КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2014 р. Справа№ 910/19919/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ропій Л.М.

суддів: Кондес Л.О.

Рябухи В.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Губко Л.В. -
представник, дов. б/н від 01.07.2013;

від відповідача: Ткаченко К.В. -
представник, дов. б/н від 02.01.2014;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
інвестиційно-інжинірингова компанія"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 28.11.2013

у справі № 910/19919/13 (суддя Ковтун С.А.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сервіс Майстер"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
інвестиційно-інжинірингова компанія"

про стягнення 85 207,28 грн.

На підставі ст.ст. 77, 99 ГПК України у
судовому засіданні 24.02.2014 оголошено
перерву у розгляді апеляційної скарги
у справі № 910/19919/13 до 03.03.2014.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 28.11.2013 у справі № 910/19919/13 позов
задоволено повністю; підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача 85 207,28 грн. боргу, 1 720,50 грн.
судового збору.

Рішення мотивоване тим, що факт
порушення відповідачем зобов'язання на
суму 85 207,28 грн. належним чином
доведений, документально
підтверджений та відповідачем не
спростований; суд вважає такими, що не
відповідають дійсності доводи
відповідача про те, що всі визначені
даними актами роботи не узгоджені
умовами договору, оскільки тільки за
актом № 124 від 27.05.2013 та № 135 від 30.05.2013
поряд з визначеними договором роботами
прийняті роботи з чищення котловану,
які не містить договір.

В апеляційній скарзі відповідач
просить рішення Господарського суду
міста Києва від 28.11.2013 у справі № 910/19919/13
скасувати в частині стягнення 70 844,20
грн. з підстав неповного з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
недоведеності обставин, що мають
значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав
встановленими, невідповідності
висновків, викладених у рішенні
місцевого господарського суду,
обставинам справи, порушення норм
матеріального і процесуального права
та прийняти нове рішення, яким в
стягненні 70 844,20 грн. відмовити.

Підстави апеляційної скарги
обґрунтовуються наступними доводами.

На думку скаржника, рішення суду першої
інстанції прийнято з порушенням ст.ст.
526, 530 ЦК України, оскільки послуги про
які йдеться в актах № 124 від 27.05.2013, № 125
від 23.05.2013 (в частині вивезення сміття з
прилеглої території 88 кв.м), № 135 від
30.05.2013, № 136 від 30.05.2013, № 166 від 01.07.2013, не
обумовлювались сторонами ні в самому
договорі № 38/0904-38Е, ні в додатках до
нього; враховуючи п. 2.2 договору №
38/0904-38Е, триденний строк для оплати
послуг поширюється лише на другу
частину вартості послуг, тоді як щодо
першої частини такої вартості строк
оплати не встановлений; позивач на
власний розсуд приступив до надання
послуг, не чекаючи 50% попередньої
оплати, на яку не поширюється дія
пункту 2.2.2 договору № 38/0904-38Е, у зв'язку
із чим, позивач міг вимагати оплату в
судовому порядку лише 50% вартості
послуг згідно зі додатками 5 (в частині
прибирання сміття з приміщень площею 7
012 кв.м), 6, 7, 8 до договору № 38/0904-38Е та
актів №№ 100, 106, 117; щодо решти 50 % оплати
за такі послуги, то строк здійснення
оплати ще не розпочав свій перебіг та
не пропущений відповідачем, оскільки
позивач не пред'являв відповідачу
вимогу відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК
України, що свідчить про відсутність
порушеного права позивача в цій
частині, отже, із заявлених 85 207,28 грн.
стягненню підлягають тільки 14 363,08 грн.,
а в стягненні 70 844,20 грн. повинно бути
відмовлено.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач
заперечує проти доводів апеляційної
скарги, просить рішення Господарського
суду міста Києва від 28.11.2013 у справі №
910/19919/13 залишити без змін, вказує на те,
що акти підписані зі сторони
відповідача без зауважень, тобто
вважається, що відповідач прийняв
роботи (послуги) за договором № 38/0904-38Е
від 09.04.2013 і послуги підлягають оплаті
відповідачем; у разі, якщо рахунок на
оплату позивачем надано із
запізненням, в такому випадку,
відповідно до ч. 2 ст. 613 ЦК України,
обов'язок по оплаті послуг позивач,
відповідно до п. 2.2.1 договору № 38/0904-38Е
(50% передоплати) виник у відповідача з
дати виставлення рахунку, яка
підтверджена актами здачі-прийняття
робіт.

Розглянувши апеляційну скаргу,
перевіривши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
враховуючи доводи відзиву на
апеляційну скаргу, колегія суддів
встановила наступне.

Позивач подав до Господарського суду
міста Києва позовну заяву про
стягнення з відповідача 85 207,28 грн.
заборгованості; судового збору.

Як вбачається із матеріалів справи,
09.04.2013 між позивачем та відповідачем
укладено договір № 38/0904-38Е про надання
послуг з прибирання, відповідно до п. 1.1
якого, позивач, за договором
виконавець, зобов'язується надати
послуги в порядку і строках,
передбачених цим договором згідно із
додатками, що є невід'ємною частиною
цього договору, а відповідач, за
договором замовник, зобов'язується
надати позивачу доступ до об'єкту,
своєчасно прийняти надані послуги та
оплатити їх.

Згідно із п.п. 2.1, 2.2 договору № 38/0904-38Е
вартість відповідних послуг
визначається сторонами в додатках до
даного договору, що є невід'ємною
частиною договору; оплата послуг з
прибирання об'єкту здійснюється
відповідачем на умовах: 50% попередньої
оплати сплачуються шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок позивача до початку
виконання робіт на підставі
рахунку-фактури (п. 2.2.1); решта суми в
розмірі 50% вартості робіт, сплачуються
шляхом перерахування грошових коштів
на поточний рахунок позивача після
виконання замовлених робіт протягом 3
банківських днів з моменту отримання
та підписання відповідачем акта
виконаних робіт (п. 2.2.2).

Згідно із додатками до договору №
38/0904-38Е за №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 вартість
робіт, які підлягають виконанню
позивачем, становить суми у розмірі 52
650,00 грн., 47 034,00 грн., 32 562,00 грн., 24 284,39 грн.,
17 006,37 грн. та 32 160,00 грн., 9 754,80 грн. 12 456,00
грн. та 5 400,00 грн., відповідно.

Додатки №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 до договору №
38/0904 38Е підписані сторонами та
скріплені відбитками печаток сторін.

Позивачем були виставлені відповідачу
рахунки на оплату, а саме: № 119 від 10.05.2013
на суму 9 754,56 грн., № 120 від 13.05.2013 на суму
12 456,00 грн., № 127 від 15.05.2013 на суму 5 400,00
грн., № 142 від 23.05.2013 на суму 71 280,00 грн., №
143 від 23.05.2013 на суму 28 098,72 грн., № 151 від
30.05.2013 на суму 19 440,00 грн., № 152 від 30.05.2013
на суму 10 800,00 грн., № 160 від 04.06.2013 на суму
2 340,00 грн.

Факт виконання позивачем та прийняття
відповідачем робіт за договором №
38/0904-38Е підтверджується наявними у
матеріалах справи копіями актів
здачі-прийняття робіт, а саме: № 100 від
13.05.2013 на суму 9 754,56 грн., № 106 від 14.05.2013
на суму 12 456,00 грн., № 117 від 17.05.2013 на суму
5 400,00 грн., № 124 від 27.05.2013 на суму 71 280,00
грн., № 125 від 27.05.2013 на суму 28 098,72 грн., №
135 від 30.05.2013 на суму 19 440,00 грн., № 136 від
30.05.2013 на суму 10 800,00 грн., № 166 від 01.07.2013
на суму 2 340,00 грн.

Однак, як вказує позивач та не
заперечується відповідачем, останній
не оплатив у повному обсязі надані
послуги, згідно із зазначеними вище
актами здачі-прийняття робіт, у зв'язку
із чим заборгованість відповідача
перед позивачем, станом на 11.10.2013,
склала суму у розмірі 85 207,28 грн.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено,
що договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Приписами ст. 903 ЦК України встановлено,
якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Також ч. 1 ст. 193 ГК України передбачено,
що до виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень
(ст. 33 ГПК України).

Відповідачем не здійснено остаточного
розрахунку з позивачем, відповідно до
п. 2.2 договору № 38/0904-38Е, за актами
здачі-прийняття робіт № 100 від 13.05.2013, №
106 від 14.05.2013, № 117 від 17.05.2013, № 124 від
27.05.2013, № 125 від 27.05.2013, № 135 від 30.05.2013, №
136 від 30.05.2013, № 166 від 01.07.2013, доказів
сплати позивачу заборгованості у
розмірі 85 207,28 грн., відповідачем не
надано.

Таким чином, апеляційний господарський
суд дійшов висновку, що вимога позивача
про стягнення з відповідача
заборгованості за виконані позивачем
роботи (надані послуги) згідно із
договором № 38/0904-38Е у розмірі 85 207,28 грн.,
є такою, що підтверджена матеріалами
справи та відповідає чинному
законодавству.

Апеляційний господарський суд не
погоджується із доводами апеляційної
скарги, враховуючи викладене та
наступне.

Твердження скаржника про те, що строк
здійснення решти 50% оплати за послуги
ще не розпочав свій перебіг, не
відповідають матеріалам справи, адже
виставлені позивачем відповідачу
рахунки на оплату і є пред'явленням
вимоги у розумінні ч. 2 ст. 530 ЦК України.

Оскільки згаданою статтею 530 ЦК України
не визначена форма пред'явлення вимоги
кредитором, останній може здійснити
своє право як шляхом надіслання
платіжної вимоги-доручення, так і
шляхом звернення до боржника з листом,
телеграмою, надіслання йому рахунка
(рахунка-фактури) тощо (п. 1.7 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань").

Про одержання відповідачем рахунків
позивача на оплату послуг свідчить
посилання на них у актах
здачі-прийняття робіт, підписаних
сторонами, затверджених керівниками та
скріплених відбитками печаток.

В п. 4.1.2 договору № 38/0904-38Е передбачено,
що відповідач зобов'язується
підписувати надані позивачем акти або
надавати мотивовану відмову від
підписання протягом 2-х робочих днів з
моменту їх отримання; у разі наявності
розбіжностей, підтверджених письмово,
сторони підписують акт з вказівкою на
фактичні розбіжності; розбіжності
повинні бути підтвердженими виключно
актами про невиконання позивачем своїх
зобов'язань згідно із договором,
складених за участю уповноваженого
представника позивача; якщо цього не
буде зроблено, претензії позивач від
відповідача при підписанні акту
виконання робіт приймати не буде.

Однак, як підтверджено матеріалами
справи, вищезгадані акти
здачі-прийняття робіт, у яких зазначено
детальне найменування послуг, ціна, є
посилання на договір № 38/0904-38Е та
рахунок, підписані відповідачем без
зауважень, у тому числі й щодо
найменування та об'єму послуг, наданих
позивачем на виконання договору №
38/0904-38Е.

Таким чином, посилання скаржника на
непогодження сторонами надання якоїсь
частини послуг, зазначеної в актах
здачі-прийняття робіт, є
безпідставними.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про відсутність
підстав, встановлених нормами
законодавства та відповідно до
матеріалів справи для задоволення
апеляційної скарги та скасування або
зміни рішення господарського суду
першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста
Києва від 28.11.2013 у справі № 910/19919/13
залишити без змін, апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
інвестиційно-інжинірингова компанія"
без задоволення.

2. Справу № 910/19919/13 повернути до
Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
Л.М. Ропій

Судді
Л.О. Кондес

В.І. Рябуха