КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2014 р. Справа№ 910/10661/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Отрюха Б.В.

Тищенко А.І.

За участю представників:

від Прокуратури м. Києва: Боса І.В. -
старший прокурор відділу

від Прокуратури Печерського району
міста Києва: Петраковський В.В. -
прокурор прокуратури

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу
Прокурора міста Києва

на рішення Господарського суду міста
Києва від 28.11.2013

у справі № 910/10661/13 (головуючий
суддя Удалова О.Г.)

за позовом Заступника прокурора
Печерського району міста Києва

до 1) Київської міської ради

2) Товариства з обмеженою
відповідальністю «Житловисотбуд»

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Міжнародний центр
сприяння реформуванню охорони
здоров'я»

про визнання протиправними
та скасування рішень, визнання
недійсними договорів, скасування
державного акту, повернення земельної
ділянки

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Печерського
району міста Києва (далі, прокурор)
звернувся до Господарського суду міста
Києва з позовом (із урахуванням заяви
про зміну предмета позову та
збільшення розміру позовних вимог від
06.08.2013 № 8566вих-13) до Київської міської
ради (далі, відповідач-1) та Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Житловисотбуд» (далі, відповідач-2)
про: 1) визнання протиправним та
скасування рішення Київської міської
ради № 224/885 від 22.07.2007 «Про передачу
земельних ділянок товариству з
обмеженою відповідальністю
«Житловисотбуд» для будівництва,
експлуатації та обслуговування
житлово-адміністративного комплексу з
вбудованими та прибудованими
приміщеннями громадського і
торгівельного призначення з об'єктами
соціальної сфери та наземним і
підземним паркінгами по вул. Щорса, б. 30,
Печерський район м. Київ»; 2) визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки від 15.03.2007, який 16.03.2007
зареєстрований Головним управлінням
земельних ресурсів Київської міської
державної адміністрації у книзі
державної реєстрації договорів за №
82-6-00403; 3) визнання протиправним та
скасування рішення Київської міської
ради № 387/1048 від 29.03.2007 «Про продаж
земельної ділянки Товариству з
обмеженою відповідальністю
«Житловисотбуд» для будівництва,
експлуатації та обслуговування
житлово-адміністративного комплексу з
вбудованими та прибудованими
приміщеннями громадського і
торгівельного призначення з об'єктами
соціальної сфери та наземним і
підземним паркінгами по вул. Щорса, б. 30,
Печерський район м. Києва»; 4) визнання
недійсним договору купівлі-продажу
земельної ділянки
несільськогосподарського призначення
від 17.04.2007, який зареєстрований в
Державному реєстрі правочинів під №
1170; 5) скасування державного акту на
право власності на землю серії КВ №
135929, який 30.05.2007 зареєстрований в
реєстрі за № 6488, та його державну
реєстрацію; 6) повернення земельної
ділянки площею 5942 км. м. (0,5942 га),
вартістю 46 035 898,29 грн., яка розташована
за адресою: вул. Щорса, б. 30, Печерський
район м. Києва (кадастровий номер
:82:078:0042), у власність
територіальної громади міста в особі
Київської міської ради.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 09.07.2013 до участі у справі в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача залучено Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Міжнародний центр сприяння
реформуванню охорони здоров'я» (далі,
третя особа).

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 28.11.2013 у задоволенні позову
відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
Прокурор міста Києва (далі, прокурор)
звернувся до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, відповідно до якої просить
скасувати рішення Господарського суду
міста Києва від 28.11.2013 у справі № 910/10661/13
та прийняти нове рішення, яким позов
Заступника прокурора Печерського
району міста Києва задовольнити.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Прокурора міста Києва у справі №
910/10661/13 було передано на розгляд судді
Київського апеляційного
господарського суду Михальській Ю.Б.

Розпорядженням Голови Київського
апеляційного господарського суду від
31.01.2014 для розгляду апеляційної скарги
у справі № 910/10661/13 сформовано колегію
суддів у складі: головуючий суддя
Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В.,
Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 31.01.2014
апеляційну скаргу Прокурора міста
Києва прийнято до провадження, розгляд
справи призначено на 27.02.2014.

27.02.2014 від відповідача-2 через відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду надійшов відзив на
апеляційну скаргу, у якому він просив
залишити рішення Господарського суду
міста Києва від 28.11.2013 у справі № 910/10661/13
без змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

У судове засідання, призначене на
27.02.2014, представники відповідача-1
та третьої особи не з'явились, у зв'язку
з чим ухвалою Київського апеляційного
господарського суду розгляд справи
було відкладено на 11.03.2014.

11.03.2014 представники відповідачів та
третьої особи у судове засідання не
з'явились, про причини неявки суд не
повідомили.

Як зазначено у пункті 3.9 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»,
розпочинаючи судовий розгляд, суддя
має встановити, чи повідомлені про час
і місце цього розгляду особи, які
беруть участь у справі, але не з'явилися
у засідання. Відповідно до пункту 3.9.1.
вказаної постанови, особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України.

За змістом зазначеної статті 64
Господарського процесуального кодексу
України, зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Відповідно до пункту 2.6.10. Інструкції з
діловодства в господарських судах
України, затвердженої наказом
Державної судової адміністрації
України від 20 лютого 2013 року № 28
оригінал судового рішення залишається
в матеріалах справи; згідно з пунктом
2.6.15. вказаної Інструкції на звороті у
лівому нижньому куті оригіналу
процесуального документа, який
виготовляється судом та залишається у
справі, проставляється відповідний
штамп суду з відміткою про
відправлення документа, що містить
вихідний реєстраційний номер, загальну
кількість відправлених примірників
документа, дату відправки, підпис
працівника, яким вона здійснена та може
містити відмітку про отримання копії
процесуального документа
уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням
належного надсилання копій
процесуального документа учасникам
судового процесу.

Як вбачається із матеріалів справи,
копії ухвал Київського апеляційного
господарського суду від 31.01.2014 та 27.02.2014
у справі № 910/10661/13 були надіслані
учасникам судового процесу на адреси,
зазначені в апеляційній скарзі, що
підтверджується відміткою суду на
зворотній стороні ухвал.

Представник відповідача-2 був
присутній у судовому засіданні 27.02.2014
та належним чином повідомлений про
відкладення розгляду справи на 11.03.2014,
що підтверджується наявною у
матеріалах справи розпискою
(том 2, а.с. 50).

Водночас, пунктом 3.9.1. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» також
визначено, що доказом повідомлення
адресата про час і місце розгляду
справи судом в разі неповернення
ухвали підприємством зв'язку може бути
й долучена до матеріалів справи та
засвідчена самим судом копія реєстру
поштових відправлень суду.

Згідно пункту 3.9.2. вищезазначеної
постанови, у випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

З огляду на вищевикладене, враховуючи
те, що у матеріалах справи містяться
докази належного повідомлення
учасників судового про дату, час і
місце проведення судового засідання по
розгляду апеляційної скарги, колегія
суддів вважає можливим здійснити
перевірку рішення суду першої
інстанції в апеляційному порядку за
наявними матеріалами справи та без
участі представників відповідачів та
третьої особи.

Розглянувши в судових засіданнях
апеляційну скаргу, відзив на неї,
дослідивши матеріали справи та зібрані
у ній докази, заслухавши пояснення
представників учасників судового
процесу, судова колегія встановила
наступне:

22.02.2007 Київською міською радою було
прийнято рішення «Про передачу
земельних ділянок Товариству з
обмеженою відповідальністю (далі, ТОВ)
«Житловисотбуд» для будівництва,
експлуатації та обслуговування
житлово-адміністративного комплексу з
вбудованими та прибудованими
приміщеннями громадського і
торговельного призначення з об'єктами
соціальної сфери та наземним і
підземним паркінгами на вул. Щорса, 30 у
Печерському районі м. Києва» (далі,
Рішення № 224/885) (том 1, а.с. 20-22), пунктами
1-3 якого, вирішено: припинити
хлібзаводу № 1 право користування
земельною ділянкою площею 0,43 га,
відведеною відповідно до рішення
виконавчого комітету Київської
міської ради від 24.01.1951 № 163 «Про відвод
земельної ділянки 1-му Хлібзаводу
Тресту головхліб під будівництво
дитячого садку на 50 місць по
Новогоспітальній вул. № 30 Печерського
району», та віднести її до земель
запасу житлової та громадської
забудови; затвердити проект
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок ТОВ «Житловисотбуд» для
будівництва, експлуатації та
обслуговування
житло-адміністративного комплексу з
вбудованими та прибудованими
приміщеннями громадського і
торговельного призначення з об'єктами
соціальної сфери та наземним і
підземним паркінгами на вул. Щорса, 30 у
Печерському районі м. Києва; передати
ТОВ «Житловисотбуд», за умови
виконання пункту 4 цього рішення,
земельні ділянки загальною площею 0,72
га (у тому числі в межах червоних ліній
площею 0,12 га) для будівництва,
експлуатації та обслуговування
житло-адміністративного комплексу з
вбудованими та прибудованими
приміщеннями громадського і
торговельного призначення з об'єктами
соціальної сфери та наземним і
підземним паркінгами на вул. Щорса, 30 у
Печерському районі м. Києва, з них:
ділянку № 1 загальною площею 0,12 га (у
межах червоних ліній) у
короткострокову оренду на 5 років за
рахунок міських земель, не наданих у
власність чи користування; ділянку № 2
загальною площею 0,60 га у довгострокову
оренду на 10 років, зокрема, площею 0,17 га
за рахунок міських земель, не наданих у
власність чи користування, площею 0,43 га
за рахунок земель житлової та
громадської забудови.

15.03.2007 між Київською міською радою
(орендодавцем) та ТОВ «Житловисотбуд»
(орендарем) було укладено договір
оренди земельної ділянки (далі, Договір
оренди) (том 1, а.с. 23-28), згідно з пунктом
1.1 якого орендодавець на підставі
Рішення № 224/885 за актом
приймання-передачі передає, а орендар
приймає в оренду (строкове платне
користування) земельну ділянку,
визначену цим Договором.

Відповідно до пункту 2 Договору оренди
об'єктом оренди є земельна ділянка на
вул. Щорса, 30 у Печерському районі м.
Києва, розміром 1075 кв. м. у межах
червоної лінії; цільове призначення
для будівництва, експлуатації та
обслуговування
житлово-адміністративного комплексу з
вбудованими та прибудованими
приміщеннями громадського і
торговельного призначення з об'єктами
соціальної сфери та наземним і
підземним паркінгами; кадастровий №
:82:078:0097.

Згідно з пунктом 3.1 Договір оренди
укладено на 5 років.

Договір оренди зареєстровано Головним
управлінням земельних ресурсів
Київської міської державної
адміністрації у книзі державної
реєстрації договорів 16.03.2007 за № 82-6-00404.

Відповідно до пунктів 1-4 рішення
Київської міської ради «Про продаж
земельної ділянки товариству з
обмеженою відповідальністю
«Житловисотбуд» для будівництва,
експлуатації та обслуговування
житло-адміністративного комплексу з
вбудованими та прибудованими
приміщеннями громадського і
торговельного призначення з об'єктами
соціальної сфери та наземним і
підземним паркінгами на вул. Щорса, 30 у
Печерському районі м. Києва» від 29.03.2007
(далі, Рішення № 387/1048) (том 1,
а.с. 30-32) вирішено погодити звіт про
експертну грошову оцінку земельної
ділянки на вул. Щорса, 30 у Печерському
районі м. Києва (звіт додається);
затвердити вартість земельної ділянки
у розмірі 9 006 278,00 грн. на підставі
експертної грошової оцінки (висновок
експерта про ринкову вартість
земельної ділянки від 13.03.2007); продати
ТОВ «Житловисотбуд» земельну ділянку
площею 0,5942 га за 9 006 278,00 грн. для
будівництва, експлуатації та
обслуговування
житлово-адміністративного комплексу з
вбудованими та прибудованими
приміщеннями громадського і
торговельного призначення, з об'єктами
соціальної сфери та наземним і
підземним паркінгами на вул. Щорса, 30 у
Печерському районі м. Києва, яка
перебуває в оренді у ТОВ
«Житловисотбуд» згідно з Договором
оренди земельної ділянки від 16.03.2007 №
82-6-00403.

Додатком до Рішення № 387/1048 від 29.03.2007
(том 1, а.с. 32) визначено умови продажу
ТОВ «Житловисотбуд» спірної земельної
ділянки, зокрема, використання спірної
земельної ділянки за цільовим
призначенням, забезпечення населення
об'єктами соціальної сфери (дитячі
дошкільні заклади, загальноосвітні
школи, об'єкти охорони здоров'я тощо) та
початок їх будівництва одночасно із
спорудженням
житлово-адміністративного комплексу
тощо.

На підставі Рішення № 387/1048 між
Київською міською радою (продавцем) та
ТОВ «Житловисотбуд» (покупцем) 17.04.2007
було укладено Договір купівлі-продажу
земельної ділянки
несільськогосподарського призначення
(далі, Договір купівлі-продажу) (том 1,
а.с. 34-37), згідно з пунктом 1.1. якого
продавець на підставі Рішення № 387/1048
продав, а покупець купив земельну
ділянку, місце розташування якої на
вул. Щорса, 30 у Печерському районі м.
Києва; розміром 0,5942 га, кадастровий
№ :82:078:0042 у межах, які
перенесені в натуру (на місцевість) і
зазначені у технічній документації
земельної ділянки.

Договір купівлі-продажу зареєстровано
у державному реєстрі правочинів 17.04.2007
за № 1170.

30.05.2007 ТОВ «Житловисотбуд» видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії КВ № 135929,
зареєстрований в реєстрі за № 6488 (далі,
Державний акт) (том 1, а.с. 40).

Рішення суду першої інстанції про
відмову у задоволенні позову
Заступника прокурора Печерського
району міста Києва про визнання
протиправними та скасування Рішень
Київської міської ради № 224/885 та
№ 387/1048 (далі, Спірні рішення), визнання
недійсними Договору оренди та Договору
купівлі-продажу спірної земельної
ділянки та скасування Державного акту
мотивоване тим, що прокурором не
доведено підстав для визнання
протиправними та скасування Спірних
рішень та не доведено підстави
недійсності Договору оренди, Договору
купівлі-продажу та Державного акту.

У своїй апеляційній скарзі прокурор
наголошує на неправомірності рішення
суду першої інстанції, зазначаючи, що
Київська міська рада не мала права на
затвердження проекту відведення
земельної ділянки, що є підставою для
скасування Спірних рішень, та, як
наслідок, недійсності оскаржуваних
договору оренди, договору
купівлі-продажу та акту.

Так, апелянт стверджує, що Спірні
рішення є протиправними, оскільки під
час підготовки проекту відведення
земельної ділянки, відповідачем-2 не
було отримано висновку Головного
управління освіти та науки, що на думку
скаржника є обов'язковою умовою для
збереження чинності висновку
Головного управління містобудування,
архітектури та дизайну міського
середовища № 19-828 від 05.02.2007.

Зазначені доводи апелянта не
приймаються колегією суддів до уваги з
огляду на наступне.

Згідно із статтею 3 Земельного кодексу
України, земельні відносини
регулюються Конституцією України, цим
Кодексом, а також прийнятими
відповідно до них нормативно-правовими
актами.

Відповідно до пункту 12 Розділу X
«Перехідні положення» Земельного
кодексу України, до розмежування
земель державної і комунальної
власності повноваження щодо
розпорядження землями в межах
населених пунктів, крім земель,
переданих у приватну власність,
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради.

Положенням пункту 34 частини 1 статті 26
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні»,
передбачено, що питання регулювання
земельних відносин є виключною
компетенцією сільських, селищних,
міських рад, а за пунктом 2 статті 22
Закону України «Про столицю України
місто-герой Київ» Київська міська рада
має право визначати особливості
землекористування.

Відповідно до статей 38, 39 Земельного
кодексу України, до земель житлової та
громадської забудови належать
земельні ділянки в межах населених
пунктів, які використовуються для
розміщення житлової забудови,
громадських будівель і споруд, інших
об'єктів загального користування.
Використання земель житлової та
громадської забудови здійснюється
відповідно до генерального плану
населеного пункту, іншої містобудівної
документації, плану
земельно-господарського устрою з
дотриманням державних стандартів і
норм, регіональних та місцевих правил
забудови.

Повноваження Київської міської ради у
галузі земельних відносин визначено у
статті 9 Земельного кодексу України, до
яких, зокрема, належать: розпорядження
землями територіальної громади;
надання земельних ділянок у
користування із земель комунальної
власності відповідно до цього Кодексу.

Частиною 1 статті 116 Земельного кодексу
України передбачено, що громадяни та
юридичні особи набувають права
власності та право користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.

Частинами 1, 3 статті 124, частиною 2
статті 126 Земельного кодексу України у
відповідній редакції встановлено, що
передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або місцевого
самоврядування шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки,
який реєструється відповідно до
закону; передача в оренду земельних
ділянок громадянам і юридичним особам
із зміною їх цільового призначення та
із земель запасу під забудову
здійснюється за проектами відведення в
порядку, встановленому статтями 118, 123
цього Кодексу.

Згідно частини 6 статті 123 Земельного
кодексу України проект відведення
земельної ділянки погоджується із
землекористувачем, органом по
земельних ресурсах, природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами,
органами архітектури та охорони
культурної спадщини і після одержання
висновку державної землевпорядної
експертизи по обєктах, які їй
підлягають, подається до відповідної
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради, які розглядають
його у місячний строк і, в межах своїх
повноважень, визначених цим Кодексом,
приймають рішення про надання
земельної ділянки.

Механізм розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок (проект відведення земельної
ділянки) регулюється Порядком
розроблення проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 26.05.2004 № 677 (далі,
Порядок).

Пунктом 3 Порядку визначено, що проект
відведення земельної ділянки
розробляється на підставі рішення
сільської, селищної, міської ради,
районної, Київської або
Севастопольської міської
держадміністрації, до повноважень яких
належить надання у користування або
передача у власність земельних
ділянок; укладених договорів між
землевласниками і землекористувачами
та розробником проекту відведення
земельної ділянки; судового рішення.

Так, 28.09.2006 ТОВ «Житловисотбуд»
звернулось з клопотанням до Київської
міської ради про надання в оренду
строком на 10 років земельної ділянки,
що знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Щорса, 30 для будівництва, експлуатації
та обслуговування
житлово-адміністративного комплексу з
вбудованими та прибудованими
приміщеннями громадського і
торговельного призначення з об'єктами
соціальної сфери та наземним та
підземним паркінгами, орієнтовним
розміром 0,95 га.

За результатами розгляду вказаного
клопотання ТОВ «Житловисотбуд»
отримало згоду Київського міського
голови на розроблення документації із
землеустрою від 08.11.2006 Д-1908.

Проект землеустрою щодо відведення
земельних ділянок ТОВ «Житловисотбуд»
для будівництва, експлуатації та
обслуговування
житлово-адміністративного комплексу з
вбудованими та прибудованими
приміщеннями громадського і
торговельного призначення з об'єктами
соціальної сфери та наземним і
підземним паркінгами на вул. Щорса, 30 у
Печерському районі було розроблено ТОВ
«Епоха-Гео» та затверджено Рішенням №
224/885.

Зі змісту пункту 9 Порядку вбачається,
що проект відведення земельної ділянки
виконавець погоджує із землевласником
або землекористувачем, органом
земельних ресурсів, природоохоронним
органом, санітарно-епідеміологічною
службою, органом містобудування і
архітектури та охорони культурної
спадщини.

Так, матеріали справи свідчать про те,
що проект відведення земельної ділянки
був погоджений органом по земельних
ресурсах Київським міським головним
управлінням земельних ресурсів
(висновок про погодження проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок від 19 лютого 2007 року №
06-03-4/278); природоохоронним органом
Управлінням охорони навколишнього
природного середовища виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) (лист від 16лютого 2007
року № 071/04-4-22/814);
санітарно-епідеміологічним органом
Київською міською санепідемстанцією
(висновок щодо вибору (відведення)
земельної ділянки під забудову від 16
лютого 2007 року № 236); органом
архітектури Головним управлінням
містобудування, архітектури та дизайну
міського середовища виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) (лист від 15 лютого 2007
року № 09-1188); органом охорони
культурної спадщини Державною службою
з питань національної культурної
спадщини (лист від 15 лютого 2007 року №
22-371/35), тобто з усіма визначеними
законодавством органами, погодження
яких необхідно було отримати
відповідачу-2 під час розроблення
проекту відведення.

Водночас, як уже зазначалося вище,
апелянт вказує, що при підготовці
проекту відведення спірної земельної
ділянки листом Головного управління
містобудування, архітектури та дизайну
міського середовища виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) (далі, орган
архітектури) № 19-828 від 05.02.2007 (том 1, а.с.
50-51) було зобов'язано відповідача-2
отримати позитивний висновок
Головного управління освіти і науки
Київської міської державної
адміністрації з питання дошкільного
закладу, який, згідно інформації
Головного управління освіти і науки
Київської міської державної
адміністрації, викладеної у листі №
21/853 від 15.05.2008 (том 1, а.с. 52-53), отриманий
відповідачем-2 так і не був. Наведене, на
думку апелянта, свідчить про
невиконання відповідачем-2 вимог
висновку органу архітектури № 19-828 від
05.02.2007, що повинно мати наслідком втрату
його чинності та відсутності підстав
для затвердження проекту землеустрою
щодо відведення земельних ділянок
відповідачу-2.

Зазначені доводи апелянта колегія
суддів вважає безпідставними з огляду
на наступне.

Так, у проекті відведення земельної
ділянки наявний лист органу
архітектури від 15.02.2007 № 09-1188, у якому
зазначено, що «розглянувши проект
землеустрою, розроблений ТОВ
«Епоха-Гео» щодо відведення земельної
ділянки ТОВ «Житловисотбуд» в оренду
для будівництва, експлуатації та
обслуговування
житлово-адміністративного будинку з
вбудованими та прибудованими
приміщеннями громадського та
торгівельного призначення, дитячим
дошкільним закладом та підземним
паркінгом на вул. Щорса, 30 у Печерському
районі м. Києва, Головне управління
містобудування, архітектури та дизайну
міського середовища погоджує вказаний
проект землеустрою».

Отже, колегія суддів зазначає, що саме
лист органу архітектури №
09-1188 від 15.02.2007 є документом, який
погоджує проект відведення земельної
ділянки. У зазначеному листі не має
посилання на те, що погодження є чинним
лише у випадку отримання позитивного
висновку Головного управління освіти і
науки КМДА. Окрім того, у листі № 09-1188
від 15.02.2007 йдеться про те, що в Рішенні
Київради про відведення земельної
ділянки окремим пунктом необхідно
зобов'язати відповідача-2 виконати
вимоги, викладені у ньому.

Так, Рішенням № 224/885 від 22.02.2007 на ТОВ
«Житловисотбуд» було покладено
обов'язок виконати вимоги, викладені у
листах Головного управління
містобудування, архітектури та дизайну
міського середовища від 05.02.2007 № 19-828,
Київської міської санепідемстанції та
Державного управління охорони
навколишнього природного середовища в
м. Києві, Головного управління охорони
культурної спадщини від 05.05.2007 № 713,
Печерської у місті Києві державної
адміністрації від 09.02.2007 № 0750/1/07.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що лист №
19-828 від 05.02.2007, на який посилається
прокурор, є висновком щодо
використання земельної ділянки,
наявних містобудівних обмежень та
умов, які мають враховуватися при
розробці проекту відведення земельної
ділянки, а отже не є листом-погодженням
проекту відведення земельної ділянки
органом архітектури, яким, у свою чергу,
є лист № 09-1188 від 15.02.2007.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
відповідно до вимог пункту 6 статті 123
Земельного кодексу України Головне
управління освіти і науки КМДА не є
обов'язковим органом, який має
погоджувати проект відведення
земельної ділянки, а отже відсутність
такого висновку на стадії затвердження
проекту відведення не може бути
порушенням самого порядку відведення
земельної ділянки.

Згідно з вимогами статті 9 Закону
України «Про державну експертизу
землевпорядної документації» проекти
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок підлягають обов'язковій
державній експертизі.

Відповідно до частин першої та другої
статті 35 Закону України «Про державну
експертизу землевпорядної
документації» результатом проведення
державної експертизи є висновок
державної експертизи; висновки
державної експертизи повинні містити
оцінку допустимості та можливості
прийняття рішення щодо об'єкта
державної експертизи і враховувати
соціально-економічні наслідки.

Частина 4 статті 35 Закону України «Про
державну експертизу землевпорядної
документації» встановлює, що позитивні
висновки державної експертизи щодо
об'єктів обов'язкової державної
експертизи є підставою для прийняття
відповідного рішення органами
виконавчої влади чи органами місцевого
самоврядування, відкриття
фінансування робіт з реалізації
заходів, передбачених відповідною
документацією.

Так, колегія суддів звертає увагу на те,
що Київським міським Головним
управлінням земельних ресурсів
проведено державну експертизу проекту
землеустрою щодо відведення спірної
земельної ділянки, за результатами
якої складено висновок державної
експертизи землевпорядної
документації від 19.02.2007 № 65/06-07 в пункті
11 якого зокрема зазначено, що проект
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок ТОВ «Житловисотбуд» для
будівництва, експлуатації та
обслуговування
житлово-адміністративного комплексу з
вбудованими та прибудованими
приміщеннями громадського і
торговельного призначення з об'єктами
соціальної сфери та наземним та
підземним паркінгами, на вул. Щорса, 30 у
Печерському районі м. Києва в цілому
відповідає вимогам чинного
законодавства України, встановленим
нормам і правилам, і оцінюється
позитивно.

Зважаючи на наявність передбачених
законом погоджень відповідних органів
та враховуючи факт отримання
відповідачем позитивного висновку
державної експертизи землевпорядної
документації від 19.02.2007 № 65/06-07,
проведеної Київським міським головним
управлінням земельних ресурсів,
колегія суддів зазначає, що проект
відведення спірної земельної ділянки
був розроблений у відповідності до
норм чинного законодавства України.

Окрім того, у апеляційній скарзі
прокурор звертає увагу суду на те, що
судом першої інстанції безпідставно не
взято до уваги, що під час прийняття
Спірних рішень не було дотримано
процедуру зміни цільового призначення
земель. Зазначене прокурор обґрунтовує
тим, що попередньо земельна ділянка
була виділена під будівництво дитячого
садку на 50 місць по Новогоспітальній
вул. № 30 Печерського району, однак у
майбутньому була надана відповідачу-2
як земельна ділянка житлової та
громадської забудови.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи, вважає зазначені доводи
прокурора, безпідставними та
необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до частин 5, 6 статті 16 Закону
України «Про дошкільну освіту»
вивільнені приміщення ліквідованих
державних та комунальних дошкільних
навчальних закладів використовуються
виключно для роботи з дітьми. Майно, яке
є державною або комунальною власністю
(земельні ділянки, будівлі, споруди,
обладнання тощо), придбання чи
відокремлення якого призначене для
здобуття дітьми дошкільної освіти,
використовується виключно із
зазначеною метою. Засновник (власник)
державного чи комунального
дошкільного навчального закладу не має
права безпідставно ліквідувати його,
зменшувати в ньому площу території,
кількість груп, а також здавати в
оренду приміщення (будівлі).
Реорганізація або ліквідація діючих
комунальних дошкільних навчальних
закладів, а також дошкільних
навчальних закладів, створених
колишніми сільськогосподарськими
колективними та державними
господарствами, допускається лише за
згодою територіальної громади
(загальних зборів) села, селища, міста
або на підставі результатів місцевого
референдуму.

Пунктом 1 Рішення № 224/885 віднесено
спірну земельну ділянку до земель
запасу житлової та громадської
забудови. Ділянку надано для
будівництва, експлуатації та
обслуговування
житлово-адміністративного комплексу з
вбудованими та прибудованими
приміщеннями громадського і
торговельного призначення з об'єктами
соціальної сфери.

Водночас, пунктом 4.10. Рішення 224/885 та
пунктом 7 Рішення № 387/1048
передбачено відповідачу-2 у складі
проекту будівництва виконати
розрахунки щодо забезпеченості
населення об'єктами соціальної сфери
(дитячі дошкільні заклади,
загальноосвітні школи, об'єкти охорони
здоров'я тощо) та розпочати їх
будівництво одночасно із спорудженням
житлово-адміністративного комплексу.

Так, дитячий дошкільний заклад є
об'єктом соціальної сфери, обов'язок
щодо будівництва якого одночасно із
спорудженням
житлово-адміністративного комплексу і
був покладений на відповідача-2.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів зазначає, що зміна цільового
призначення земельної ділянки не
відбулась, у зв'язку з чим посилання
апелянта на порушення відповідачами
процедури зміни цільового призначення
спірної земельної ділянки колегією
суддів до уваги не приймаються,
оскільки не підтверджуються
матеріалами справи.

Також, скаржник зазначає, що спірна
земельна ділянка надана відповідачу-2
без наявності згоди попередніх
землекористувачів та без попереднього
вилучення земельних ділянок. Окрім
того, прокурор у позовній заяві та
апеляційній скарзі вказує на
порушення, які були допущені ТОВ
«Міжнародний центр сприяння
реформування охорони здоров'я» під час
набуття права власності на будівлю
дошкільного навчального закладу (ДНЗ)
№ 164 (будівлі, що була знесена).

Зазначені доводи не приймаються
колегією судді до уваги з огляду на
наступне.

Відповідно до пункту «а» частини 1
статті 141 Земельного кодексу України
підставою для припинення права
користування земельною ділянкою є
добровільна відмова від права
користування земельною ділянкою.

Так, 16.10.2006 листом № 21/1320 державне
підприємство ВАТ «Київхліб»
хлібокомбінат № 1 - попередній
користувач спірної земельної ділянки
повідомило Київському міському голові
про свою відмову від земельної ділянки
загальною площею 0,68 га, яка розташована
по вул. Щорса, 30 в Печерському районі м.
Києва, та припинення права
користування нею на користь ТОВ
«Житловисотбуд».

21.03.2007 між ДП ВАТ «Київхліб»
Хлібокомбінат № 1 та ТОВ «Міжнародний
центр сприяння реформуванню охорони
здоров'я» укладено договір
купівлі-продажу дошкільного
навчального закладу № 164,
розташованого на спірній земельній
ділянці з умовою використанні будівлі
у якості дошкільного навчального
закладу. Будь-яких доказів того, що
договір про набуття третьою особою
права власності на будівлі ДНЗ № 164
визнано недійсним матеріали справи не
містять.

Водночас, як свідчать матеріали справи
ДНЗ № 164 не було розміщено у зазначеній
будівлі вже у червні 1992 року (лист
Печерської районної у місті Києві
державної адміністрації від 22.04.2013 №
105/01-3062/1; том 1, а.с. 58), а тому на час
прийняття Спірних рішень земельна
ділянка не використовувалася за
цільовим призначення через технічний
стан будівлі.

Розпорядженням виконавчого органу
Київської міської ради (КМДА) від 31.07.2007
№ 986 «Про дозвіл на знесення будинку на
вул. Щорса, 30 у Печерському районі»
дозволено ТОВ «Міжнародний центр
сприяння реформуванню охорони
здоров'я» за власний рахунок знести
будинок на вул. Щорса, 30 у Печерському
районі. Із вказаного розпорядження
також вбачається, що третя особа сама
звернулася до КМДА за дозволом на
знесення будівлі на підставі Договору
про інвестування будівництва
житлово-адміністративного комплексу з
вбудованими приміщеннями громадського
і торгівельного призначення з
об'єктами соціальної сфери та наземним
і підземним паркінгами по вул. Щорса, 30
у Печерському районі м. Києва,
укладеного між ТОВ «Житловисотбуд» та
ТОВ «Міжнародний центр сприяння
реформуванню охорони здоров'я».

Викладаючи обставини щодо порушення
законодавства щодо охорони дитинства,
виховання та освіти Заступник
прокурора Печерського району м. Києва,
а згодом і апелянт зазначають, що
відповідно до наявних матеріалів
справи, ні Київською міською радою, ні
Печерською районною у місті Києві
радою дозвіл на ліквідацію ДНЗ № 164 не
надавався, засновник ДНЗ № 164 питання
про ліквідацію навчального закладу
перед відповідною радою не порушував.

Зазначені доводи прокурора не
приймаються колегією суддів до уваги з
огляду на наступне.

Колегія суддів звертає увагу на те,
поняття «ліквідація дошкільного
навчального закладу» не є тотожним
поняттю «ліквідація (знесення)
приміщення» і ототожнення даних понять
прокурором є безпідставним.

Так, факт знесення будівлі, в якій
знаходився ДНЗ № 164 не є ліквідацією
самого навчального дошкільного
закладу, адже він може перебувати в
будь-якому іншому приміщенні,
призначеному для такого використання.
На підтвердження цього у матеріалах
справи міститься лист Департаменту
освіти, науки, молоді та спорту від
22.04.2013 № 063-05/06-46 (том 1, а.с. 57) та вже
згаданий лист Печерської районної у
місті Києві державної адміністрації
від 22.04.2013 № 105/01-3062/1 (том 1, а.с. 58), у яких
зазначено, що ДНЗ № 164 не ліквідований
та обліковується в мережі дошкільних
навчальних закладів міста Києва.

З огляду на вищевикладене, ДНЗ № 164 у
червні 1992 року припинив своє
функціонування саме в конкретній
будівлі, яка не була придатна для його
використання, проте сам заклад
ліквідований не був. Таким чином, для
знесення непридатної для використання
будівлі, в якій перебував ДНЗ № 164, не
потрібно було ініціювати питання щодо
його ліквідації та отримувати на це
відповідний дозвіл.

Враховуючи вищезазначене, колегія
суддів приходить до висновку щодо
недоведеності підстав для визнання
протиправними та скасування Рішення
№ 224/885 та Рішення № 387/1048.

Вимоги прокурора про визнання
недійсними Договору оренди та Договору
купівлі-продажу спірної земельної
ділянки та скасування Державного акту
є похідними від вимог про визнання
недійсними рішень Київської міської
ради № 224/885 та № 387/1048 та, як вбачається
із позовної заяви, ґрунтуються
виключно на них.

Враховуючи те, що Договір оренди та
Договір купівлі-продажу спірної
земельної ділянки були укладені на
виконання рішень органу виконавчої
влади, то без скасування таких рішень у
встановленому законом порядку у суду
відсутні правові підстави для визнання
відповідних договорів недійсними.

З огляду на зазначене, у суду також
відсутні підстави для скасування
Державного акту на право власності на
земельну ділянку, оскільки вказаний
акт виданий на підставі Рішення № 387/1048
та Договору купівлі-продажу від 17.04.2007,
підстави для скасування та визнання
недійсним яких у суду відсутні.

Відповідно до статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
а господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до частини 1 статті 43
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції про відмову у
задоволенні позовних вимог Заступника
прокурора Печерського району міста
Києва у повному обсязі, а заперечення
Прокурора міста Києва, викладені у
апеляційній скарзі, не приймає до
уваги, оскільки останні не
підтверджуються матеріалами справи та
не спростовують висновків суду першої
інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає рішення суду по даній справі
обґрунтованим та таким, що відповідає
чинному законодавству, фактичним
обставинам та матеріалам справи,
підстав для його скасування чи зміни не
вбачається. Апеляційна скарга
Прокурора міста Києва є
необґрунтованою та задоволенню не
підлягає.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Прокурора міста
Києва на рішення Господарського суду
міста Києва від 28.11.2013 у справі № 910/10661/13
залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста
Києва від 28.11.2013 у справі №
910/10661/13 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/10661/13 повернути до
Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Ю.Б. Михальська

Судді
Б.В. Отрюх

А.І. Тищенко