ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2014 р.
Справа № 911/82/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Зайця Д.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк», м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Віп Інжиніринг»,
Київська область, Києво-Святошинський
район, м. Вишневе

про стягнення 40818,81 грн.

секретар судового засідання Колісник
Ю.І.

за участю представників:

від позивача: Тулба К.Г. (довіреність
№6194-0 від 30 грудня 2013 року);

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк «Приватбанк» (далі -
позивач) звернулося до господарського
суду Київської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Віп Інжиніринг»
(далі - відповідач) про стягнення 40818,81
грн.

Позовні вимоги обґрунтовані
невиконанням відповідачем свого
обов'язку щодо своєчасного повернення
кредиту та своєчасної сплати відсотків
за користування кредитом і комісії за
користування кредитом згідно договору
б/н банківського обслуговування від 4
березня 2011 року, у зв'язку з чим позивач
просить стягнути з відповідача
заборгованість за договором б/н від 4
березня 2011 року в сумі 40818,81 грн., яка
складається з 28810,97 грн. заборгованості
за кредитом, 7606,10 грн. заборгованості з
процентів за користування кредитом,
2586,64 грн. пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань, 1815,10 грн. заборгованості з
комісії за користування кредитом.

Провадження у справі порушено
відповідно до ухвали господарського
суду Київської області від 15 січня 2014
року та призначено справу до розгляду
на 28 січня 2014 року.

Відповідно до ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України
розгляд справи неодноразово
відкладався.

Відповідач, повідомлений про час та
місце розгляду справи ухвалами суду
від 15 січня 2014 року, від 28 січня 2014 року
та від 11 березня 2014 року в судові
засідання не з'явився, витребуваних
документів не подав, хоча був
повідомлений належним чином. Суд
вважає за можливе відповідно до ст. 75
ГПК України розглянути справу без
участі відповідача за наявними в ній
матеріалами.

11 березня 2014 року відповідно до ч. 2 ст. 85
ГПК України у судовому засіданні
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні дані, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно заяви б/н від 4 березня 2011 року
про відкриття поточного рахунку
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Віп Інжиніринг»
приєдналось до «Умов і правил надання
банківських послуг» (далі - умови),
тарифів банку, що розміщені в мережі
Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом
із заявою складають договір
банківського обслуговування від 4
березня 2011 року та взяло на себе
зобов'язання виконувати умови
договору.

Відповідно до договору відповідачу
було встановлено кредитний ліміт на
поточний рахунок №7233 в
електронному вигляді через
встановлені засоби електронного
зв'язку банку і клієнта (системи
клієнт-банк, Інтернет клієнт-банк,
sms-повідомлення або інших), що визначено
і врегульовано «Умовами і правилами
надання банківських послуг».

Згідно з п. 3.18.1.16 умов, при укладанні
договорів і угод, чи вчиненні інших дій,
що свідчать про приєднання клієнта до
«Умов і правил надання банківських
послуг» (або у формі «Заяви про
відкриття поточного рахунку та картки
із зразками підписів і відбитка
печатки» або у формі авторизації
кредитної угоди в системах клієнт-банк/
Інтернет клієнт-банк, або у формі
обміну паперовою або електронною
інформацією, або в будь-якій іншій
формі), банк і клієнт допускають
використання підписів клієнта у
вигляді електронно-цифрового підпису
та/або підтвердження через пароль,
спрямований банком через
верифікований номер телефону, який
належить уповноваженій особі клієнта з
правом «першого» підпису. Підписання
договорів і угод таким чином
прирівнюється до укладення договорів
та угод у письмовій формі.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
електронний цифровий підпис»
електронний цифровий підпис за
правовим статусом прирівнюється до
власноручного підпису (печатки).

У відповідності до ч. 2 ст. 639 Цивільного
кодексу України, якщо сторони
домовилися укласти договір у певній
формі, він вважається укладеним з
моменту надання йому цієї форми, навіть
якщо законом ця форма для даного виду
договорів не вимагалася.

Як передбачено зазначеними вище
умовами, кредитний ліміт на поточний
рахунок надається на поповнення
обігових коштів та здійснення поточних
платежів клієнта в межах кредитного
ліміту. Про розмір ліміту банк
повідомляє клієнта на свій вибір або в
письмовій формі, або через встановлені
засоби електронного зв'язку банка та
клієнта. Кредит надається в обмін на
зобов'язання клієнта щодо його
поповнення, сплати процентів та
винагороди (п.п. 3.18.1.1, 3.18.1.3 Умов).

Позивачем свої зобов'язання за
договором банківського обслуговування
від 4 березня 2011 року були виконані
належним чином. На виконання договору
банком було перераховано на рахунок
відповідача 42000,00 грн. в якості кредиту,
що підтверджується банківською
випискою по рахунку відповідача,
долученою до матеріалів справи.

Відповідно до розділу 3.18.4 Умов, яким
затверджений порядок розрахунків за
договором, за користування кредитом в
період з дати виникнення дебетового
сальдо на поточному рахунку клієнта
при закритті банківського дня клієнт
виплачує проценти, виходячи з
процентної ставки, розмір якої
залежить від строку користування
кредитом (диференційована процентна
ставка).

За період користування кредитом з
моменту виникнення дебетового сальдо
до дати обнулення дебетового сальдо в
одну з дат з наступного 20-го до 25-го
числа місяця (надалі - період, в який
дебетове сальдо підлягає обнуленню),
розрахунок процентів здійснюється за
процентною ставкою в розмірі 0% річних
від суми залишку непогашеної
заборгованості.

При необнуленні дебетового сальдо в
одну з дат періоду, в якому дебетове
сальдо підлягає обнуленню, протягом 90
днів з останньої дати періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
клієнт виплачує банку за користування
кредитом проценти в розмірі 24,00 %
річних, починаючи з останньої дати
періоду, в яку дебетове сальдо
підлягало обнуленню.

У випадку непогашення кредиту протягом
90 днів з дати закінчення періоду, в
якому дебетове сальдо підлягало
обнуленню, починаючи з 91-го дня після
дати закінчення періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
кредит вважається простроченим, а
грошові зобов'язання клієнта щодо
погашення заборгованості вважаються
порушеними. При порушенні клієнтом
будь-якого грошового зобов'язання
клієнт сплачує банку відсотки за
користування кредитом у розмірі 48%
річних від суми залишку непогашеної
заборгованості.

У разі порушення клієнтом будь-якого з
грошових зобов'язань і при реалізації
права банку на встановлення іншого
строку повернення кредиту,
передбаченого «Умовами і правилами
надання банківських послуг», клієнт
сплачує банку пеню у розмірі 0,1315% від
суми залишку непогашеної
заборгованості за кожен день
прострочення. Сплата пені здійснюється
з дня, наступного за датою порушення
зобов'язань.

Під непогашенням кредиту мається на
увазі невиникнення на поточному
рахунку нульового дебетового сальдо
при закритті банківського дня.

Розрахунок відсотків за користування
кредитом проводиться щодня, починаючи
з моменту утворення на поточному
рахунку дебетового сальдо при закритті
банківського дня, за кількість днів
користування кредитними коштами,
виходячи з 360 днів у році. Розрахунок
відсотків проводиться до повного
погашення заборгованості за кредитом,
на суму залишку заборгованості за
кредитом. День повернення в часовий
інтервал нарахування відсотків не
включається. Нарахування відсотків
здійснюється в дату сплати.

При несплаті винагороди, відсотків у
відповідні їм дати сплати, вони
вважаються простроченими.

Відповідно до п. 3.18.2.3.4 Умов банк має
право при порушенні клієнтом
будь-якого із зобов'язань,
передбаченого Умовами, змінити умови
кредитування - вимагати від клієнта
дострокового повернення кредиту,
сплати відсотків за його користування,
виконання інших зобов'язань за
кредитом у повному обсязі.

У зв'язку із порушенням відповідачем
зобов'язань за договором
обслуговування кредитних лімітів на
поточному рахунку, у відповідача
утворилася заборгованість перед
банком в сумі 40818,81 грн., яка складається
з 28810,97 грн. заборгованості за кредитом,
7606,10 грн. заборгованості з процентів за
користування кредитом, 2586,64 грн. пені за
несвоєчасне виконання зобов'язань, 1815,10
грн. заборгованості з комісії за
користування кредитом. Розгорнутий
розрахунок заборгованості долучений
до матеріалів справи.

Пунктом 3.18.6.1 Умов встановлено, що
обслуговування кредитного ліміту на
поточному рахунку клієнта
здійснюється з моменту подання
клієнтом до банку заяви на приєднання
до «Умов та правил надання банківських
послуг» (або у формі «Заяви про
відкриття поточного рахунку та картки
із зразками підписів і відбитка
печатки» або у формі авторизації
кредитної угоди в системах клієнт-банк
/ Інтернет клієнт-банк, або у формі
обміну паперовою або електронною
інформацією, або в будь-якій іншій
формі) та/або з моменту надання
клієнтом розрахункових документів на
використання коштів у рамках
кредитного ліміту в межах зазначених у
них сум, і діє в обсязі перерахованих
коштів до повного виконання
зобов'язань сторонами.

Банк звернувся до боржника з
претензією №10221KISIS081 від 3 жовтня 2013
року, в якій просив останнього погасити
заборгованість за договором. Вказана
претензія була залишена відповідачем
без відповіді та задоволення.

Частиною першою ст. 173 Господарського
кодексу України визначено, що
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України (п. 1 ч. 2 ст. 175 ГК України).

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1054 Цивільного
кодексу України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події. Якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Станом на день прийняття рішення у
справі заборгованість у розмірі 28810,97
грн., заборгованість за процентами у
розмірі 7606,10 грн. та заборгованість з
комісії за користування кредитом у
розмірі 1815,10 грн. залишилась
непогашеною. Зазначений факт
відповідачем не спростовано та не
заперечується. Розмір заборгованості
відповідає фактичним обставинам
справи, тому позовна вимога про
стягнення з відповідача
заборгованості у розмірі 28810,97 грн.,
заборгованості за процентами у розмірі
7606,10 грн. та заборгованості з комісії за
користування кредитом у розмірі 1815,10
грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 3.18.5.1 Умов, при
порушенні клієнтом будь-якого із
зобов'язань по сплаті відсотків за
користування кредитом, передбачених
Умовами п.п. 3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3,
термінів повернення кредиту,
передбачених п.п. 3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4,
винагороди, передбачених п.п. 3.18.2.2.5,
3.18.4.4, 3.18.4.5, 3.18.4.6, клієнт сплачує банку
за кожний випадок порушення пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період, за який
сплачується пеня (у % річних), від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення платежу, а в разі
реалізації банком права на
встановлення іншого строку повернення
кредиту клієнт сплачує банку пеню у
розмірі, зазначеному в п. 3.18.4.1.3, від
суми заборгованості за кожен день
прострочення.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу
України передбачено, що штрафними
санкціями у Господарському кодексі
України визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського
кодексу України штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором.

Відповідно до п. 6 статті 232
Господарського кодексу України,
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Водночас слід зазначити, що відповідно
до п. 3.18.5.4 Умов нарахування неустойки
за кожний випадок порушення
зобов'язань, передбаченої п.п. 3.18.5.1,
3.18.5.2, 3.18.5.3 умов, здійснюється протягом 3
(трьох) років з дня, коли відповідне
зобов'язання мало бути виконано
клієнтом.

Розрахунок пені, наданий позивачем, є
обґрунтованим та вірним, отже, суд
дійшов висновку про задоволення вимог
позивача в частині стягнення з
відповідача пені у розмірі 2586,64 грн.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 44, 49
ГПК України покладаються на
відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Віп
Інжиніринг» (08132, Київська область,
Києво-Святошинський район, м. Вишневе,
вул. Чорновола, 47, код 34779212) на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» (49094,
Дніпропетровська область, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, код 14360570) - 28810 (двадцять
вісім тисячі вісімсот десять) грн. 97
коп. заборгованості за кредитом, 7606 (сім
тисяч шістсот шість) грн. 10 коп.
заборгованості за процентами, 1815 (одна
тисяча вісімсот п'ятнадцять) грн. 10 коп.
заборгованості з комісії за
користування кредитом, 2586 (дві тисячі
п'ятсот вісімдесят шість) грн. 64 коп.
пені та 1827 (одна тисячі вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено - 14 березня 2014
року

Суддя
Заєць Д.Г.