ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.02.14р. Справа № 904/10267/13

За позовом Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"Приватбанк", м.
Дніпропетровськ

до Індустріального відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції, м.
Дніпропетровськ

про звільнення майна з-під арешту

Суддя Коваленко О.О.

Представники:

від позивача - Артьомова Ю.С.,
представник, довіреність №1145-О від
19.04.2013р.

від відповідача - не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк "Приватбанк",
м.Дніпропетровськ (далі по тексту -
позивач) звернулося до господарського
суду з позовною заявою до
Індустріального відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції,
м.Дніпропетровськ (далі по тексту -
відповідач) в якій позивач просить суд:

- звільнити з-під арешту, накладеного
згідно постанови ВП 30199592 від 01.02.12р.
державним виконавцем Коробковим С.М.
Індустріального відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції майно,
належне на праві власності Валевичу
Д.А., а саме автомобіль марки Daimler-Benz, рік
випуску 1977р., №кузова/шасі:6051000,
реєстраційний номер: АЕ4606ВТ;

- звільнити з-під арешту, накладеного
10.03.10р. державним виконавцем Романова
О.О. Індустріального відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції майно,
належне на праві власності Валевичу
Д.А., а саме: автомобіль марки Daimler-Benz,
рік випуску 1977р.,
№кузова/шасі:6051000, реєстраційний
номер: АЕ4606ВТ;

- зняти розшук накладеного 10.03.10р.
державним виконавцем Романова О.О.
Індустріального відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції майно,
належне на праві власності Валевичу
Д.А., а саме: автомобіль марки Daimler-Benz,
рік випуску 1977р.,
№кузова/шасі:6051000, реєстраційний
номер: АЕ4606ВТ.

Судові витрати по справі позивач
просить суд стягнути з відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
по-перше, право застави у позивача
виникло 24.09.08р., постанови про
накладення арешту на майно винесені
значно пізніше; по-друге, станом на
04.11.13р., заборгованість Валевич Д.А.
перед позивачем складає 89608,28грн.
Враховуючи, що обтяження позивача має
вищий пріоритет останній звернувся до
суду з даною позовною заявою за
захистом своїх порушених прав.

За результатами розгляду позовної
заяви за вих. №б/н від 30.11.13р. ухвалою
суду від 31.12.13р. порушено провадження по
справі та призначено слухання на 21.01.14р.

Відповідно до п.3.9.1. постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України. У разі присутності
сторони або іншого учасника судового
процесу в судовому засіданні протокол
судового засідання, в якому
відображені відомості про явку сторін
(пункт 4 частини другої статті 811 ГПК), є
належним підтвердженням повідомлення
такої сторони (іншого учасника
судового процесу) про час і місце
наступного судового засідання. За
змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Відповідач належним чином
повідомлений про час та місце судового
засідання, що підтверджується
клопотанням за вих.№В-11/357 від 20.01.14р.
про розгляд справи без його участі.
Відповідач вимоги суду не виконав,
відзив на позов не надав.

За результатами судового засідання від
21.01.14р., від 11.02.14р. та від 25.02.14р. розгляд
справи переносився. В судовому
засіданні, яке відбулося 27.02.14р.
господарський суд заслухав
представника позивача, дослідив
матеріали справи та видалився до
нарадчої кімнати після чого, в порядку
ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, оголосив вступну та
резолютивну частину рішення,
представника позивача повідомив про
дату складення повного тексту рішення,
роз'яснив порядок оскарження рішення
суду. Фіксація судового процесу
технічними засобами не проводилася.

Вивчивши матеріали справи,
господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

24.09.08р. між позивачем та Валевичем
Дмитром Анатолійовичем підписано
кредитну угоду №73/08 (далі по тексту -
кредитна угода), відповідно до п.1.1 умов
якої предметом даної угоди є загальні
умови і порядок надання банком
(позивачем), у рамках програми
мікрокредитування, кредиту
позичальнику (Валевичу Дмитру
Анатолійовичу). Кредит надається при
наявності вільних коштів. Надання
коштів здійснюється окремими
частинами - траншами кредиту, сукупна
величина по яких не буде перевищувати
суму, обговорену п.1.2 даної угоди.
Видача частин кредиту здійснюється
після підписання договору про видачу
траншу, на термін і на умовах,
передбачених у даній угоді, а також у
договорі при видачу траншу. Умови
видачі - сума кожної частини, термін по
кожному траншу кредиту оформляється
окремим договором про видачу траншу
при кожній видачі частини кредиту.
Кожний договір про видачу траншу є
невід'ємною частиною даної угоди.
Позичальник (Валевич Дмитро
Анатолійович) зобов'язується повернути
отриманий кредит, сплатити відсотки і
винагороду в терміни, встановлені
даною угодою і договорами про видачу
траншів у повному обсязі.

Пунктом 1.2 кредитної угоди визначено
загальну суму кредиту в рамках
кредитної угоди у розмірі 67900,00грн.

Пунктом 3.1 кредитної угоди визначено,
що виконання зобов'язань позичальника
(Валевича Дмитра Анатолійовича) за
кредитною угодою і договорами про
видачу траншів забезпечується, зокрема
договором застави автотранспорту
№73/08-ДЗ від 24.09.08р.

Кредитна угода діє до повного
виконання зобов'язань позичальника
(Валевича Дмитра Анатолійовича) по
поверненню кредиту, сплати відсотків,
неустойки за цією угодою і договорами
про видачу траншів (п.7.1 кредитної
угоди).

24.09.08р. між Валевичем Дмитром
Анатолійовичем та позивачем укладено
договір застави №73/08-ДЗ транспортного
засобу (далі по тексту - договір
застави). Відповідно до п.1 договору
застави предметом даного договору є
надання заставодавцем (Валевичем
Дмитром Анатолійовичем) в заставу
транспортний засіб, опис якого
зазначений в п.6 цього договору, в
забезпечення виконання зобов'язань
заставодавця (Валевича Дмитра
Анатолійовича) перед
заставодержателем (позивачем), в силу
чого заставодержатель (позивач) має
вищий пріоритет (переважне право) в
разі невиконання заставодавцем
(Валевичем Дмитром Анатолійовичем)
зобов'язань, забезпечених заставою,
одержати задоволення за рахунок
переданого в заставу автотранспорту
переважно перед іншими кредиторами
заставодавця (Валевича Дмитра
Анатолійовича).

Предметом договору застави, відповідно
до п.6 договору застави, є зокрема
спірний автомобіль Daimler-Benz, рік випуску
1977р., №кузова/шасі:6051000,
реєстраційний номер: АЕ4606ВТ.

Позивач надав суду інформацію, що
01.02.12р. державним виконавцем
Коробковим С.М. Індустріального
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції при примусовому
виконанні виконавчого листа
Індустріального районного суду
м.Дніпропетровська на користь третьої
особи накладено арешт та розшук на
вищевказаний автомобіль, належний на
праві власності Валевичу Дмитру
Анатолійовичу.

10.03.10р. державним виконавцем Романовою
О.О. Індустріального відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції при
примусовому виконанні виконавчого
листа Індустріального районного суду
м.Дніпропетровська накладено арешт та
розшук на вищевказаний автомобіль,
належний на праві власності Валевичу
Дмитру Анатолійовичу.

З всього вищевикладеного вбачається,
що окрім обтяжень за договором застави
існують інші обтяження у вигляді
арешту на все майно, що фактично
позбавляє позивача можливості
задовольнити свої вимоги за кредитною
угодою шляхом звернення стягнення на
заставне майно, згідно договору
застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України
"Про заставу", заставодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет
застави в разі, якщо в момент настання
терміну виконання зобов'язання,
забезпеченого заставою, воно не буде
виконано, якщо інше не передбачено
законом чи договором.

Відповідно до положень ст. 572
Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 1
Закону України "Про заставу" в силу
застави кредитор (заставодержатель)
має право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).
Аналогічні положення містяться і в ч.2
ст. 1 Закону України "Про заставу".

За рахунок заставленого майна
заставодержатель має право
задовольнити свої вимоги в повному
обсязі, що визначається на момент
фактичного задоволення, включаючи
проценти, відшкодування збитків,
завданих прострочкою виконання (а у
випадках, передбачених законом чи
договором, - неустойку), необхідні
витрати на утримання заставленого
майна, а також витрати на здійснення
забезпеченої заставою вимоги, якщо
інше не передбачено договором застави
(ст. 19 Закону України "Про заставу").

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень", на підставі
реєстрації встановлюється пріоритет
обтяження, якщо інші підстави для
виникнення пріоритету не визначені цим
Законом. Задоволення прав чи вимог
декількох обтяжувачів, на користь яких
встановлено обтяження одного й того ж
рухомого майна, і здійснюється згідно
з пріоритетом, який визначається в
порядку, встановленому цим Законом.

Як передбачено ч. 1 ст. 14 Закону України
"Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень", зареєстроване
обтяження має вищий пріоритет над
незареєстрованими обтяженнями, а
пріоритет зареєстрованих обтяжень
визначається у черговості їх
реєстрації.

З наведеного вище вбачається, що
забезпечувальне обтяження, згідно
договору застави, має вищий пріоритет
над іншими обтяженнями, що здійснені
Індустріальним відділом державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції, оскільки
обтяження на користь позивача були
зареєстровані раніше.

Згідно приписів ч. 1 ст. 54 Закону України
"Про виконавче провадження" звернення
стягнення на заставлене майно в
порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя.

Положеннями ч. 4 ст. 54. Закону України
"Про виконавче провадження"
передбачено право заставодержателя на
звернення до суду з позовом про зняття
арешту із заставленого майна.

Отже, при накладенні арешту на
заставне майно, що знаходиться в
заставі у позивача, згідно договору
застави, порушені права позивача,
оскільки всупереч приписам чинного
законодавства останній, як
заставодержатель, позбавляється права
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника, у
зв'язку з чим, звернення позивача до
суду з позовом про звільнення з-під
арешту та зняття з розшуку майна, що є
предметом договору застави - є
обґрунтованим, а позовні вимоги такими,
що підлягають задоволенню.

Судові витрати суд покладає на
позивача, оскільки Індустріальний
відділ державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції накладаючи арешт на
все майно боржника, діяв відповідно до
приписів Закону України "Про виконавче
провадження".

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст.ст.1,22,33,43,44,49,82-85,87
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Звільнити з-під арешту накладеного
згідно постанови ВП 30199592 від 01.02.12р.
державним виконавцем Коробковим С.М.
Індустріального відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції (49000,
м.Дніпропетровськ, вул.Богдана
Хмельницького 11) майно, належне на
праві власності Валевичу Дмитру
Анатолійовичу (49000, м.Дніпропетровськ,
вул.С.Ковалевської, буд.73, кв.191;
індивідуальний ідентифікаційний номер
), а саме автомобіль марки Daimler-Benz,
рік випуску 1977р.,
№кузова/шасі:6051000, реєстраційний
номер: АЕ4606ВТ;

Звільнити з-під арешту накладеного
10.03.10р. державним виконавцем Романова
О.О. Індустріального відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції (49000,
м.Дніпропетровськ, вул.Богдана
Хмельницького 11) майно, належне на
праві власності Валевичу Дмитру
Анатолійовичу (49000, м.Дніпропетровськ,
вул.С.Ковалевської, буд.73, кв.191;
індивідуальний ідентифікаційний номер
), а саме: автомобіль марки Daimler-Benz,
рік випуску 1977р.,
№кузова/шасі:6051000, реєстраційний
номер: АЕ4606ВТ;

Зняти розшук накладений 10.03.10р.
державним виконавцем Романова О.О.
Індустріального відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції (49000,
м.Дніпропетровськ, вул.Богдана
Хмельницького 11) майна, належного на
праві власності Валевичу Дмитру
Анатолійовичу (49000, м.Дніпропетровськ,
вул.С.Ковалевської, буд.73, кв.191;
індивідуальний ідентифікаційний номер
), а саме: автомобіль марки Daimler-Benz,
рік випуску 1977р.,
№кузова/шасі:6051000, реєстраційний
номер: АЕ4606ВТ.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено

03.03.14р.

Суддя О.О. Коваленко Згiдно з
оригіналом Помічник судді В.С.
Лисаченко