 1) договори та
інші правочини; 2) створення
літературних, художніх творів,
винаходів та інших результатів
інтелектуальної, творчої діяльності; 3)
завдання майнової (матеріальної) та
моральної шкоди іншій особі; 4) інші
юридичні факти.

Статтею 626 ЦК України визначено, що
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627
ЦК України визначено, що сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України).

Положеннями ст. 632 ЦК України
передбачено, що ціна в договорі
встановлюється за домовленістю сторін.
Зміна ціни після укладення договору
допускається лише у випадках і на
умовах, встановлених договором або
законом. Зміна ціни в договорі після
його виконання не допускається.

Згідно ст. 875 ЦК України за договором
будівельного підряду підрядник
зобов'язується збудувати і здати у
встановлений строк об'єкт або виконати
інші будівельні роботи відповідно до
проектно-кошторисної документації, а
замовник зобов'язується надати
підрядникові будівельний майданчик
(фронт робіт), передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх.

Договір будівельного підряду
укладається на проведення нового
будівництва, капітального ремонту,
реконструкції (технічного
переоснащення) підприємств, будівель
(зокрема житлових будинків), споруд,
виконання монтажних,
пусконалагоджувальних та інших робіт,
нерозривно пов'язаних з
місцезнаходженням об'єкта.

До договору будівельного підряду
застосовуються положення цього
Кодексу, якщо інше не встановлено
законом.

Відповідно до ст. 525, 526, ЦК України, ст. 193
ГК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язань або
одностороння зміна його умов не
допускається.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; зміна умов зобов'язання;
сплата неустойки; відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Згідно ст. 877 ЦК України підрядник
зобов'язаний здійснювати будівництво
та пов'язані з ним будівельні роботи
відповідно до проектної документації,
що визначає обсяг і зміст робіт та інші
вимоги, які ставляться до робіт та до
кошторису, що визначає ціну робіт.

Передання робіт підрядником і
прийняття їх замовником оформляється
актом, підписаним обома сторонами. У
разі відмови однієї із сторін від
підписання акта про це вказується в
акті і він підписується другою
стороною. Замовник має право
відмовитися від прийняття робіт у разі
виявлення недоліків, які виключають
можливість використання об'єкта для
вказаної в договорі мети та не можуть
бути усунені підрядником, замовником
або третьою особою (ч.ч. 4, 6 ст. 882 ЦК
України).

Відповідно до ст. 883 ЦК України
підрядник відповідає за недоліки
збудованого об'єкта, за прострочення
передання його замовникові та за інші
порушення договору (за недосягнення
проектної потужності, інших
запроектованих показників тощо), якщо
не доведе, що ці порушення сталися не з
його вини.

За невиконання або неналежне виконання
обов'язків за договором будівельного
підряду підрядник сплачує неустойку,
встановлену договором або законом, та
відшкодовує збитки в повному обсязі.

Відповідно до складених та підписаних
обома сторонами уточнених актів
виконаних робіт на суму 73397,00 грн. та 43
412,00 грн. відповідач виконав, а позивач
прийняв роботи з капітального ремонту
по перекриттю даху централізованої
бухгалтерії відділу освіти
Підволочиської РДА за адресою: смт
Підволочиськ, вул. Данила Галицького, 37,
загальною вартістю 116 809,00 грн. Під час
прийняття робіт не було виявлено
недоліків у виконаній роботі,
відступів від умов договору та
кошторису, про що свідчать підписи
уповноважених замовником осіб на актах
прийняття виконаних робіт.

Крім того, згідно акту контрольних
обмірів фактично виконаних робіт по
капітальному ремонту фасаду будівлі
централізованої бухгалтерії відділу
освіти Підволочиської РДА по вул.
Д.Галицького, 37 смт Підволочиськ,
складеного 27.11.2012р. комісією у складі
представників позивача, відповідача та
в присутності старшого державного
фінансового інспектора з питань
будівництва Держфінінспекції в
Тернопільській області, фактичні
обсяги виконаних робіт відповідають
обсягам робіт врахованим в
вищевказаних актах форми КБ-2В.

За виконані відповідачем роботи
позивач розрахувався в повному обсязі,
що підтверджується довідкою про стан
розрахунків та не заперечується
учасниками судового процесу.

Таким чином, зобов'язання, які виникли
на підставі договору будівельного
підряду від 09.09.2009р. були виконані
сторонами належним чином, відповідно
до умов договору та вимог цивільного
законодавства. Доказів, які б
спростовували вказане, в матеріали
справи не подано.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22
Цивільного кодексу України особа, якій
завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками є
втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки).

У відповідності до п.2 ст. 224 ГК України
під збитками розуміються витрати,
зроблені управненою стороною, втрата
або пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Підставою для покладання обов'язку
відшкодувати збитки є порушення
зобов'язання (невиконання або
виконання з порушенням умов) та
завдання у зв'язку з цим збитків.

Згідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала. В
даній статті міститься законодавче
визначення деліктної відповідальності
за шкоду, завдану майну, та підстави її
виникнення. Так, для настання деліктної
відповідальності необхідна наявність
складу правопорушення, а саме: а)
наявність шкоди; б) протиправна
поведінка заподіювача шкоди; в)
причинний зв`язок між шкодою та
протиправною поведінкою заподіювача;
г) вина. Відсутність будь-якого з цих
елементів виключає відповідальність у
вигляді відшкодування шкоди (стягнення
збитків), якщо інше не передбачено
законом.

Відповідно до п. 2 роз'яснення Вищого
Арбітражного Суду №02-5/215 від 01.04.1994 р.
"Про деякі питання практики вирішення
спорів пов'язаних з відшкодуванням
шкоди", крім застосування принципу вини
при вирішенні спорів про відшкодування
шкоди необхідно виходити з того, що
шкода підлягає відшкодуванню за умови
безпосереднього причинного зв'язку між
неправомірними діями особи, яка
завдала шкоду та самою шкодою.

Виходячи з наведеного та встановлених
фактичних обставин справи, а також
враховуючи, що позивачем не доведено
порушення відповідачем своїх
зобов'язань, передбачених договором, та
у зв'язку з цим спричинення збитків у
розумінні ст. 22 ЦК України, а також не
надано належних та допустимих доказів
на підтвердження наявності в діях
відповідача складу правопорушення,
наявність якого могла б бути підставою
для настання деліктної
відповідальності, суд приходить до
висновку про відсутність підстав для
стягнення заявленої суми з відповідача
у якості матеріальної шкоди.

Також виходячи із змісту апеляційної
скарги, апелянт розцінює завищення
підрядником вартості виконаних
підрядних робіт на суму 22 500,00 грн. як
безпідставно отримані грошові кошти.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Положення цієї глави застосовуються
також до вимог про: повернення
виконаного за недійсним правочином;
витребування майна власником із чужого
незаконного володіння; повернення
виконаного однією із сторін у
зобов'язанні; відшкодування шкоди
особою, яка незаконно набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи.

Аналіз вказаної норми права дає
підстави для висновку, що цей вид
позадоговірних зобов'язань породжують
такі юридичні факти: набуття особою
майна або його збереження за рахунок
іншої особи та відсутність для цього
правових підстав або якщо такі відпали.

Оскільки між сторонами у справі було
укладено договір будівельного підряду
від 09.09.2009р., а кошти, які позивач
просить стягнути з відповідача,
останній отримав як оплату виконаних
робіт за договором підряду, то такі
кошти набуто за наявності правової
підстави, а тому вони не можуть бути
стягнуті відповідно до положень ст. 1212
ЦК України як безпідставно набуте
майно (аналогічна позиція викладена в
постановах ВГСУ по справі № 5017/2896/2012
від 15.05.2013р., по справі № 5028/15/113/2011 від
12.03.2013р., по справі № 32/184 від 26.03.2013р.).

Судом також враховується, що
відповідно до п. 6.2. роз'яснень Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики вирішення спорів,
пов'язаних з визначенням недійсними
актів державних чи інших органів" від
26.01.2000р. №02-5/35 акти ревізії не мають
обов'язкового характеру та не можуть
оспорюватися в суді.

Виявлення в результаті планової
ревізії фінансово-господарської
діяльності відділу освіти
Підволочиської райдержадміністрації
за період з 01.01.2010р. по 01.11.2012р. факту
завищення вартості виконаних робіт, не
є беззаперечним доказом завдання
відповідачем матеріальної шкоди,
оскільки встановлені органами
державної контрольно-ревізійної
служби при проведенні контрольних
заходів факти підлягають доказуванню
стороною та оцінці судом на загальних
підставах за правилами, встановленими
чинним ГПК України, тобто сам лише акт
ревізії не є підставою для
застосування цивільно-правової
відповідальності у вигляді стягнення
матеріальної шкоди та не звільняє
сторону від процесуального обов'язку
доводити свої вимоги іншими належними
та допустимими доказами (аналогічна
позиція викладена в постановах ВГСУ по
справі № 32/184 від 26.03.2013р., № 5011-75/9989-2012
від 26.03.2013р.).

Судом критично оцінюються посилання
позивача на результати планової
ревізії, проведеної державною
фінансовою інспекцією у
Тернопільській області, як на доказ на
підставі якого необхідно стягнути з
відповідача кошти, оскільки, як
вбачається з матеріалів справи сторони
у договорі будівельного підряду від
09.09.2009р. погодили істотні умови, в тому
числі визначили ціну робіт по
капітальному ремонту, виконання
ремонтних робіт здійснювалось у
відповідності до умов договору та
кошторису, сплата коштів відповідачу
проведена в межах вартості, визначеної
договором та кошторисом, будь-яких
зауважень щодо виконання умов
договору з боку позивача не заявлялось.
Судом також враховується, що зміни в
договір та кошторис щодо ціни
капітального ремонту не вносились, а
договір не визнавався недійсним, тому в
силу ст.204 ЦК України є правомірним.

Також критично оцінюються апеляційним
судом доводи апелянта, викладені у
додаткових письмових поясненнях.
Апелянт наполягає на неправильному
застосуванні відповідачем розцінок на
виконання робіт щодо виготовлення
покрівельного покриття даху з
профільованого листа при проведенні
капітального ремонту покрівлі
замовника. Вважає, що помилкове
застосування розцінок на виконання цих
робіт призвело до завищення їхньої
вартості. Скаржник вважає, що при
проведенні ремонтно-будівельних робіт
по капітальному ремонту покрівельного
покриття з профільованого листа
об'єктів соціальної сфери комунальної
власності, проектними інститутами та
будівельними організаціями у
відповідності до п.2.4. будівельних
державних норм України ДБН Д.1.1-4-2000
«Вказівки щодо застосування ресурсних
елементних кошторисних норм на
ремонтно-будівельні роботи»,
затверджених наказом Держбуду України
від 14.09.2000р. №201. Розцінки на
влаштування покрівельного покриття з
профільованого листа нормуються, за
твердженням апелянта, за нормами
збірника РЕКН на нове будівництво ,
кошторисна норма № Е9-42-1 «Монтаж
покрівельного покриття з
профільованого листа про висоті
будівлі до 25 м» із застосуванням до
витрат труда робітників, і до часу
експлуатації машин і механізмів
коефіцієнта 1,15. Таке твердження не
грунтується на положенням чинного
законодавства, виходячи з наступного.

Відповідно до Закону України «Про
будівельні норми» законодавство
України у сфері нормування у
будівництві складається з цього
Закону, Законів України "Про основи
містобудування", "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності" та

інших нормативно-правових актів, що
регулюють відносини в цій сфері.

Так, Державний комітет будівництва,
архітектури та житлової політики
України наказом від 27 серпня 2000 року
№174 «Про затвердження Правил
визначення вартості будівництва (ДБН
Д.1.1-1-2000)» затвердив Правила визначення
вартості будівництва.

Пунктами 1.2.4. та 1.2.5. цих Правил зокрема
встановлено наступне. Пунктом 1.2.4.
встановлено, що для окремих будов в
обгрунтованих випадках, коли за
прийнятою для цих будов технологією і
організацією робіт витрати трудових і
матеріально-технічних ресурсів
відрізняються від рівня, прийнятого у
загальнодержавних нормах, можуть
розроблятися ресурсні елементні
кошторисні норми на будову. Рішення про
розроблення таких норм приймається
забудовником за погодженням з
Держбудом України, а п.1.2.5 визначено, що
індивідуальні ресурсні елементні
кошторисні норми розробляються у
складі інвесторської кошторисної
документації на окремі конструкції та
роботи, передбачені в проекті (робочому
проекті), за відсутності відповідних
норм у чинних збірниках ресурсних
елементних кошторисних норм. Ці норми
затверджуються у складі проекту
(робочого проекту) з обов'язковим
проведенням відповідної експертизи і
застосовуються тільки для будови
(об'єкту) за даним проектом. Таким чином,
розроблення індивідуальних розцінок
на виконання тих або інших будівельних
робіт, нормування яких відсутнє, є
обов'язком сторони замовника.

Що стосується аналізу наведених
додаткових доводів та юридичної оцінки
додатково наданих доказів апеляційних
суд зауважує, що договірні зобов'язання
між підрядником і замовником робіт, які
виникли на підставі укладеного ними
договору від 09.09.2009р. виконувались
обома сторонами у відповідності до
укладеного договору. З довідки від
21.02.2014р. №01-02/73, наданої апеляційному
суду УДКС України у Підволочиському
районі Тернопільської області
вбачається, що підрядні роботи по
капітальному ремонту покрівлі
централізованої бухгалтерії відділу
освіти Підволочиської РДА
профінансовані у повному обсязі згідно
договору від 09.09.2009р. на суму 116809,00 грн.
шляхом перерахування грошових коштів
платіжними дорученнями №1829 від 09.10.2009р.
на суму 37032,00 грн., №2233 від 03.12.2009р. на
суму 34523,00 грн., №24 від 20.10.2010р. на суму
44324,00 грн., №24 22.10.2010р. 930,00 грн.

Таким чином, ця обставина, а також
прийняття замовником виконання робіт
за договором, яке відбулось шляхом
підписання актів приймання виконаних
будівельних робіт без вказівок на
недоліки у їх виконанні, дають підстави
для висновку про належне виконання
умов договору сторонами.

З урахуванням вище викладеного, доводи
апеляційної скарги Державної
фінансової інспекції в Тернопільській
області суд апеляційної інстанції не
вважає переконливими та відхиляє.

Як роз'яснено у Постанові Пленуму
Вищого господарського суду України №6
від 23.03.2012 р. "Про судове рішення",
рішення з господарського спору повинно
прийматись у цілковитій відповідності
з нормами матеріального і
процесуального права та фактичними
обставинами справи, з достовірністю
встановленими господарським судом,
тобто з'ясованими шляхом дослідження
та оцінки судом належних і допустимих
доказів у конкретній справі.

Рішення суду першої інстанції
указаним вимогам відповідає.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що доводами апеляційної
скарги висновків господарського суду
не спростовано, підстав для скасування
або зміни рішення, встановлених
статтею 104 Господарського
процесуального кодексу України, не
встановлено, а відтак апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення,
рішення господарського суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,109,110
Господарського процесуального кодексу
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Тернопільській
області на рішення господарського
суду Хмельницької області від 10.06.2013 р.
у справі №924/560/13 залишити без
задоволення, рішення суду першої
інстанції - без змін.

Справу №924/560/13 повернути до
господарського суду Хмельницької
області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття. Постанову суду
апеляційної інстанції може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою законної сили.

Головуючий суддя
Філіпова Т.Л.

Суддя
Сініцина Л.М.

Суддя
Дужич С.П.