ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.03.14р. Справа № 904/10095/13За позовом:
публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України", м. Київ

До відповідача: дочірнього
підприємства "Південьтеплоенерго"
комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської
обласної ради", м. Дніпропетровськ

Про: стягнення 3 473 015, 36 грн.

Суддя: Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: Єфременко О.О.,
довіреність №14-3 від 08.01.2013 року,
головний юрисконсульт відділу
претензійно-позовної роботи

Від відповідача: Буляк О.Г., довіреність
№ 7/1 від 02.01.2014 року, представник

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" звернулося до
господарського суду з позовом, яким
просить стягнути з дочірнього
підприємства "Південьтеплоенерго"
комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської
обласної ради" суму основного боргу за
природний газ - 2 918 104, 77 грн., пеню в
розмірі 225 388, 23 грн., 7 % річних від суми
простроченого платежу у розмірі 239 781, 74
грн., втрати від інфляційних процесів
за весь час прострочення зобов'язання,
що складають 9 109, 75 грн., 3 % річних у
розмірі 80 630, 86 грн. Судові витрати по
справі позивач просить покласти на
відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що 03.09.2012 року між публічним
акціонерним товариством "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
та дочірнім підприємством
"Тепловиробничий центр" комунального
підприємства "Дніпротеплоенерго"
Дніпропетровської обласної ради був
укладений договір купівлі-продажу
природного газу № 12/604-БО-4. Дочірнє
підприємство "Тепловиробничий центр"
комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської
обласної ради свої зобов'язання за
договором належним чином не виконало,
поставлений природний газ своєчасно та
у повному обсязі не оплатило,
заборгованість за поставлений
природний газ за період з жовтня 2012
року по грудень 2012 року складає 2 918 104,77
грн.

29.10.2013 року між публічним акціонерним
товариством "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (кредитор),
дочірнім підприємством
"Тепловиробничий центр" комунального
підприємства "Дніпротеплоенерго"
Дніпропетровської обласної ради
(первісний боржник) та дочірнім
підприємством "Південьтеплоенерго"
комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської
обласної ради" (новий боржник) був
укладений договір № 13/4125 про
переведення боргу, відповідно до якого
дочірнє підприємство
"Південьтеплоенерго" комунального
підприємства "Дніпротеплоенерго"
Дніпропетровської обласної ради"
прийняло на себе борг дочірнього
підприємства "Тепловиробничий центр"
комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської
обласної ради за договором №12/604-БО-4
від 03.09.2012 року у сумі 2 918 104,77 грн.

Відповідач позовні вимоги не визнає в
частині нарахування штрафних санкцій,
втрат від інфляції та 3 % річних,
посилаючись на те, що відповідно до
договору № 13/4125 дочірнє підприємство
"Тепловиробничий центр" комунального
підприємства "Дніпротеплоенерго"
Дніпропетровської обласної ради взяло
на себе зобов'язання по погашенню
заборгованості по договору № 12/604-БО-4
від 03.09.2012 року в сумі 2 918 104, 77 грн., а
нараховані позивачем пеня, інфляційні
втрати, 3 % річних та 7 % штрафу
відповідачу не передавалися та були
погашені первинним кредитором.
Дебіторська заборгованість не
передавалася у зв'язку з тим, що
передача такої заборгованості не
передбачена нормативно. Крім того,
відповідач вважає, що позивачем
невірно нараховані інфляційні втрати і
3 % річних та у зв'язку зі скрутним
фінансовим становищем просить суд
зменшити розмір штрафних санкцій.

11.02.2014 року відповідач надав до суду
заяву про застосування позовної
давності в один рік до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

11.03.2013 року від публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" надійшли
пояснення, в яких зазначає, що
розрахунок заборгованості не
суперечить чинному законодавству,
нарахування втрат від інфляції
проведено за цілісний період, в якому
була інфляція, клопотання про
застосування позовної давності вважає
необґрунтованим оскільки умовами
договору (пункт 9.3) передбачена позовна
даність у 5 років. Позивач звертає увагу
суду на те, що як державне підприємство
є об'єктом, що має стратегічне значення
для економіки і безпеки держави,
повинен безперервно розраховуватись
за отриманий природний газ з
іноземними постачальниками, що
нерозривно пов'язано з оплатою
вартості газу вітчизняними
споживачами, тому просить стягнути
штрафні санкції у заявленому розмірі.

Розгляд справи був відкладений з 21.01.2014
року на 11.02.2014 року, з 11.02.2014 року на
24.02.2014 року, з 24.02.2014 року на 11.03.2014 року.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 24.02.2014
року строк вирішення спору продовжений
на 15 днів.

У судовому засіданні 11.03.2014 року
оголошені вступна та резолютивна
частини рішення.

Під час розгляду справи судом
досліджені письмові докази, що
містяться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши
матеріали справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

03 вересня 2012 року між публічним
акціонерним товариством "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
(продавець) та дочірнім підприємством
обласного комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" "Тепловиробничий
центр" (покупець) був укладений договір
№12/604-БО-4 купівлі-продажу природного
газу, відповідно до п.1.1 якого продавець
зобов'язується передати у власність
покупцю у 2012 році природний газ,
ввезений на митну територію України
ПАТ "Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ
ЗЕД 2711 21 00 00, або/та природний газ,
видобутий на території України
підприємствами, які не підпадають під
дію статті 10 Закону України "Про засади
функціонування ринку природного газу",
а покупець зобов'язується прийняти та
оплатити цей природний газ (надалі -
газ) на умовах цього договору.

Газ, що продається за цим договором,
використовується покупцем виключно
для виробництва теплової енергії, яка
споживається бюджетними установами та
організаціями та іншими споживачами (п.
1.2 договору).

Відповідно до п.2.1 договору продавець
передає покупцеві з 01.09.2012 року по 31.12.2012
року газ обсягом до 1 212,676 тис.м3, у тому
числі: у жовтні 2012 року - 202,729 тис.м3, у
листопаді 2012 року - 453,020 тис.м3, у грудні
2012 року - 556,927 тис.м3.

Цей договір набуває чинності з дати
його підписання уповноваженими
представниками сторін та скріплення їх
підписів печатками сторін, поширює
свою дію на відносини, що фактично
склалися між сторонами з 01.09.2012 року і
діє у частині поставки газу до 31.12.2012
року, а в частині розрахунків - до їх
повного здійснення (п.11.1 договору).

Відповідно до п. 3.3 договору
приймання-передача газу, переданого
продавцем покупцеві у відповідному
місяці продажу, оформлюється актом
приймання-передачі газу. Обсяг
споживання газу покупцем у
відповідному місяці поставки
встановлюється шляхом складання
добових обсягів, визначених на
підставі показів комерційного
вузла/вузлів обліку газу покупця.

Не пізніше 5-го числа місяця, наступного
за місяцем продажу газу, покупець
зобов'язується надати продавцеві
підписані та скріплені печатками
покупця та газотранспортного
підприємства три примірники акта
приймання-передачі газу, у якому
зазначаються фактичні обсяги
використаного газу, його фактична ціна
та вартість. Продавець не пізніше 8-го
числа зобов'язується повернути
покупцеві та газотранспортному
підприємству по одному примірнику
оригіналу акта, підписаний
уповноваженим представником та
скріплений печаткою, або надати в
письмовій формі мотивовану відмову від
підписання акта. Акти є підставою для
остаточних розрахунків між сторонами
(п.3.4 договору).

Сторонами підписані акти
приймання-передачі природного газу за
договором №12/604-БО-4 від 03.09.2012 року:

- від 31.10.2012 року на суму 562 578,30 грн. (за
природний газ - 518 322,53 грн.,
транспортування природного газу - 44 255,77
грн.)

- від 31.11.2012 року на суму 1 129 422,09 грн. (за
природний газ - 1 040 575,00 грн.,
транспортування природного газу - 88 847,09
грн.);

- від 31.12.2012 року на суму 1 886 212,97 грн. (за
природний газ - 1 737 832,19 грн.,
транспортування природного газу - 148
380,78грн.), всього на суму 3 578 213,36 грн.
(копії вказаних актів знаходяться в
матеріалах справи - а.с. 25, 26, 27).

Відповідно до п. 6.1 договору оплата за
газ здійснюється покупцем виключно
грошовими коштами шляхом 100% поточної
оплати місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа місяця, наступного за місяцем
поставки газу.

22 жовтня 2013 року між публічним
акціонерним товариством "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
(кредитор), дочірнім підприємством
обласного комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" "Тепловиробничий
центр" (первісний боржник) та дочірнім
підприємством "Південьтеплоенерго"
комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської
обласної ради" (новий боржник) був
укладений договір №13/4125 про
переведення боргу, відповідно до
пункту 1.1 якого за цим договором за
згодою кредитора первісний боржник
переводить на нового боржника борг,
який виник у первісного боржника перед
кредитором (надалі - зобов'язання) за
договорами, укладеними між первісним
боржником та кредитором: №12/604-БО-4 від
03.09.2012 року у сумі 2 918 104,77 грн.; №13/3390-БО-4
від 28.12.2012 року у сумі 4 964 955,14 грн., а
новий боржник приймає на себе борг
первісного боржника та замінює
первісного божника у зобов'язанні.

Відповідно до п. 2.1 договору про
переведення боргу сторони встановили,
що сума боргу, яка переводиться на
нового боржника, станом на момент
укладення даного договору дорівнює 7 883
059,91 грн. За цим договором до нового
боржника перейшли обов'язки первісного
боржника щодо сплати суми боргу, що
встановлена у пункті 2.1 цього договору
та всіх штрафних санкцій, інфляційних
втрат та відсотків, пов'язаних з
невиконанням або неналежним
виконанням первісним боржником своїх
зобов'язань за договорами, визначеними
у пункті 1.1. договору. Новий боржник
зобов'язується перерахувати грошові
кошти у сумі, визначеній у п.2.1 цього
договору, в порядку та на умовах,
визначених відповідними договорами,
зазначеними у п. 1.1 договору (п.п. 3.1, 3.2
договору про переведення боргу).

Цей договір набирає чинності з моменту
його підписання сторонами та
скріплення їх підписів печатками
сторін, договір діє до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань
за договором (п.6.1 договору про
переведення боргу).

Причиною виникнення спору є неналежне
виконання дочірнім підприємством
"Південьтеплоенерго" комунального
підприємства "Дніпротеплоенерго"
Дніпропетровської обласної ради"
зобов'язання по сплаті природного газу
у сумі 2 918 104,77 грн., поставленого за
договором №12/604-БО-4 від 03.09.2013 року
згідно з умовами договору №13/4125 про
переведення боргу від 29.10.2013 року.

Суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином, відповідно до закону,
інших правових актів, договору (частина
1 статті 193 Господарського кодексу
України).

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (стаття 525
Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (стаття 530
Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 520 Цивільного
кодексу України боржник у зобов'язанні
може бути замінений іншою особою
(переведення боргу) лише за згодою
кредитора, якщо інше не передбачено
законом.

Позивачем заявлена до стягнення
заборгованість за поставлений
природний газ за договором №12/604-БО-4
купівлі-продажу природного газу від
03.09.2012 року у сумі 2 918 104,77 грн.

З огляду на положення п. 6.1 договору
№12/604-БО-4 купівлі-продажу природного
газу від 03.09.2012 року, п.3.2 договору №13/4125
про переведення боргу від 29.10.2013 року,
строк оплати відповідачем природного
газу за листопад-грудень 2012 року у сумі
2 918 104,77 грн. є таким, що настав.

Доказів оплати природного газу в сумі 2
918 104,77 грн. відповідач не надав, доводи
позивача, наведені в обґрунтування
позову, не спростував.

Порушенням зобов'язання, відповідно до
статті 610 Цивільного кодексу України, є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

За прострочення виконання зобов'язання
позивач нарахував та просить стягнути
з відповідача 3% річних за період з
15.11.2012 року по 27.11.2013 року у сумі 80 630,86
грн. та збитки від інфляції за грудень
2012 року та січень 2013 року у сумі 9 109,75
грн.

З урахуванням приписів пункту 1.9
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 17.12.2013
року № 14 "Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань", позовні вимоги
про стягнення 3% річних підлягають
задоволенню частково у сумі 80 491,92 грн.,
згідно з наступним розрахунком:

1. за прострочення зобов'язання за
жовтень 2012 року

- у сумі 562 578,30 грн. за період з 15.11.2012
року по 03.12.2012 року підлягає стягненню 3%
річних у сумі 876,15 грн.;

- у сумі 427 613,54 грн. за період з 04.12.2012
року по 20.12.2012 року підлягає стягненню 3%
річних у сумі 595,85 грн.;

- у сумі 247 613,54 грн. за період з 21.12.2012
року по 26.12.2012 року підлягає стягненню 3%
річних у сумі 121,78 грн.;

- у сумі 63 011,86 грн. за один день
прострочення - 27.12.2012 року підлягає
стягненню 3% річних у сумі 5,16 грн.;

- у сумі 12 915,78 грн. за період з 28.12.2012 року
по 02.01.2013 року підлягає стягненню 3%
річних у сумі 6,36 грн.;

2. за прострочення зобов'язання за
листопад 2012 року

- у сумі 1 129 422,09 грн. за період з 15.12.2012
року по 02.01.2013 року підлягає стягненню 3%
річних у сумі 1 759,44 грн.;

- у сумі 1 111 626,95 грн. за період з 03.01.2013
року по 24.01.2013 року підлягає стягненню 3%
річних у сумі 2 010,07 грн.;

- у сумі 1 091 762,36 грн. за період з 25.01.2013
року по 27.01.2013 року підлягає стягненню 3%
річних у сумі 269,20 грн.;

- у сумі 1 088 684,43 грн. за один день
прострочення - 28.01.2013 року підлягає
стягненню 3% річних у сумі 89,48 грн.;

- у сумі 1 031 891,80 грн. за період з 29.01.2013
року по 27.11.2013 року підлягає стягненню 3%
річних у сумі 25 613,54 грн. (у сумі
заявленій позивачем);

3. за прострочення зобов'язання за
грудень 2012 року:

- у сумі 1 886 212,97 грн. за період з 15.01.2013
року по 14.07.2013 року підлягає стягненню 3%
річних у сумі 49 144,89 грн.

Відповідно пункту 3.2 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
17.12.2013 року № 14 "Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" розмір боргу з
урахуванням індексу інфляції
визначається виходячи з суми боргу, що
існувала на останній день місяця, в
якому платіж мав бути здійснений,
помноженої на індекс інфляції,
визначений названою Державною службою,
за період прострочення починаючи з
місяця, наступного за місяцем, у якому
мав бути здійснений платіж, і за
будь-який місяць (місяці), у якому (яких)
мала місце інфляція. При цьому в
розрахунок мають включатися й періоди
часу, в які індекс інфляції становив
менше одиниці (тобто мала місце
дефляція).

З урахуванням приписів пункту 3.2
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 17.12.2013
року № 14 "Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" позовні вимоги
про стягнення втрат від інфляційних
процесів підлягають задоволенню у сумі
3 078,48 грн.:

- за прострочення зобов'язань за
жовтень 2012 року у сумі 855,23 грн.,
нарахованих на індекс інфляції за
грудень 2012 року;

- за прострочення зобов'язань за
листопад 2012 року у сумі 2 223,25 грн.,
нарахованих на індекс інфляції за
січень 2013 року.

Втрати від інфляції за прострочення
виконання зобов'язання за листопад та
грудень 2012 року у сумі 6 031,27 грн. (2 258,84
грн. + 3 772,43 грн.), розраховані на індекс
інфляції за грудень 2012 року (за
прострочення за листопад 2012 року) та на
індекс інфляції за січень 2013 року (за
прострочення за грудень 2012 року)
стягненню не підлягають в силу
приписів пункту 3.2 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
17.12.2013 року № 14 "Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань". Так,
прострочення зобов'язання за листопад
2012 року виникло з 15.12.2012 року, а
прострочення зобов'язання за грудень
2012 року виникло з 15.01.2013 року, тобто на
останній день листопада 2012 року була
відсутня заборгованість за листопад 2012
року, а на останній день грудня 2012 року
була відсутня заборгованість за
грудень 2012 року.

Згідно з частиною 1 статті 199
Господарського кодексу України
виконання господарських зобов'язань
забезпечується заходами захисту прав
та відповідальності учасників
господарських відносин, передбаченими
цим Кодексом та іншими законами. До
відносин щодо забезпечення виконання
зобов'язань учасників господарських
відносин застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України.

Виконання зобов'язання (основного
зобов'язання) забезпечується, якщо це
встановлено договором або законом
(стаття 548 Цивільного кодексу України).
Виконання зобов'язань може
забезпечуватись згідно договору
неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання. Пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми не своєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання (стаття 549
Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 7.2 договору
купівлі-продажу природного газу у разі
невиконання покупцем умов пункту 6.1
цього договору продавець має право не
здійснювати поставку газу покупцю або
обмежити поставку пропорційно до
кількості несплачених обсягів з
наступною поставкою цих обсягів за
умови їх оплати та наявності технічної
можливості. У разі невиконання
покупцем пункту 6.1 умов цього договору
він у безспірному порядку
зобов'язується сплатити продавцю, крім
суми заборгованості, пеню у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення платежу, а за
прострочення понад 30 (тридцять) днів
додатково сплатити штраф у розмірі 7
(семи) відсотків від суми простроченого
платежу.

Строк, у межах якого сторони можуть
звернутися до суду з вимогою про захист
своїх прав за цим договором (строк
позовної давності), у тому числі щодо
стягнення основної заборгованості,
штрафів, пені, відсотків річних,
інфляційних нарахувань,
встановлюється тривалістю у 5 років
(п.9.3 договору купівлі-продажу
природного газу).

Відповідно до пункту 1.4 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 17.12.2013 року № 14 "Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань" з
урахуванням пункту 30.1 статті 30 Закону
України "Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні" моментом
виконання грошового зобов'язання є
дата зарахування коштів на рахунок
кредитора або видачі їх йому готівкою,
а згідно з пунктом 8.1 статті 8 цього
Закону банк зобов'язаний виконати
доручення клієнта, що міститься в
розрахунковому документі, який
надійшов протягом операційного часу
банку, в день його надходження. При
цьому порушення банком, що обслуговує
платника (боржника), строку
перерахування коштів до банку, який
обслуговує кредитора, або несвоєчасне
зарахування банками коштів на рахунок
кредитора, в зв'язку з чим сталося
прострочення виконання грошового
зобов'язання, не звільняє боржника від
відповідальності за невиконання цього
зобов'язання, однак надає боржникові
право звернутися до банку, який його
обслуговує, з вимогою щодо сплати пені
відповідно до пункту 32.2 статті 32
названого Закону (див. також частину
третю статті 343 Господарського кодексу
України).

День фактичної сплати суми
заборгованості не включається в період
часу, за який здійснюється стягнення
інфляційних нарахувань та пені (пункт
1.9 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 17.12.2013
року № 14 "Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань").

За несвоєчасну оплату природного газу
позивач нарахував та просить стягнути
з відповідача пеню у сумі 225 388,23 грн. за
період з 15.11.2012 року по 27.11.2013 року (за
прострочення оплати природного газу за
жовтень-грудень 2012 року - по кожному
акту окремо).

З урахуванням приписів пункту 1.9
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 17.12.2013
року № 14 "Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань", позовні вимоги
про стягнення пені підлягають
задоволенню частково у сумі 224 693,50 грн.,
згідно з наступним розрахунком:

1. за прострочення зобов'язання за
жовтень 2012 року

- у сумі 562 578,30 грн. за період з 15.11.2012
року по 03.12.2012 року підлягає стягненню
пеня у сумі 4 380,73 грн.;

- у сумі 427 613,54 грн. за період з 04.12.2012
року по 20.12.2012 року підлягає стягненню
пеня у сумі 2 979,27 грн.;

- у сумі 247 613,54 грн. за період з 21.12.2012
року по 26.12.2012 року підлягає стягненню
пеня у сумі 608,89 грн.;

- у сумі 63 011,86 грн. за один день
прострочення - 27.12.2012 року підлягає
стягненню пеня у сумі 25,82 грн.;

- у сумі 12 915,78 грн. за період з 28.12.2012 року
по 02.01.2013 року підлягає стягненню пеня у
сумі 31,79 грн., а всього за жовтень 2012
року - 8 026,50 грн.

2. за прострочення зобов'язання за
листопад 2012 року

- у сумі 1 129 422,09 грн. за період з 15.12.2012
року по 02.01.2013 року підлягає стягненню
пеня у сумі 8 792,22 грн.;

- у сумі 1 111 626,95 грн. за період з 03.01.2013
року по 24.01.2013 року підлягає стягненню
пеня у сумі 10 050,33 грн.;

- у сумі 1 091 762,36 грн. за період з 25.01.2013
року по 27.01.2013 року підлягає стягненню
пеня у сумі 1 346,01 грн.;

- у сумі 1 088 684,43 грн. за один день
прострочення - 28.01.2013 року підлягає
стягненню пеня у сумі 447,40 грн.;

- у сумі 1 031 891,80 грн. за період з 29.01.2013
року по 14.06.2013 року підлягає стягненню
пеня у сумі 57 531,50 грн. (у сумі заявленій
позивачем), а всього за листопад 2012 року
- 78 172,46 грн.

3. за прострочення зобов'язання за
грудень 2012 року:

- у сумі 1 886 212,97 грн. за період з 15.01.2013
року по 14.07.2013 року підлягає стягненню
пеня у сумі 138 494,54 грн.

За прострочення оплати природного газу
понад 30 днів, позивач нарахував та
просить стягнути штраф у розмірі 7% від
простроченої суми: за прострочення
суми 427 613,54 грн. нарахований штраф у
сумі 29 932,95 грн., за прострочення суми 1 111
626,95 грн. нарахований штраф у сумі 77 813,89
грн., за прострочення суми 1 886 212,97 грн.
нарахований штраф у сумі 132 034,91 грн.,
всього штраф у сумі 239 781,75 грн., однак
заявлено до стягнення 239 781,74 грн. (на
одну копійку менше, ніж фактично
нарахований).

Штраф нарахований відповідно до умов
договору та підлягає стягненню з
відповідача у сумі 239 781,74 грн.

Суд відхиляє заяву дочірнього
підприємства "Південьтеплоенерго"
комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської
обласної ради" про застосування
позовної давності в один рік до
позовних вимог про стягнення неустойки
в силу наступного.

Відповідно до статті 259 Цивільного
кодексу України позовна давність,
встановлена законом, може бути
збільшена за домовленістю сторін.
Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі.

Умовами договору №12/604-БО-4
купівлі-продажу природного газу від
03.09.2012 року (пункт 9.3) сторони збільшили
позовну давність, у тому числі щодо
стягнення штрафів, пені, відсотків
річних, інфляційних нарахувань
тривалістю у 5 років.

Відповідач просить зменшити розмір
штрафних санкцій посилаючись на те, що
єдиним видом господарської діяльності
є виробництво та постачання теплової
енергії за регульованими тарифами.
Споживачами теплової енергії, що
виробляється дочірнім підприємством
"Південьтеплоенерго" комунального
підприємства "Дніпротеплоенерго"
Дніпропетровської обласної ради" є
бюджетні установи (лікарні, заклади
освіти), які знаходяться на теперішній
час у скрутному становищі.

Відповідно до статті 233 Господарського
кодексу України та пункту 3 частини 1
статті 83 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд має право зменшити
розмір штрафних санкцій (штрафу, пені).

Санкції за прострочку виконання
грошових зобов`язань передбачені
статтями 217, 230, 231 Господарського
кодексу України. При цьому, частина 1
статті 229 Господарського кодексу
України встановлює виняток із
загального правила статті 218
Господарського кодексу України та
статті 614 Цивільного кодексу України,
які закріплюють принцип вини як
підставу відповідальності боржника. За
невиконання грошового зобов`язання
боржник відповідає, хоч би його
виконання стало неможливим не тільки в
результаті його винних дій або
бездіяльності, а і внаслідок дії
непереборної сили або простого
випадку. Тобто, боржник не звільняється
від відповідальності за невиконання чи
неналежне виконання грошового
зобов`язання за будь-яких обставин.

Вирішуючи, в тому числі й з власної
ініціативи, питання про зменшення
розміру неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83
Господарського процесуального кодексу
України), господарський суд повинен
об'єктивно оцінити, чи є даний випадок
винятковим, виходячи з інтересів
сторін, які заслуговують на увагу,
ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
незначності прострочення виконання,
наслідків порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

Крім того, ця процесуальна норма може
застосовуватись виключно у
взаємозв'язку (сукупності) з нормою
права матеріального, яка передбачає
можливість зменшення розміру
неустойки (штрафу, пені), а саме
частиною третьою статті 551 Цивільного
кодексу України і статтею 233
Господарського кодексу України (пункт
3.17.4 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року №18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції").

Приймаючи до уваги майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні, враховуючи: статус
відповідача (основним предметом
діяльності підприємства є постачання
пари, гарячої води та кондиційованого
повітря), який використовує придбаний
газ виключно для потреб опалення;
нарахування та стягнення інфляційних
втрат та 3% річних у наведених в рішенні
сумах; господарський суд вважає за
можливе на підставі пункту 3 частини 1
статті 83 Господарського
процесуального кодексу України
зменшити розмір пені та штрафу на 30 %
від належної до стягнення, що буде
становити: пеня у сумі 157 285,45грн. (224 693,50
грн. х 70%), штраф у сумі 167 847,22 грн. (239 781,74
грн. х 70%).

Посилання відповідача на те, що
відповідно до договору № 13/4125 дочірнє
підприємство "Тепловиробничий центр"
комунального підприємства
"Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської
обласної ради взяло на себе
зобов'язання по погашенню
заборгованості по договору № 12/604-БО-4
від 03.09.2012 року в сумі 2 918 104, 77 грн., а
нараховані позивачем пеня, інфляційні
втрати, 3 % річних та 7 % штрафу
відповідачу не передавалися є
безпідставними, оскільки відповідно до
пункту 3.1 договору про переведення
боргу до нового боржника (відповідача)
перейшли обов'язки первісного боржника
щодо сплати суми боргу та всіх штрафних
санкцій, інфляційних втрат та
відсотків, пов'язаних з невиконанням
або неналежним виконанням первісним
боржником своїх зобов'язань за
договором №12/604-БО-4 купівлі-продажу
природного газу від 03.09.2012 року.

За викладеного з відповідача підлягає
стягненню сума 3 326 807,84 грн. (2 918 104,77 грн. -
основний борг + 157 285,45 грн. - пеня + 80 491,92
грн. - 3% річних + 167 847,22 грн. - 7% штрафу +3
078,48 грн. - збитки від інфляції).

Відповідно до пункту 3.17.4 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
судовий збір у разі зменшення судом
розміру неустойки покладається на
відповідача повністю, без урахування
зменшення неустойки.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача без
урахування зменшення неустойки у сумі
68 820,00 грн., оскільки 2% від суми 3 466 150,41
грн. (2 918 104,77 грн. - основний борг + 224 693,50
грн. - пеня + 80 491,92 грн. - 3% річних + 239 781,74
грн. - 7% штрафу +3 078,48 грн. - збитки від
інфляції) більше ніж максимальний
розмір судового збору.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 1, 33, 34, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з дочірнього підприємства
"Південьтеплоенерго" комунального
підприємства "Дніпротеплоенерго"
Дніпропетровської обласної ради" (49005,
м. Дніпропетровськ, вул. Феодосіївська,
7, ідентифікаційний код 38835123) на користь
публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.
Хмельницького, 6, ідентифікаційний код
20077720) основний борг у сумі 2 918 104,77 грн.,
пеню у сумі 157 285,45 грн., 7% штрафу у сумі 167
847,22 грн., збитки від інфляції у сумі 3
078,48 грн., 3% річних в сумі 80 491,92 грн.,
витрати по сплаті судового збору у сумі
68 820,00 грн., про що видати наказ.

В решті позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання.

Суддя

Н.М.Євстигнеєва

Повне рішення складено -- 13.03.2014 року.