ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2014 р.Справа № 922/192/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Інте Т.В.

при секретарі судового засідання
Федоровой К.О.

розглянувши справу

за позовом ПП "Брендмастерс", м. Харків
до ТОВ "Лікон-Трейд", м. Харків про
стягнення коштів за участю
представників сторін:

позивача - Очеретько Р.М., дов. № 2 від
18.11.13 р.;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне підприємство
"Брендмастерс" звернувся до
господарського суду Харківської
області з позовом, в якому просить
стягнути з відповідача - Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Лікон-Трейд" заборгованість в сумі
204389,15 грн. та витрати по сплаті судового
збору в сумі 4087,79 грн., мотивуючи свої
вимоги неналежним виконанням
відповідачем його грошових зобов'язань
за договором про переведення боргу №
81/12 від 14.12.12 р.

Представник позивача в судовому
засіданні 24.02.14 р. позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, через
канцелярію надав додаткові документи
по справі.

Суд, дослідивши надані документи,
долучає їх до матеріалів справи.

Представник відповідача в судове
засідання 24.02.14 р. не з'явився, вимоги
суду не виконав, письмовий відзив не
надав, про час та місце розгляду справи
був повідомлений належним чином, що
підтверджується відповідним
повідомленням про вручення поштового
відправлення, який міститься в
матеріалах справи (а.с. 23).

Оскільки про поважні причини неявки в
судове засідання представника
відповідача суд не повідомлений;
клопотань про відкладення розгляду
справи від відповідача не надходило,
тому суд вважає, що, у відповідності до
ст. 75 Господарського процесуального
кодексу України, справа може бути
розглянута за наявними в ній
матеріалами, без участі відповідача,
яких достатньо для винесення рішення
по суті.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно і повно дослідивши матеріали
справи та вислухавши пояснення
представника позивача, суд встановив
наступне.

Між Приватним підприємством
"Брендмастерс" (позивачем), Товариством
з обмеженою відповідальністю "Карпос"
(первісним боржником) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Лікон-Треілс" (відповідачем) був
укладений договір про переведення
боргу №81/12 (далі - договір №81/12) від
14.12.2012 року (а.с. 9-10), відповідно до умов
якого (п.1 договору), первісний боржник
переводить, а відповідач приймає
грошовий борг в розмірі 369389,15 грн., що
виник на підставі:

- договору №БМ-0401-2011/03 від 04.01.2012 року у
розмірі 323064,11 грн.;

- договору №01-15 від 04.01.2012 року у розмірі
46325,04 грн.

Відповідно до п. 2 договору №81/12,
кредитор (позивач) проти переведення
боргу не заперечує.

Згідно з п. 10 договору №81/12, цей договір
вважається укладеним і набирає
чинності з моменту його підписання
сторонами та скріплення печатками
сторін, та діє до повного виконання
сторонами своїх зобов'язань за цим
договором.

Строк сплати боргу умовами договору
№81/12 сторонами визначений не був.

Відповідач, в свою чергу, частково
оплатив заборгованість в сумі 165000,00
грн., що підтверджується наданими
позивачем в судовому засіданні копіями
банківських виписок. Внаслідок чого,
неоплаченою залишилась заборгованість
в сумі 204389,15 грн.

18.10.13 р. позивач направив на адресу
відповідача повідомлення-вимогу (а.с.13)
про виконання зобов'язання, в якому
вимагав оплатити протягом 7 (семи)
календарних днів з моменту отримання
цієї вимоги заборгованість за
договором про переведення боргу №81/12
від 14.12.2012 року в сумі 204389,15 грн.
Вказаний лист був отриманий
відповідачем 23.10.13 р., що
підтверджується відповідним
повідомленням про вручення поштового
відправлення (а.с. 16).

Проте, відповідач ніяким чином на
зазначену вимогу не відреагував,
заборгованість в сумі 204389,15 грн. не
сплатив.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить з
наступного.

Згідно з приписами ст. 173
Господарського кодексу України,
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського
кодексу України, майнові зобов'язання,
які виникають між учасниками
господарських відносин, регулюються
Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Приписами статті 520 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою (переведення боргу) лише за
згодою кредитора.

Згідно ст. 521 Цивільного кодексу
України, форма правочину щодо заміни
боржника у зобов'язанні визначається
відповідно до положень статті 513 цього
Кодексу.

Судом встановлено факт заміни в
основному зобов'язанні первісного
боржника на нового боржника за згодою
кредитора, яке здійснено шляхом
укладення в належній формі, з
погодженням усіх необхідних умов,
договору про переведення боргу №81/12
від 14.12.2012 року.

Отже, в результаті переведення боргу,
позивач отримав право вимагати від
відповідача виконання зобов'язань, які
виникли на підставі договору
№БМ-0401-2011/03 від 04.01.2012 року та договору
№01-15 від 04.01.2012 року.

Як вже було зазначено, договором №81/12
строк оплати відповідачем
заборгованості не встановлений.

Частиною 1 статті 530 ЦК України
передбачено, якщо у зобов`язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства (частина 2 зазначеної
статті).

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Станом на момент розгляду справи,
відповідач 204389,15 грн. заборгованості не
сплатив та не надав суду жодних
доказів, які б спростовували суму
заявленого боргу чи підтверджували б
оплату заборгованості.

Отже, враховуючи отримання
відповідачем вимоги про сплату
заборгованості 23.10.13 р., ТОВ
"Лікон-Трейд" визнається судом таким, що
з 31.10.13 р. прострочило виконання
зобов'язання з оплати заборгованості
за договором №81/12.

Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Враховуючи викладене, а також те, що
відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК
України, зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і у
встановлений строк відповідно до умов
і порядку укладеного між сторонами
договору та згідно з вимогами закону,
суд визнає вимогу позивача щодо
стягнення з відповідача 204389,15 грн.
заборгованості, належно обґрунтованою,
доведеною матеріалами справи та такою,
що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по оплаті судового збору
відшкодовуються за рахунок
відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лікон-Трейд" (61052, м.
Харків, вул. Малиновського, 3, ) на користь Приватного
підприємство "Брендмастерс" (61068, м.
Харків, пров. Старомосковський, 6-А, ) заборгованість в сумі
204389,15 грн. та 4087,79 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його прийняття, оформленого відповідно
до вимог ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 27.02.2014 р.

Суддя Т.В. Інте