КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2014 р.
Справа№ 925/2002/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

при секретарі Вершути
О.П.

за участю представників:

від позивача - Костенко К.О.

від відповідача - Шевченко І.П.

третя особа - не з`явився

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Черкаської обласної дирекції АТ
«Райффайзен Банк Аваль» на рішення
Господарського суду Черкаської
області від 26.12.2013 року (суддя Скиба
Г.М.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Черкаської обласної дирекції АТ
«Райффайзен Банк Аваль»

до Фізичної особи-підприємця
Шевченко Ігоря Петровича

за участі третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Марюхна Оксана
Андріївна

про стягнення 48022,47 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Черкаської обласної дирекції АТ
«Райффайзен Банк Аваль» звернувся до
Господарського суду Черкаської
області з позовом до ФОП Шевченко І.П.
про стягнення заборгованості.

Рішенням Господарського суду
Черкаської області від 26.12.2013 року
провадження в частині стягнення 44842,98
грн. боргу та пені було припинено, а в
стягненні 3179,49 грн. пені було
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач звернувся з апеляційною
скаргою до Київського апеляційного
господарського суду, в якій вказує, що
рішення суду прийняте з порушенням
норма матеріального права, а тому
просить суд скасувати рішення суду
першої інстанції та постановити нове,
яким позовні вимоги задовольнити
повністю.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 20.01.2014 року
апеляційну скаргу прийнято до
провадження та призначено до розгляду.

Представник позивача та відповідач в
судове засідання на вказану дату
з`явилися та дали усні пояснення
стосовно предмету спору.

Третя особа чи її представник в судове
засідання не з`явився про день та час
розгляду справи повідомлявся належним
чином, причини неявки суду неповідомив.

Через відділ документального
забезпечення до суду надійшов відзив
на апеляційну скаргу від відповідача,
який просив рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Апеляційний господарський суд,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представника
позивача та відповідача дослідивши
наявні матеріали справи, встановив
наступне:

21.09.2007 року між Відкритим акціонерним
товариством «Райффайзен Банк Аваль» та
фізичною особою-підприємцем Шевченко
Ігорем Петровичем був укладений
кредитний договір №012/02-2/1324-07.

За умовами даного договору кредитор
зобов'язаний надати позичальнику
кредит у сумі 707000 грн. в порядку
передбаченому договором, який повинен
бути повернутий позичальником в строк
по 20 вересня 2017 року включно. Кредит
призначений для придбання нерухомості
та розвитку бізнесу (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 1.3 договору за
користування кредитом позичальник
сплачує кредитору 13% річних. Розмір
процентів може змінюватись в порядку,
передбаченому цим договором.

Згідно із п. 9.1 договору він набуває
чинності з дати його укладення та діє
до часу повного погашення
позичальником заборгованості за цим
договором.

Пунктом 2.1 договору встановлено, що у
відповідності з чинним законодавством
України виконання позичальником своїх
зобов'язань за договором
забезпечується заставою - магазин
промислових товарів, що належить
позичальнику та знаходиться за
адресою: м. Черкаси, вул. Гагаріна, буд.
136. Крім того, кредитор може вимагати
від позичальника надання додаткового
забезпечення.

Відповідно до п. 3.2 договору на умовах
цього договору для видачі кредиту та
обліку заборгованості Позичальника
Кредитор відкриває позичковий рахунок
№20735169 в ЧОД ВАТ "Райффайзен Банк Аваль",
МФО 354411.

Згідно із п. 3.3 договору видача
позичальнику кредиту здійснюється на
підставі письмової заяви позичальника
за умови укладення договорів
забезпечення, передбачених п.2.1 цього
договору, та за умови надання
документів, що підтверджують виконання
п. 2.2 цього договору.

Пунктом 3.5 договору проценти за
користування кредитом нараховуються,
виходячи з розміру процентної ставки,
встановленої цим договором, з дня
перерахування коштів з позичкового
рахунку позичальника до моменту
фактичного повернення (погашення)
кредиту Кредитору.

Відповідно до п. 3.6 Договору
позичальник зобов'язаний здійснювати
повернення основної заборгованості за
кредитом у строки, визначені графіком

погашення кредитної заборгованості.

Умовами договору, а саме п. 3.7 сторони
встановили наступний порядок
погашення заборгованості позичальника
за цим договором:

- в першу чергу погашається
заборгованість за нарахованими
процентами за користування кредитом,
після чого сплачуються передбачені
договором комісії;

- в другу чергу погашається сума
основної заборгованості за кредитом;

- в третю чергу погашається
заборгованість за штрафами, пенею, у
т.ч. відшкодування витрат та збитків
кредитора, пов'язаних з неналежним
виконанням позичальником умов цього
договору.

30.01.2008 року між кредитором та
позичальником був укладений договір
про зміни № 1 до договору, за умовами
якого п. 2.1.1 договору викладено в
наступній редакції:

«п.2.1.1 заставою - магазин промислових
товарів, що належить позичальнику та
знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул.
Гагаріна, буд. 136;

- приміщення житлового будинку літ. А-І,
з №1-1 по № 1-4, №І, загальною площею 42,7
кв.м., житловою площею 25,9 кв.м.,
сарай-літня кухня з відкритою верандою,
літ. В, в; сарай, літ.Г; вбиральня літ. Ж;
погріб літ. З, замощення, №1, огорожа, №2,
водоколонка, №4, що знаходиться за
адресою: м. Черкаси, провул.
Котовського, буд. 159. Крім того, Кредитор
може вимагати від позичальника надання
додаткового забезпечення».

Всі інші умови договору залишились без
змін.

14.01.2010 року між кредитором та
позичальником був укладений договір
про зміни № 3 до договору, за умовами
якого п. 2.1.1 договору викладено в
наступній редакції:

«п.2.1.1 заставою - магазин промислових
товарів, що належить позичальнику та
знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул.
Гагаріна, буд. 136;

- приміщення житлового будинку літ. А-І,
з №1-1 по № 1-4, №І, загальною площею 42,7
кв.м., житловою площею 25,9 кв.м.,
сарай-літня кухня з відкритою верандою,
літ. В, в; сарай, літ.Г; вбиральня літ. Ж;
погріб літ. З, замощення, №1, огорожа, №2,
водоколонка, №4, що знаходиться за
адресою: м. Черкаси, провул.
Котовського, буд. 159.

- порукою Марюхни Оксани Андріївни.
Крім того, кредитор може вимагати від
позичальника надання додаткового
забезпечення».

Всі інші умови договору залишились без
змін.

На виконання умов договору кредитор
перерахував кредитні кошти на поточний
рахунок позичальника в сумі 707000 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
від 21.09.2007 року №1.

14.01.2010 року між кредитором та
громадянкою Марюхна Оксана Андріївна
був укладений договір поруки №
012/02-2/1324-07оп.

За умовами договору поруки
встановлено, що поручитель на
добровільних засадах бере на себе
зобов'язання перед банком відповідати
по борговим зобов'язанням боржника, що
зазначені в п. 1.3 даного договору, які
виникають з умов кредитного договору,
вказаного в п. 1.2 даного договору, а саме
повернути кредит в розмірі зазначеному
в п. 1.3 даного договору,

сплатити проценти за його
користування, комісійну винагороду,
неустойку (пеню, штрафи), в розмірі,
строки та у випадках, передбачених
кредитним договором, а також
відшкодувати можливі збитки та
виконати інші умови кредитного
договору в повному обсязі.

Відповідно до п. 7.1 договору кредитор
має право достроково вимагати
погашення заборгованості позичальника
за кредитом, включаючи нараховані
проценти за користування кредитом та
штрафні санкції у випадку невиконання
позичальником умов розділу 6 та/або п. 3.8
цього договору.

Позивач зазначає, що станом на 25.10.2013
року неповернута сума кредиту
позичальником становить 41073,38 грн.
заборгованості по сплаті відсотків та 6
949,09 грн. пені

Статтею 629 Цивільного кодексу України
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин
за кредитним договором застосовуються
положення щодо договору позики.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Як було встановлено судом першої
інстанції, спірний кредитний договір
виконаний відповідачем ФОП Шевченко
І.П. достроково, за згодою банку, за
рахунок продажу заставного майна -
магазину. Спору по сумі кредиту немає.

Даний факт сторонами по справі не
заперечувався.

Згідно ч.1 ст. 173 ГК України зобов'язання,
що виникає між суб'єктами
господарювання, в силу якого один
суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта, або
утриматися від певних дій, а інший
суб'єкт має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку, є господарським
зобов'язанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України
господарські зобов'язання можуть
виникати з господарського договору та
інших угод, передбачених законом, а
також з угод, не передбачених законом,
але таких, які йому не суперечать. До
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

За змістом ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Як встановлено судом першої інстанції,
відповідачем не надано доказів
погашення заборгованості на вимогу
позивача у виді сплати процентів за

користування кредитом. Відсотки за
кредитом погашено за рахунок
поручителя Марюхна О.А.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
чинного законодавства. Одностороння
відмова від зобов'язання не
допускається, якщо інше не передбачено
договором або законом.

Згідно із наявними матеріалами справи,
а саме копії рішення Шполянського
районного суду Черкаської області від
12.06.2013 року у справі №710/975/13-ц за позовом
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до Марюхна
Оксани Андріївни про стягнення боргу,
вбачається, що вимоги банку були
задоволені та присуджено до стягнення
з Марюхни О.А., як поручителя ФОП
Шевченко І.П. 41073,38 грн. по відсотках за
кредитом та 3769,60 грн. пені.

Вказане рішення набрало чинності, та
відповідно до вимог чинного
законодавства стягувачу був виписаний
наказ, який пред`явлений останнім до
виконання.

Проте, не дивлячись на те, що судом
першої інстанції був задоволений позов
позивача про стягнення коштів з
поручителя за кредитним договором
№012/02-2/1324-07, ПАТ «Райффайзен банк Аваль»
звертається з позовом до позичальника
про стягнення тих же штрафних санкцій,
що були предметом розгляду до
відповідача-поручителя.

Господарський суд Черкаської області
приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позову вірно прийняв до
уваги положення ст. 554 ЦК України про
наслідки порушення зобов'язання,
забезпеченого порукою, оскільки вимога
відразу була пред'явлена до поручителя,
але не солідарно з боржником, і банк вже
отримав задоволення своїх вимог в сумі
41073,38 грн., що є предметом спору в даній
справі. Поручитель не заявив своїх
вимог до боржника. Банк не заявив вимог
до солідарних боржників, оскільки вже
отримав задоволення своїх вимог.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
представником банку не було надано ані
суду першої інстанції ані апеляційної
інстанції доказів того, що рішення
Шполянського районного суду
Черкаської області від 12.06.2013 року не
виконане повністю чи частково.

Згідно п. 10.3 договору за порушення
строків повернення кредиту, процентів
за користування кредитом, передбачених
договором, позичальник сплачує
кредитору пеню від суми простроченого
платежу в розмірі подвійної облікової
ставки Національного Банку України, що
діяла на час виникнення
заборгованості, за кожний день
прострочення.

На підставі вказаних положень позивач
просив стягнути з відповідача 6949,09 грн.
пені за порушення строків оплати
відсотків по кредиту за період: з 21.09.2012
року по 25.10.2013 року.

Відповідач заперечуючи доводи
позивача та пояснив, що погашення боргу
відбулося достроково, за пропозицією
боржника та за згодою кредитора, за
рахунок заставного майна - продано
приміщення магазину по вул. Гагаріна в
м. Черкаси, відповідач припинив бізнес,
а банк не поніс збитків, оскільки
кредитні гроші повернув. Просив
врахувати збіг тяжких сімейних
обставин для відповідача - тяжка
хвороба дворічної доньки -
нейробластома (ракова пухлина),
ампутація пальців руки у дитини.
Необхідне дороговартісне та тривале
лікування і протезування. Необхідне
обслідування за плату в клініках
Білорусі, Росії. Просив зменшити розмір
пені якнайбільше, оскільки всі гроші
витрачаються на підтримання та
лікування доньки.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про судоустрій
та статус суддів» суд, здійснюючи
правосуддя на засадах верховенства
права, забезпечує кожному право на
справедливий суд та повагу до інших
прав і свобод, гарантованих
Конституцією і законами України, а
також міжнародними договорами, згода
на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Колегія суддів погоджується та вважає
обґрунтованим и справедливим висновок
суду першої інстанції про те, що
вказані обставини є виключними, а отже
можливе застосування положення ст. 83 п.
3 ГПК України та зменшити розмір пені до
3769,60 грн., а в решті вимоги на суму 3179,49
грн. - відмовити.

Крім того, господарський суд також
справедливо врахував дострокове
погашення кредиту за ініціативою
боржника, задоволення судом вимог
кредитора по відсотках за рахунок
поручителя, відсутність вимог позивача
до солідарних боржників, відсутність
негативних наслідків для банку, а тому
обґрунтовано и законно припинив
провадження в частині стягнення 44842,98
грн. боргу та пені, оскільки є рішення
Шполянського районного суду від 12.06.2013
року, що набрало законної сили та
правомірно в задоволенні решти вимог
відмовив.

Подвійне стягнення боргу чинним
Цивільним та Господарським кодексами
України не допускається.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
повно, всебічно і об'єктивно з`ясовано
обставини справи, винесено рішення у
відповідності до норм матеріального
права, з повним з`ясування обставин, що
мають значення для справи, правомірно
та справедливо відмовлено Публічному
акціонерному товариству «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Черкаської
обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк
Аваль» в частині задоволення позовних
вимог та припинено провадження в
частині стягнення 44842,98 грн. боргу та
пені, а тому апеляційна скарга
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Черкаської обласної дирекції АТ
«Райффайзен Банк Аваль» не підлягає
задоволенню.

Зважаючи на те, що колегією суддів
апеляційна скарга Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Черкаської
обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк
Аваль» залишається без задоволення,
судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК
України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103,
105 Господарського процесуального
кодексу України, Київський апеляційний
господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Черкаської
обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк
Аваль» залишити без задоволення,
рішення Господарського суду
Черкаської області від 26.12.2013 року у
справі № 925/2002/13- без змін.

2. Матеріали справи № 925/2002/13
повернути до Господарського суду
Черкаської області.

Головуючий суддя
В.В. Шапран

Судді
В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов