ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

12 березня 2014 року
Справа № 913/430/14

Провадження № 7пд/913/430/14

За позовом:

1. Виконавчого комітету Луганської
міської ради, м. Луганськ

2. Луганської міської ради, м. Луганськ

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Антей-сервіс",
м. Луганськ, м. Олександрівськ

про внесення змін до договору № 1824 на
право тимчасового користування землею
(в тому числі на умовах оренди) від
10.02.1997, державна реєстрація від 10.02.1997 за
№ 1824.

Суддя Демидов В.О.

Секретар судового засідання
Мартинцева Н.М.

У засіданні брали участь:

від позивача 1 - Коліуш Г.В., довіреність
№ И 01/03-31/797/0/2-14 від 04.02.2014;

від позивача 2 - Коліуш Г.В., довіреність
№ И 01/03-31/796/0/2-14 від 04.02.2014;

від відповідача - представник не
прибув.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу
про внесення змін до договору № 1824 на
право тимчасового користування землею
(в тому числі на умовах оренди) від
10.02.1997, державна реєстрація від 10.02.1997 за
№ 1824, зі змінами до нього, який
укладений між виконавчим комітетом
Луганської міської ради та Товариством
з обмеженою відповідальністю
"Антей-сервіс", відносно земельної
ділянки загальною площею 0,0018 га
розташованої в м. Луганську, вул.
Демьохіна (біля магазину "Українська
паляниця"), під будівництво та
розміщення будівлі торгівельного
комплексу, на 49 років, а саме:

викласти п. 2.1 розділу " 2. Плата за землю"
договору у новій редакції: " 2.1 Годовая
арендная плата устанавливается в
размере земельного налога с
применением к нему договорного
коэффициента 3";

доповнити розділ "2. Плата за землю"
договору новим пунктом 2.2 наступного
змісту: "2.2 Годовая арендная плата за
землю уплачивается арендатором в
денежной безналичной форме ежемесячно
на протяжении 30 календарных дней,
следующих за последним календарным
днем отчетного месяца на расчетный
счет, реквизиты которого арендатор
уточняет у арендодателя или в
уполномоченном им органе";

в абзаці 4 п.п. а) пункту 3.1. розділу " 3.
Права и обязанности сторон" слова:
"экономической оценки земель" змінити
на слова "нормативной денежной оценки
земель г. Луганска";

викласти абзац 11 п. п. б) п. 3.2 розділу " 3.
Права и обязанности сторон" в новій
редакції: "Своевременно вносить
обусловленную договором арендную
плату за землю. В случае невнесения
арендной плати в сроки, определенные
данным договором на право временного
пользования землей (в том числе на
условиях аренды), с арендатора
взимается пеня в размере пени,
предусмотренной действующим
законодательством, за несвоевременную
уплату земельного налога от
неуплаченной суммы за каждый день
просрочки".

Датою внесення змін вважати дату
набрання чинності рішення суду.

На підставі ст. 2-1 Господарського
процесуального кодексу України 11.02.2014
автоматизованою системою
документообігу суду здійснено
автоматичний розподіл даної позовної
заяви та її розгляд призначено судді
Демидову В.О.

Позивачі обґрунтували позовні вимоги
фактом ухилення відповідача від
внесення змін до договору оренди землі.

Відповідач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Антей-сервіс", у
судові засідання призначені на 26.02.2014
та 12.03.2014 не прибув, участь повноважного
представника не забезпечив, причини
неявки суду не повідомив, про час та
місце проведення судового розгляду
справи повідомлявся належним чином,
про що свідчать відповідні штампи суду
з відміткою про відправку документу на
звороті примірників всіх ухвал суду,
який містить вихідний реєстраційний
номер, загальну кількість відправлених
примірників ухвали, дату відправки,
підпис працівника суду, яким вона
здійснена.

Як зазначив Вищий господарський суд
України у п. 19 Інформаційного листа від
13.08.2008 № 01-8/482 «Про деякі питання
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України» (зі
змінами та доповненнями), … дана
відмітка, за умови, що її оформлено
відповідно до вимог п. 3.5.11 Інструкції з
діловодства в господарських судах
України, затвердженої наказом ВГСУ від
10.12.2002 № 75 (з подальшими
змінами), є підтвердженням належного.

Суд також зазначає, що згідно ч.3 ст. 22
ГПК України сторони зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи. Подача клопотань
спрямованих на штучне затягування
судового процесу, суперечить, зокрема,
вимогам статті 6 Конвенції про захист
праві людини і основоположних свобод
1950 року, учасником якої є Україна,
стосовно права кожного на розгляд його
справи судом упродовж розумного
строку.

Враховуючи те, що норми ст. 65
Господарського процесуального кодексу
України щодо обов`язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, що необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3
ст. 129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом, в межах наданих
ним повноважень, створені належні
умови для надання сторонами доказів, та
вважає за можливе розглянути справу за
наявними у ній та додатково поданими на
вимогу суду матеріалами та
документами.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про належне
повідомлення відповідача про дату, час
та місце розгляду даної справи.

Крім того, згідно приписів п. п. 3.9.2
постанови Пленуму надсилання копій
процесуального документа сторонам та
іншим учасникам судового процесу
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Відповідач не надав до матеріалів
справи відзиву на позовну заяву та інші
витребувані судом документи, що не є
перешкодою для розгляду справи за
наявними в ній матеріалами згідно з ст.
75 Господарського процесуального
кодексу України.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши представників позивачів,
оцінивши подані докази в їх сукупності,
суд

ВСТАНОВИВ:

Підставою звернення виконавчого
комітету Луганської міської ради та
Луганської міської ради з позовною
заявою до суду є порушення
відповідачем встановленого державою
порядку користування земельною
ділянкою, оскільки невнесення змін до
договору оренди землі тягне за собою
недоотримання коштів до міського
бюджету та є порушенням вимог діючого
законодавства.

Так, рішенням виконавчого комітету
Луганської міської ради від 27.11.1996 № 612
надано Товариству з обмеженою
відповідальністю "Антей-сервіс" у
тимчасове користування на умовах
оренди земельної ділянки під
розміщення торгівельного кіоску, за
адресою: м. Луганськ, вул. Демьохіна
(біля магазину «Українська паляниця»).

На підставі зазначеного рішення між
виконавчим комітетом Луганської
міської ради як орендодавцем та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Антей-сервіс"
укладено договір на право тимчасового
користування землею (в тому числі на
умовах оренди) від 10.02.1997, державна
реєстрація від 10.02.1997 за № 1824.

Відповідно до п. 1.1 договору виконавчий
комітет Луганської міської ради на
підставі рішення від 27.11.1996 № 612 надає, а
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Антей-сервіс"
приймає у тимчасове користування
земельну ділянку.

Пункт 1.2 договору передбачає, що
земельна ділянка надається на умовах
оренди до 27.11.2001 року для розміщення
торгівельного кіоску по вул. Демьохіна
(магазин «Українська паляниця»).

Додатковою угодою до договору на право
тимчасового користування землею (в
тому числі на умовах оренди) від 10.02.1997
№ 1824, державна реєстрація від 10.02.1997 за
№ 1824, внесені зміни у п. 1.2 договору,
змінивши слова та цифри «до 27 ноября 2001
года» на слова та цифри «до 24.10.2008 года».

Згідно п. 2.1 договору плата за землю
вноситься землекористувачем у вигляді
орендної плати в розмірі земельного
податку з коефіцієнтом 10 щоквартально
рівними частками.

З набранням з 01.01.2011 чинності
Податковим кодексом України було
змінено розмір орендної плати та
встановлений її мінімальний та
максимальний розміри.

У зв'язку із законодавчою зміною
річного розміру орендної плати за
землю, рішенням Луганської міської
ради 9/12 від 27.05.2011 "Про деякі питання
щодо орендної плати за землю у м.
Луганську" встановлено, що при
прийнятті Луганською міською радою
рішень про передачу фізичним та
юридичним особам в оренду земельних
ділянок та при внесенні змін до
вказаних рішень та до договорів оренди
землі щодо зміни розміру річної
орендної плати, розмір річної орендної
плати за земельну ділянку
встановлюється у цих рішеннях та у
договорах оренди землі у розмірі
земельного податку із застосуванням до
нього договірного коефіцієнту залежно
від мети використання земельної
ділянки. У додатку до цього рішення
зазначено, що для визначення розміру до
мети її використання необхідно
застосовувати коефіцієнт 3.

У зв'язку із законодавчою зміною
річного розміру орендної плати за
землю, з метою приведення договору у
відповідність до вимог чинного
законодавства відповідачу направлено
листи № И01/03-13/4981/0/2-11 від 15.08.2011 та № И
01/03-13/2190/0/2-12 від 04.04.2012 з позиціями
внести зміни до договору на право
тимчасового користування землею (в
тому числі на умовах оренди) в частині
зміни розміру орендної плати.

Відповідач до виконавчого комітету
Луганської міської ради не звернувся,
відповідні зміни до спірного договору
до теперішнього часу не внесені, що
підтверджується матеріалами справи та
не спростовано відповідачем.

З метою приведення договору у
відповідність до вимог чинного
законодавства позивачами подано
позовну заяву до суду.

Згідно зі ст.13 Конституції України
земля є об'єктом права власності
українського народу. Від імені
українського народу права власника
здійснюють органи державної влади та
органи місцевого самоврядування в
межах, визначених цією Конституцією.

Згідно до ст.33 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" до
делегованих повноважень виконавчих
органів міських рад віднесено
здійснення контролю за дотриманням
земельного та природоохоронного
законодавства, використанням та
охороною земель, природних ресурсів
загальнодержавного та місцевого
значення.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
оренду землі" відносини, пов'язані з
орендою землі, регулюються Земельним
кодексом України, Цивільним кодексом
України, цим Законом, законами України,
іншими нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них, а також
договором оренди землі.

У відповідності до вимог ст. 16 Закону
України "Про оренду землі" та ст. 124
Земельного кодексу України передача в
оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки.

За приписами п. 34 ст. 26 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
вирішення відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин є
виключною компетенцією міської ради.

За змістом ст. 288 Податкового кодексу
України, що набрав чинності з 01.01.2011,
яким, крім іншого, врегульовано
обчислення орендної плати за землю,
розмір орендної плати встановлюється у
договорі оренди, але річна сума платежу
не може бути меншою трикратного
розміру земельного податку та не може
перевищувати 12 відсотків нормативної
грошової оцінки.

Відповідно до ст. 274.1 ставка податку за
земельні ділянки, нормативну грошову
оцінку яких проведено, встановлюється
у розмірі 1 відсотка від їх нормативної
грошової оцінки, за винятком земельних
ділянок, зазначених у статтях 272, 273, 276
цього Кодексу.

За приписами ст. 276.1. податок за
земельні ділянки (в межах населених
пунктів), зайняті житловим фондом,
автостоянками для зберігання
особистих транспортних засобів
громадян, які використовуються без
отримання прибутку,
гаражно-будівельними,
дачно-будівельними та садівницькими
товариствами, індивідуальними
гаражами, садовими і дачними будинками
фізичних осіб, а також за земельні
ділянки, надані для потреб
сільськогосподарського виробництва,
водного та лісового господарства, які
зайняті виробничими,
культурно-побутовими, господарськими
та іншими будівлями і спорудами,
справляється у розмірі 3 відсотків суми
земельного податку, обчисленого
відповідно до статей 274 і 275 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу
України договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Підставами для
зміни або розірвання договору є згода
сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом; за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом; а
також у разі істотної зміни обставин,
якими сторони керувалися при укладенні
договору (ст. 652 Цивільного кодексу
України).

Як передбачено ст. 632 Цивільного
кодексу України ціна в договорі
встановлюється за домовленістю сторін.
У випадках, встановлених законом,
застосовуються ціни /тарифи, ставки,
тощо/, які встановлюються або
регулюються уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого
самоврядування.

Як зазначено в рішенні Верховного Суду
України по справі № 41/81пд від 04.07.2011
орендна плата за земельні ділянки
державної та комунальної власності є
регульованою ціною, тому законодавча
зміна граничного розміру цієї плати є
підставою для перегляду розміру
орендної плати, встановленої умовами
договору.

Згідно ст. 11128 Господарського
процесуального кодексу України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 653 ЦК України якщо
договір змінюється або розривається у
судовому порядку, зобов'язання
змінюються або припиняються з моменту
набрання рішенням суду про зміну або
розірвання договору законної сили.

Отже, зміни до договору, які є предметом
розгляду, набирають сили з моменту
набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
оренду землі" право оренди земельної
ділянки підлягає державній реєстрації
відповідно до закону.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього
Кодексу кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

За таких обставин, оцінивши подані
сторонами докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
повному, всебічному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності,
враховуючи, що вимоги прокурора
підтверджені матеріалами справи, її
фактичними обставинами та не
спростовані відповідачем, суд дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог та задоволення їх в повному
обсязі.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

На підставі ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір в сумі 1218,00 грн
покладається на відповідача у справі.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85, 11128
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Внести зміни до договору № 1824 на
право тимчасового користування землею
(в тому числі на умовах оренди) від
10.02.1997, державна реєстрація від 10.02.1997 за
№ 1824, зі змінами до нього, який
укладений між виконавчим комітетом
Луганської міської ради та Товариством
з обмеженою відповідальністю
"Антей-сервіс", відносно земельної
ділянки загальною площею 0,0018 га
розташованої в м. Луганську, вул.
Демьохіна (біля магазину "Українська
паляниця"), під будівництво та
розміщення будівлі торгівельного
комплексу, на 49 років, а саме:

викласти п. 2.1 розділу "2. Плата за землю"
договору у новій редакції: "2.1 Годовая
арендная плата устанавливается в
размере земельного налога с
применением к нему договорного
коэффициента 3";

доповнити розділ "2. Плата за землю"
договору новим пунктом 2.2 наступного
змісту: "2.2 Годовая арендная плата за
землю уплачивается арендатором в
денежной безналичной форме ежемесячно
на протяжении 30 календарных дней,
следующих за последним календарным
днем отчетного месяца на расчетный
счет, реквизиты которого арендатор
уточняет у арендодателя или в
уполномоченном им органе";

в абзаці 4 п.п. а) пункту 3.1. розділу "3.
Права и обязанности сторон" слова:
"экономической оценки земель" змінити
на слова "нормативной денежной оценки
земель г. Луганска";

викласти абзац 11 п. п. б) п. 3.2 розділу "3.
Права и обязанности сторон" в новій
редакції: "Своевременно вносить
обусловленную договором арендную
плату за землю. В случае невнесения
арендной плати в сроки, определенные
данным договором на право временного
пользования землей (в том числе на
условиях аренды), с арендатора
взимается пеня в размере пени,
предусмотренной действующим
законодательством, за несвоевременную
уплату земельного налога от
неуплаченной суммы за каждый день
просрочки".

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Антей-сервіс", 91484, м.
Луганськ, м. Олександрівськ, вул.
Октябрська, буд. 44, ідентифікаційний
код 23260382, на користь Луганської міської
ради, 91000, м. Луганськ, вул.
Коцюбинського, 14, ідентифікаційний код
26070794, на р/р 2504, МФО 804013, код 35079336,
ГУДКСУ у Луганській області, судовий
збір у розмірі 1218 грн 00 коп., видати
наказ позивачу після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Повне рішення складено та підписано -
14.03.2014.

Суддя
В.О. Демидов