м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 918/1137/13 06.03.14
Господарський суд міста Києва в складі:
головуючого судді
розглянувши справу № 918/1137/13
за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю Фірма «Журавлина»
до товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
про тлумачення умов договору.
Представники сторін:
від позивача: Гішко В.С., довіреність
б/н від 24.12.2012р.;
від відповідача: Лубнін О.В.,
довіреність б/н від 05.11.2013р.;
довіреність б/н від 05.11.2013р.
обставини справи:
Товариство з обмеженою
відповідальністю Фірма «Журавлина»
(надалі - позивач) звернулось до
господарського суду Рівненської
області з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю з
іноземними інвестицями «Сканія
Україна» (надалі - відповідач) про
тлумаченя умов договору.
В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач посилається на те, що між
сторонами існує різне тлумачення умов
пункту 13.1 статті 13 Договору з дилером
від 23.06.2005р. та підпункту (в) пункту 4.2.
Угоди про незалежну майстерню
(сервісний центр) від 03.05.1999р., які
пов'язані з порядком розірвання
сторонами договорів та оформлення
такого розірвання договорів.
Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 01.08.2013р.
порушено провадження у справі № 918/1137/13
за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю Фірма "Журавлина" до
товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестицями "Сканія Україна" про
тлумачення умов договору.
Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 15.08.2013р.,
залишеною без змін постановою
Рівненського апеляційного
господарського суду від 09.09.2013р.,
матеріали справи № 918/1137/13 передано за
встановленою підсудністю до
Господарського суду міста Києва.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 02.10.2013р. справу № 918/1137/13
прийнято до провадження суддею
Приваловим А.І. та призначено до
розгляду в судовому засіданні на
Проте, 18.10.2013р. до Господарського суду
міста Києва надійшов запит
Рівненського апеляційного
16.10.2013р. про надіслання матеріалів
справи 918/1137/13 до Рівненського
апеляційного господарського суду для
виконання вимог ст. 109 Господарського
процесуального кодексу України, у
зв'язку з надходженням касаційної
скарги товариства з обмеженою
відповідальністю фірма "Журавлина" на
постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 09.09.2013р. у
справі № 918/1137/13.
Згідно з резолюцією-розпорядженням
Голови господарського суду міста Києва
Князькова В.В. від 18.10.2013р., запит
Рівненського апеляційного
16.10.2013р. у справі № 918/1137/13 передано для
вчинення необхідних процесуальних дій
судді Чинчин О.В., у зв'язку з
перебуванням судді Привалова А.І. у
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.10.2013р. було зупинено
провадження у справі № 918/1137/13 до
завершення перегляду в касаційному
порядку постанови Рівненського
апеляційного господарського суду від
09.09.2013р. у справі № 918/1137/13, а матеріали
справи - скеровано до Рівненського
апеляційного господарського суду.
Постановою Вищого господарського суду
України від 10.12.2013р. у справі № 918/1137/13
касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю фірма
"Журавлина" залишено без задоволення,
ухвалу господарського суду
Рівненської області від 15.08.2013р. та
постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 09.09.2013р. у
справі № 918/1137/13 залишено без змін.
13.12.2013р. матеріали справи № 918/1137/13
передано до Господарського суду міста
Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва Князькова В.В. від
17.12.2013р., з метою дотримання
процесуальних строків, керуючись
рішенням зборів суддів господарського
суду міста Києва від 03.02.2011р. (протокол
№1) та статтями 4 - 6 Господарського
процесуального кодексу України, справу
передано для подальшого провадження
судді Привалову А.І.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.12.2013р., на підставі ч. 3 ст. 79
Господарського процесуального кодексу
України, поновлено провадження у
справі №918/1137/13 та призначенню до
розгляду в судовому засіданні на
23.01.2014р.

20.01.2014р. на адресу господарського суду
міста Києва надійшов запит
господарського суду Рівненської
області за № 918/1137/13 від 14.01.2013р. про
направлення матеріалів справи № 918/1137/13
до господарського суду Рівненської
області для вирішення питання про
прийняття до розгляду заяви товариства
з обмеженою відповідальністю фірми
"Журавлина" від 05.11.2013р. про перегляд
ухвали господарського суду
Рівненської області від 15.08.2013р. у
справі № 918/1137/13 за нововиявленими
обставинами.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.01.2014 р. було зупинено
провадження у справі № 918/1137/13 до
розгляду заяви товариства з обмеженою
відповідальністю фірми "Журавлина" від
05.11.2013р. про перегляд ухвали
господарського суду Рівненської
області від 15.08.2013р. у справі № 918/1137/13 за
нововиявленими обставинами та
повернення матеріалів справи до
Господарського суду міста Києва, а
матеріали справи - скеровано до
Господарського суду Рівненської
області.

Ухвалою Господарського суду
Рівненської області від 29.01.20104 р. у
справі №918/1137/13 відмовлено у прийняті
заяви товариства з обмеженою
відповідальністю "Журавлина" про
перегляд ухвали Господарського суду
Рівненської області від 15.08.2013 р. у
справі №918/1137/13 за нововиявленими
обставинами.

10.02.2014 р. матеріали справи № 918/1137/13
повернуто до Господарського суду міста
Києва.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 13.02.2014р., на підставі ч. 3 ст. 79
ГПК України, поновлено провадження у
справі та призначено справу до
розгляду в судовому засіданні на
27.02.2014р.

До початку розгляду справи, через
загальний відділ господарського суду
від представника позивача надійшли
клопотання про використання
російської мови у господарському
процесі; клопотання про зупинення
провадження у справі № 918/1137/13 та
передачу матеріалів справи до
Рівненського апеляційного
господарського суду; клопотання про
видачу в електронному вигляді копії
запису судового засідання; клопотання
про забезпечення фіксування
технічними засобами судового процесу.

В засіданні суду 27.02.2014р. суд оголосив
про задоволення заявлених позивачем
клопотання про використання
російської мови у господарському
процесі, клопотання про видачу в
електронному вигляді копії запису
судового засідання; клопотання про
забезпечення фіксування технічними
засобами судового процесу.

Проте, з технічних причин не відбулось
фіксування судового процесу за
допомогою програмно-апаратного
комплексу «Діловодство
спеціалізованого суду», у зв'язку з чим
в засіданні суду було оголошено
перерву до 05.03.2014р.

В судовому засіданні 05.03.2014р. під час
розгляду справи, відповідно до ст. 81-1
Господарського процесуального кодексу
України, здійснювалось фіксування
судового процесу за допомогою
програмно-апаратного комплексу
«Діловодство спеціалізованого суду».

Присутній у судовому засіданні
представник позивача просив
задовольнити клопотання про зупинення
провадження у справі № 918/1137/13 та
передачу матеріалів справи до
Рівненського апеляційного
господарського суду.

Суд відмовив у задоволенні зазначеного
клопотання представника позивача,
оскільки господарський суд першої
інстанції не наділений повноваженнями
за власною ініціативою надсилати до
іншого господарського суду матеріали
справи, яка перебуває в нього в
провадженні.

Крім того, представник позивача заявив
усне клопотання про відкладення
розгляду справи, посилаючись на те, що
відповідач не надіслав на його адресу
відзив на позовну заяву та додані до
нього документи, чим позбавив
можливості представника позивача
підготувати на нього відповідні
заперечення.

Представники відповідача заперечили
проти відкладення розгляду, вказуючи
на те, що представник позивача навмисно
затягує вирішення спору по суті.

Суд відмовив у задоволенні усного
клопотання представника позивача щодо
відкладення розгляду справи, оскільки
обставини, на які посилається позивач
відповідають приписам ст.. 77 ГПК
України.

Представник позивача підтримав
заявлені позовні вимоги з урахування
заяви про уточнення позовних вимог,
поданої 12.08.2013р. до господарського суду
Рівненської області.

Представники відповідача заперечили
проти задоволення позовних вимог,
посилаючись на обставини, зазначені у
відзиві на позовну заяву, поданого до
Господарського суду міста Києва
20.01.2014р.

Відповідно до ч. 3 ст. 77 ГПК України, в
засіданні суду була оголошена перерва
до 06.03.2014р.

06.03.2014р. до початку розгляду справи,
через загальний відділ господарського
суду від представника позивача
надійшли заява про уточнення позовних
вимог та клопотання про долучення до
матеріалів справи доказів.

Присутній у судовому засіданні 06.03.2014р.
представник позивача подав
заперечення на відзив відповідача та
клопотання про відкладення розгляду
справи на іншу дату.

Суд відмовив у задоволенні клопотання
представника позивача про відкладення
розгляду справи, оскільки підстави, з
яких позивач просить відкласти розгляд
справи не передбачені ст. 77 ГПК України.

Крім того, відкладення розгляду справи
є правом та прерогативою суду, основною
умовою для якого є неможливість
вирішення спору у відповідному
судовому засіданні. На час розгляду
справи судом не встановлено обставин,
які перешкоджають вирішенню спору по
суті.

Представник позивача підтримав
заявлені позовні вимоги з урахуванням
поданих заяв про уточнення позовних
вимог.

Представники відповідача позов не
визнали з посиланням на обставини,
наведені у відзиві на позов.

За висновками суду, у матеріалах справи
достатньо документів, які мають
значення для правильного вирішення
спору, внаслідок чого згідно зі ст.75
Господарського процесуального кодексу
України, справа розглянута за наявними
у ній документами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82
Господарського процесуального кодексу
України, рішення прийнято
господарським судом за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами, у
нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, в
засіданні суду була оголошена вступна
та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, що мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем та відповідачем укладені
Договір з Дилером від 23 червня 2005 року
та Угода про незалежну майстерню
(сервісний центр) від 03 травня 1999 року.

Листом від 30.01.2012р. за вих.№ 20120130-1
позивача було повідомлено про
припинення його взаємовідносин з ТОВ
«Сканія Україна», у зв'язку з
порушенням позивачем умов придбання
продукції тільки у відповідача та
розповсюдження товарів, які конкурують
з ТОВ «Сканія Україна»; листом від
26.03.2012р. за вих. № 20120326-1 ТОВ «Журавлина»
повідомлено про припинення дії
Договору на підставі пункту 13.1 статті 13
Договору; у додатку до листа від 26.03.2012р.
відповідач надіслав позивачеві
проекти угод про припинення дії
договорів.

Позивач 09.04.2012р. надав відповіді на
листи відповідача, в яких не погодився
з запропонованими проектами угод про
припинення дії договорів

Отже, як вбачається з зібраних у справі
доказів, сторонами не досягнуто згоди
щодо підстав та умов припинення дії
договорів. При цьому, причиною
виникнення спору між сторонами є різне
тлумачення ними умов пункту 13.1 статті 13
Договору з Дилером та підпункту (в)
пункту 4.2. Угоди про незалежну
майстерню, оскільки позивач вважає, що
зазначені пункти договорів не дають
відповідачу права в односторонньому
порядку розірвати Договір з Дилером
від 23.06.2005р. та Угоду про незалежну
майстерню (сервісний центр) від 03.05.1999р.

Відповідно до ч. 1 ст. 637 Цивільного
кодексу України, тлумачення умов
договору здійснюється відповідно до
ст. 213 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 213 Цивільного кодексу
України, зміст правочину може бути
витлумачений стороною (сторонами). На
вимогу однієї або обох сторін суд може
постановити рішення про тлумачення
змісту правочину. При тлумаченні
змісту правочину беруться до уваги
однакове для всього змісту правочину
значення слів і понять, а також
загальноприйняте у відповідній сфері
відносин значення термінів. Якщо
буквальне значення слів і понять, а
також загальноприйняте у відповідній
сфері відносин значення термінів не
дає змоги з'ясувати зміст окремих
частин правочину, їхній зміст
встановлюється порівнянням
відповідної частини правочину зі
змістом інших його частин, усім його
змістом, намірами сторін.

Якщо за правилами, встановленими
частиною третьою цієї статті, немає
можливості визначити справжню волю
особи, яка вчинила правочин, до уваги
беруться мета правочину, зміст
попередніх переговорів, усталена
практика відносин між сторонами,
звичаї ділового обороту, подальша
поведінка сторін, текст типового
договору та інші обставини, що мають
істотне значення.

У наведеному контексті концептуальне
значення має позиція Вищого
господарського суду України, викладена
у п. 3 Інформаційного листа від 11.04.2005р.
№ 01-8/344, в якому визначено, що вичерпний
перелік справ, підвідомчих
господарським судам, визначено у
частині 1 статті 12 Господарського
процесуального кодексу України.

Згідно з пунктом 1 цієї норми, до
підвідомчості господарських судів
віднесено, зокрема, справи у спорах, що
виникають при укладенні, зміні,
розірванні і виконанні господарських
договорів, та на інших підставах. Отже,
тлумачення змісту правочину
господарським судом можливе за
наявності спору, тобто коли сторони
мають різне уявлення щодо свого
волевиявлення або волевиявлення іншої
сторони (сторін) правочину.

Крім того, необхідно мати на увазі, що
відповідно до частини 1 статті 1
Господарського процесуального кодексу
Україин зазначені в ній юридичні та
фізичні особи мають право звертатися
до господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ.

Таким чином, враховуючи викладене вище,
тлумачення змісту правочину або
договору може стати предметом судового
розгляду лише за наявності
відповідного спору між сторонами цього
договору, тобто за умови наявності
різних оцінок змісту його умов.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України,
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Господарський суд створює
сторонам та іншим особам, які беруть
участь у справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

В силу вимог ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
із сторін повинна довести належними та
допустимими доказами ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог чи заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти
як закріплену в процесуальному та
матеріальному законодавстві міру
належної поведінки особи, що бере
участь у судовому процесі, із збирання
та надання доказів для підтвердження
свого суб'єктивного права, що має за
мету усунення невизначеності, яка
виникає в правовідносинах у разі
неможливості достовірно з'ясувати
обставини, які мають значення для
справи.

Згідно з ч. 1 ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Так, відповідно до статті 13 Договору з
Дилером, договір укладено на
невизначений термін і може бути
припинено у трьох випадках , а саме:

- на підставі п.13.1 ст. 13, договір може
бути припинено за письмовою заявою
будь-якої із сторін шляхом укладання
угоди про припинення договору, за умови
направлення не менш як за шість місяців
відповідного повідомлення (листом з
оголошеною цінністю та повідомленням
про вручення) на адресу іншої сторони;

- на підставі п.13.2 ст.13, договір може
бути розірвано шляхом укладання
відповідної угоди про припинення
договору на вимогу однієї із сторін,
без дотримання вказаного у п. 13.1
договору порядку попереднього
повідомлення, у випадку грубого
порушення іншою стороною умов
договору, визнання банкрутом або
заявлення про мораторій на платежі;

- на підставі п.13.3 ст. 13, ТОВ «Сканія
Україна» має право припинити договір
шляхом направлення за три місяці листа
з повідомленням на адресу дилера, у
випадку коли у складі учасників
(акціонерів) дилера відбулися такі
зміни, які не дозволяють ТОВ «Сканія
Україна» припускати, що договір буде
виконуватися належним чином.

Отже, із трьох визначених в Договорі з
Дилером підстав його припинення, дві
(п.13.1 ст.13 та п.13.2 ст.13) передбачають
необхідність укладання сторонами
угоди про припинення Договору з
Дилером.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного
кодексу України, договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Як вбачається з листа відповідача від
30.01.2012р. за вих. № 20120130-1, останній, як на
підставу припинення дії Договору з
Дилером, послався на порушення
позивачем умов вказаного договору, а
вже в листі від 26.03.2012р. відповідач
повідомляв про припинення дії Договору
з Дилером від 23.06.2005р. на підставі п. 13.1.
ст. 13 договору з 01.10.2012р.

Водночас, під час розгляду справи
відповідач, як на підставу припинення
Договору з Дилером від 23.06.2005р.,
посилався тільки на п. 13.1 ст. 13
вказаного договору.

Приписами ст. 651 Цивільного кодексу
України передбачено, що зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Згідно ст. 654 Цивільного кодексу
України, зміна або розірвання договору
вчиняється в такій самій формі, що й
договір, що змінюється або
розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає із
звичаїв ділового обороту.

Договір з Дилером укладено в письмовій
формі, відтак, передбачена змістом п.13.1
ст. 13 та п.13.2 ст. 13 Договору з Дилером
умова про укладення угоди про
припинення Договору чітко відповідає
вимозі ст. 654 ЦК України, стосовно
вчинення розірвання договору в тій
самій формі, що й договір.

В той же час, слід зазначити, що
Договором з Дилером передбачено право
відповідача припинити його дію в
односторонньому порядку, без
досягнення взаємної згоди сторін та
без укладання ними відповідної угоди
про припинення Договору, зокрема у п.
13.3 ст. 13 договору.

Проте, відповідно до змісту п.13.1 ст.13
Договору з Дилером, договір може бу
припинено за наявності сукупності двох
обставин: направлення заінтересованою
стороною іншій стороні відповідної
письмової зал не менш як за шість
місяців до дати припинення Договору з
Дилером; укладання сторонами угоди про
припинення Договору з Дилером.

Використовуючи граматичний та
логічний способи тлутчення п.13.1 ст.13
Договору з Дилером можна дійти до
висновку, що підставою припинення
Договору з Дилером є досягнення
сторонами згоди про умови такого
припинення, які (умови) повинні бути
викладені в Угоді про припинення
Договору з Дилером.

Направлення ж заінтересованою
стороною іншій стороні відповідної
письмової заяви про припинення не
менше як за шість місяців до дати
припинення Договору з Дилером тільки є
способом, у якій кожна із сторін може
заявити про своє бажання (намір)
припинити дію договору. Вчинення
заінтересованою стороною зазначеної
дії аналогічно надсиланню оферти яка
потребує акцепту іншої сторони.

Проте, сторонами Договору з Дилером не
було досягнуто згоди щодо укладення
угоди про його припинення.

Відповідно до пункту 15.1 ст. 15 Договору з
Дилером, всі суперечки та конфлікти за
цим договором, а саме, але не виключно, з
питань його тлумачення, порушення
будь-які його положень, припинення або
недійсності, які не вдалось
врегулювати шляхом переговорів,
передаються на розгляд у встановленому
чинним законодавством порядку до
господарчого суду з врахуванням
встановленої законом підсудності
справ.

Таким чном, виходячи з суперечностей,
які виникли між сторонами щодо
застосування порядку та умов
припинення дії Договору з Дилером, а
також враховуючи умови щодо припинення
дії договору, визначені в статті 13
Договору з Дилером від 23.06.2005р., суд
дійшов висновку про обґрунтованість
заявлених позовних вимог в частині
тлумачення п. 13.1. ст. 13 та п. 15.1 ст. 15
Договору з Дилером від 23.06.2005р.

Однак, не підлягають задоволенню
позовні вимоги в частині визнання
припиненим Договору з Дилером від 23
червня 2005 року на підставі його пункту
13.1. статі 13, якщо сторонами не укладено
угоди про припинення Договору з
Дилером від 23 червня 2005 року, оскілька
така вимога не пов'язана з тлумаченням
умов договору.

Щодо позовних вимог в частині
тлумачення підпункту (в) пункту 4.2.
Угоди про незалежну майстерню
(сервісний центр) від 03.05.1999р., суд
зазначає наступне.

Згідно п.4.1 Угоди про незалежну
майстерню (Термін дії), ця Угода
укладається початково строком на 10
(десять) років, і якщо не існує іншої
домовленості між сторонами,
автоматично продовжується на
додаткові наступні періоди такої ж
тривалості, якщо не припиняється
згідно з пунктом 4.2 цієї Угоди

Дію Угоди про незалежну майстерню
автоматично було продовжено на
наступні десять років, про що свідчить
факт співпраці сторін після закінчення
першого десятирічного терміну дії
угоди (тобто після 03 травня 2009 року) та
факт видачі Майстерні в 2010 році
сертифікату відповідності (фотокопія
сертифікату відповідності додана).

Відтак, Угода про незалежну майстерню
діє до 03 травня 2019 року.

При цьому, пунктом 4.2 Угоди про
незалежну майстерню передбачені
чотири випадки її припинення, а саме:

а) Сканія Україна має право за власним
рішенням негайно припинити дію цієї
Угоди шляхом надання Майстерні
письмового повідомлення про таке
припинення у випадку будь- якого
продажу, злиття, припинення або
передачі права власності на всі активи
Майстерні, або значну її частину, або на
дольову участь у Майстерні.

б) Будь-яка із Сторін може негайно
припинити дію цієї Угоди шляхом
надання письмового повідомлення іншій
Стороні, якщо така інша Сторона стає
неплатоспроможною або банкрутом, або
вимагає введення мораторію на
здійснення платежів, або у випадку,
якщо будь-яка з Форс-мажорних обставин,
визначених у Рамковій угоді, укладеній
Сторонами на дату укладання цієї Угоди
(далі - «Рамкова угода») унеможливлює
виконання цією Угоди іншою Стороною
протягом строку понад 60 (шістдесят)
днів.

в) Будь-яка із Сторін, керуючись власним
рішенням, може припинити дію цієї Угоди
шляхом надання письмового
повідомлення іншій Стороні після
порушення такою іншою Стороною своїх
зобов'язань за цією Угодою, і таке
припинення набирає чинності на 15
(п'ятнадцятий) день після отримання
такого повідомлення, якщо таке
порушення не усувається до цього часу.

г) Сканія Україна, за власним розсудом
та після надання письмового
повідомлення Майстерні, яке набирає
чинності негайно, припиняє дію цієї
Угоди у разі ухвалення у майбутньому
будь-якого закону, що застосовується до
цієї Угоди, або внесення змін чи
доповнень до будь-якого такого закону,
які будуть обтяжливими або
завдаватимуть шкоди будь-якому праву
Сканії України, передбаченому цією
Угодою.

Отже, відповідно до Угоди про незалежну
майстерню, за умови відсутності
передбачених п. 4.2 а), п. 4.2 б) та п. 4.2 г)
Угоди таких підстав, як
неплатоспроможність, банкрутство
сторін, їх реорганізація або
відчуження активів майстерні, зміни в
законодавстві, що завдаватимуть шкоду
правам Сканії Україна за цією Угодою,
позивач може припинити дію цієї Угоди
лише шляхом надання письмового
повідомлення ТОВ фірма «Журавлина»
після порушення ТОВ фірма «Журавлина»
своїх зобов'язань за цією Угодою, і таке
припинення набирає чинності на 15
(п'ятнадцятий) день після отримання
такого повідомлення, якщо таке
порушення не усувається до цього часу.

Таким чином, для припинення Сканією
Україна дії Угоди про незалежну
майстерню на підставі підпункту (в)
пункту 4.2. Угоди про незалежну
майстерню необхідно існування
сукупності наступних обставин: 1)
встановлення факту порушення
Майстернею своїх зобов'язань за Угодою;
2) направлення Майстерні письмового
повідомлення від Сканії Україна про
конкретні порушення Майстернею своїх
зобов'язань за Угодою; 3) неусунення
Майстернею встановленого порушення
протягом 15 днів після отримання
Майстернею відповідного письмового
повідомлення від Сканії Україна про
встановлені конкретні порушення
Майстернею своїх зобов'язань за Угодою.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов і вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Водначас, з зібраних по справі доказів
вбачається вчинення відповідачем дій
щодо припинення дії Угоди про
незалежну майстерню, на підставі
підпункту (в) пункту 4.2. Угоди, без
зазначення порушення зобов'язань, які
мали місце зі сторони позивача, чим
позбавлено останнього усунути такі
порушення.

Згідно з приписами ст. 13 Цивільного
кодексу України, особа здійснює
цивільні права у межах, наданих їй
договором або актами цивільного
законодавства. При здійсненні своїх
прав особа зобов'язана утримуватися
від дій, які могли б порушити права
інших осіб. Не допускаються дії особи,
що вчиняються з наміром завдати шкоди
іншій особі, а також зловживання правом
в інших формах.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про обґрунтованість позовних вимог в
частині тлумачення підпункту (в) пункту
4.2. Угоди про незалежну майстерню
(сервісний центр) від 03.05.1999р.

З огляду на вищевикладене, позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача у повному
обсязі, оскільки суми судового збору
були сплачені за тлумачення умов двох
договорів.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Розтлумачити пункт 13.1. статі 13
Договору з Дилером від 23.06.2005р.
наступним чином:

- для припинення договору, на підставі
п. 13.1 статті 13 Договору з Дилером від
23.06.2005р., є не тільки сам факт
направлення заінтересованою стороною
не менше як за шість місяців
відповідного повідомлення (листом з
оголошеною цінністю та повідомленням
про вручення) на адресу іншої сторони, а
й укладання відповідної угоди про
припинення Договору з Дилером від 23
червня 2005 року.

3. Розтлумачити пункт 15.1. статі 15
Договору з Дилером від 23.06.2005р.
наступним чином:

- у разі недосягнення згоди між
сторонами щодо укладання відповідної
угоди про припинення Договору з
Дилером від 23 червня 2005 року спір з
припинення договору підлягає передачі
на розгляд у встановленому чинним
законодавством порядку до
господарчого суду з врахуванням
встановленої законом підсудності
справ, якщо такий спір з припинення
Договору з Дилером від 23 червня 2005 року
на підставі його пункту 13.1. статі 13
сторонам не вдалось врегулювати шляхом
переговорів.

4. Розтлумачити підпункт (в) пункту 4.2.
Угоди про незалежну майстерню
(сервісний центр) від 03.05.1999р. наступним
чином:

- не достатнім є для припинення Угоди
про незалежну майстерню (сервісний
центр) від 03 травня 1999 року на підставі
підпункту (в) пункту 4.2. лише сам факт
направлення заінтересованою стороною
іншій стороні письмового повідомлення
про припинення дії Угоди про незалежну
майстерню (сервісний центр) від 03
травня 1999 року без надання при цьому
заінтересованою стороною фактичних
доказів порушення іншою стороною своїх
зобов'язань за угодою, в наслідок чого
сторона, якій ставлять за провину
порушення нею зобов'язань за угодою,
фактично позбавляється можливості
усунути конкретне порушення в
передбачений п'ятнадцятиденний строк,
оскільки вона не знає про яке саме
конкретне порушення йде мова в
отриманому письмовому повідомлені.

5. В нішій частині вимог в позові
відмовити.

6. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестицями «Сканія Україна» (03134, м.
Київ, вул. Кільцева дорога, 22; ) на користь товариства з обмеженою
відповідальністю Фірма «Журавлина»
(34500, Рівненська область, м. Сарни, вул.
Варшавська, 9а; ) 2294,00 грн.
судового збору. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його прийняття, оформленого відповідно
до вимог ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 12.03.2014р.

Суддя
А.І.
Привалов