ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 р.
Справа № 917/170/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТВК Крайт", 36007, м.
Полтава, вул. М.Бірюзова, 51а

до Приватної фірми "Корнет-2", 36021, м.
Полтава, вул. Грушевського, 1, кім. 110

про стягнення 52708,25 грн.

Суддя Гетя Н.Г.

Представники:

від позивача: Жарін М.А., Туніцький Д.О.

від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні 04.03.2014 року після
виходу з нарадчої кімнати на підставі
ст. 85 ГПК України судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Суть справи: розглядається позовна
заява про стягнення 52708,25 грн.
заборгованості за договором
купівлі-продажу № 204/01-01 від 04.01.2012 року,
в т.ч. 51046,78 грн. основного боргу та 1661,47
грн. 3% річних.

Представники позивача підтримали
позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач повноважного представника
в судове засідання не направив, хоча
був належним чином повідомлений про
дату, час та місце розгляду справи, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення (а.с.
59), відзиву на позовну заяву до суду не
надав.

У зв'язку з тим, що необхідних для
вирішення спору доказів, наявних в
матеріалах справи, достатньо і
господарський суд повідомляв належним
чином відповідача про час, дату та
місце проведення судового засідання, а
його неявка не перешкоджає розгляду
справи по суті, справа розглядається за
наявними у ній матеріалами на підставі
ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників позивача, суд
встановив:

04.01.2012 року між Приватною фірмою
"Корнет-2" (відповідач, покупець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "ТВК Крайт" (позивач,
продавець) був укладений договір
купівлі-продажу № 204/01-01 (а.с. 25-27),
відповідно до якого продавець
зобов'язався передати у власність
покупцю товар, а покупець - прийняти
його та оплатити за цінами, в
номенклатурі, кількості та за описом,
зазначеним у накладних, які є
невід'ємними частинами договору (п. 1.1.
договору).

У відповідності до п. 10.1. договору
купівлі-продажу № 204/01-01 від 04.01.2012 року
(далі - договір) цей договір вступає в
силу з моменту його підписання і діє до
31.12.2012 року.

Відповідно до п. 1.2. договору загальна
сума договору становить 600000,00 грн. (з
ПДВ).

Згідно положень п. п. 3.2., 3.3. договору
умови поставки товару - самовивіз зі
складу продавця, який знаходиться за
адресою: м. Полтава, вул. М.Бірюзова, 51-а.
За погодженням сторін можлива доставка
товару на склад покупця транспортом
продавця.

На виконання умов договору позивачем
було передано відповідачеві товар на
загальну суму 53123,68 грн., в т.ч. за
видатковими накладними (а.с. 8-16):

- № 31573 від 12.12.2012 року на суму 22307,84 грн.;

- № 31590 від 13.12.2012 року на суму 183,57 грн.;

- № 31725 від 17.12.2012 року на суму 1960,27 грн.;

- № 31850 від 19.12.2012 року на суму 4124,65 грн.;

- № 31853 від 19.12.2012 року на суму 16501,57 грн.;

- № 31911 від 21.12.2012 року на суму 4442,43 грн.;

- № 31989 від 25.12.2012 року на суму 3603,05 грн.

У відповідності до п. 3.1. договору
розрахунки за проданий товар між
продавцем та покупцем здійснюються з
відстроченням платежу на період 14
календарних днів з моменту поставки
(але не пізніше останнього числа
календарного місяця, в якому
виконувалась закупівля).

В порушення взятих на себе за договором
зобов'язань відповідач розрахувався за
переданий згідно спірного договору
товар лише частково, станом на 30.01.2014
року його заборгованість перед
позивачем склала 51046,78 грн.

04.11.2013 року позивач звернувся до
відповідача з вимогою про погашення
боргу № 336 від 24.10.2013 року (а.с. 29), яка
була залишена останнім без реагування.

У позовній заяві позивач просить суд
стягнути з відповідача суму основного
боргу в розмірі 51046,78 грн., а також
нараховані на неї за період з 01.01.2013
року по 31.01.2014 року 3% річних в розмірі
1661,47 грн.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174
ГК України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші угоди (правочини),
передбачені законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

За змістом ст. ст. 655, 656 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму. Предметом договору
купівлі-продажу може бути товар, який є
у продавця на момент укладення
договору або буде створений (придбаний,
набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно ст. ст. 509, 510 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися
на засадах добросовісності, розумності
та справедливості. Сторонами у
зобов'язанні є боржник і кредитор.

У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК
України та ст. 193 ГК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином, в установлений строк,
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, одностороння відмова
від виконання зобов'язання не
допускається, крім передбачених
законом випадків.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару.

Згідно ч. 1 ст. 694 ЦК України договором
купівлі-продажу може бути передбачений
продаж товару в кредит з відстроченням
або з розстроченням платежу.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, воно підлягає
виконанню у цей строк (термін).

Як вже зазначалось, обов'язок
відповідача своєчасно та в повному
обсязі здійснювати оплату товару, а
також термін його виконання
встановлено п. п. 1.1., 3.1. спірного
договору.

Відповідно до ст. ст. 610-612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом. У разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Наданими до справи доказами
підтверджуються факт існування між
сторонами заснованих на договорі
правовідносин з приводу
купівлі-продажу товарів, обсяги та
вартість переданого згідно умов
договору товару, факт наявності перед
позивачем заборгованості в розмірі
51046,78 грн. та факт прострочення
виконання грошових зобов'язань
відповідачем.

З урахуванням викладеного позовні
вимоги в частині стягнення з
відповідача 51046,78 грн. боргу є
правомірними та обгрунтованими,
внаслідок чого підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір не встановлений договором
або законом.

Як вбачається з наведеного у позовній
заяві розрахунку, нарахування 3% річних
здійснюється позивачем на залишок
боргу з дня, наступного після
останнього числа календарного місяця,
в якому виконувалась закупівля, що
відповідає положенням п. 3.1. договору.

Перевіривши за допомогою ІАЦ "Ліга"
правильність нарахування позивачем 3%
річних, суд дійшов висновку про те, що
позовні вимоги в цій частині також
підлягають задоволенню.

Клопотання про витребування
додаткових доказів по справі в порядку
ст. 38 ГПК України від сторін не
надходили.

Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції
України та ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Сторони
вільні у наданні до суду своїх доказів
та у доведенні перед судом їх
переконливості.

Таким чином, господарський суд,
застосовуючи основні конституційні
засади судочинства, принцип
верховенства права, виходячи з
фактичних обставин справи, з'ясування
природи дійсних правовідносин між
сторонами у даному спорі та чинного
законодавства України, яке повинно
застосовуватися до них при вирішенні
спорів, дійшов висновку про
задоволення позову.

Судові витрати у відповідності до ст. 49
ГПК України покладаються на
відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 32-34, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Приватної фірми "Корнет-2"
(36021, м. Полтава, вул. Грушевського, 1, кім.
110, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТВК Крайт" (36007, м.
Полтава, вул. М.Бірюзова, 51а, ) - 51046,78 грн. основної
заборгованості, 1661,47 грн. 3% річних та
1827,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 11.03.2014 року.

Суддя
Гетя Н.Г.