ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.02.2014
Справа № 905/379/14
Господарський суд Донецької області у
складі судді Нестеренко Ю.С.

при секретарі судового засідання
Вашето Т.Г.

розглянув у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовною заявою: Приватного
підприємства «ЕЛЕКОМ», м.Донецьк

до Відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Український
будівельно-експертний центр»,
м.Донецьк

про: стягнення заборгованості у
розмірі 57600,00грн.

за участю уповноважених представників:

від позивача: Андрієнко О.В. за
довіреністю № 10/01 від 10.01.14р.

від відповідача: Куржупова Я.В. за
довіреністю б/н від 22.01.14р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне підприємство
«ЕЛЕКОМ», м.Донецьк, Донецька область,
звернувся до господарського суду
Донецької області з позовом до
Відповідача, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Український
будівельно-експертний центр»,
м.Донецьк про стягнення заборгованості
у розмірі 57600,00грн.

В обґрунтування своїх вимог Позивач
посилається на неналежне виконання
Відповідачем грошових зобов'язань за
договором поставки №11 від 02.10.2013р. у
частині оплати вартості прийнятого ним
товару, внаслідок чого за останнім
утворилась спірна заборгованість.

На підтвердження викладених обставин
Позивач надав копії: договору поставки
№11 від 02.10.2013р., видаткової накладної
№11 від 10.10.13р., акту звіряння взаємних
розрахунків за період
вересень-листопад 2013р. за договором №11
від 02.10.2013р. станом на

Нормативно свої вимоги Позивач
обґрунтовує ст. ст. 11, 16, 264, 509, 526, 530, 610-611
Цивільного кодексу України, ст. ст. 174,
193, 218 Господарського кодексу України,
ст.ст. 1, 2, 12, 54-57 Господарського
процесуального кодексу України.

Відповідач у своєму відзиві б/н від
10.02.2014р. позовні вимоги визнав у повному
обсязі та зазначив, що погасити спірну
суму не має можливості у зв'язку з
відсутністю вільних облікових коштів.

Розглянувши матеріали справи,
господарський суд встановив :

Між Позивачем (Продавець) та
Відповідачем (Покупець) було укладено
договір поставки №11 від 02.10.13р. (далі -
Договір), за приписами п.1.1. якого
продавець зобов'язується продати та
поставити, а покупець зобов'язується
купити та прийняти у продавця
продукцію за цінами, що вказані у
видаткових накладних, які є невід'ємною
частиною даного договору.

Відповідно до п.4.3. договору товар
повинен бути поставлений покупцю
протягом 30 днів з моменту укладання
даного договору.

Пунктом 4.4. договору передбачено, що
товар вважається поставленим за умов
надання у розпорядження покупця
видаткової накладної чи акту
приймання-передання товару, підписаний
представниками сторін.

Згідно п.5.1. покупець оплачує продавцю
вартість продукції, що вказана у
видаткових накладних, протягом 30
банківських днів з моменту поставки
продукції на підставі виставленого
рахунку на оплату.

Договір вступає в силу з моменту
підписання і діє до 31 грудня 2013р. Якщо
жодна зі сторін договору не повідомила
про свій намір розірвати дійсний
договір, договір продовжує діяти ще
один рік (п.8.1. договору).

Договір підписаний Сторонами та
скріплений печатками підприємств.

На виконання умов договору позивач
поставив на адресу відповідача Товар
на суму 57600,00грн., що підтверджується
видатковою накладною №11 від 10.10.13р.
Факт отримання відповідачем товару
підтверджується підписом представника
та печаткою підприємства відповідача у
вказаній накладній. Відповідач
всупереч вимог Договору отриманий
товар у передбачені Договором строки
не оплатив.

Також, між сторонами було складено акт
звіряння взаємних розрахунків за
період з вересня 2013р. по листопад 2013р.,
яким сторони підтвердили наявність
заборгованості відповідача, зокрема за
спірною накладною №11 від 10.10.13р. у сумі
57600,00грн. Даний акт підписаний
сторонами та скріплений печатками
підприємств.

Крім того, відповідач у своєму відзиві
б/н від 10.02.2014р. підтвердив факт
наявності заборгованості, визнавши
позовні вимоги в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
господарський суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з огляду на наступне:

За приписами ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

За приписом ч.1 ст.530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Як встановлено матеріалами справи,
Відповідач взяті на себе зобов'язання
щодо повного та своєчасного розрахунку
за отриманий Товар не виконав у зв'язку
з чим за відповідачем виникла сума
боргу у розмірі 57600,00грн.

За приписом ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести обставини, на
які вона посилається в обґрунтування
своїх вимог або заперечень.

При цьому, з урахуванням вимог ст.43
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

На підставі зазначеного, факт
неналежного виконання відповідачем
своїх зобов'язань за спірним Договором
перед позивачем підтверджено
наявними в матеріалах справи доказами,
на підставі чого суд дійшов висновку
про законність та обґрунтованість
вимог позивача про стягнення з
відповідача суми боргу у розмірі
57600,00. за спірним Договором.

Судові витрати відповідно до вимог
статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
відносяться на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.1, 4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного
підприємства «ЕЛЕКОМ», м.Донецьк до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Український
будівельно-експертний центр»,
м.Донецьк про стягнення заборгованості
у розмірі 57600,00грн. задовольнити
повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Український
будівельно-експертний центр»,
м.Донецьк (83050, м.Донецьк, вул..Щорса, 24,
, р/р 2682 у АКБ ВТБ
БАНК, МФО 321767) на користь Приватного
підприємства «ЕЛЕКОМ», м.Донецьк (83111,
м.Донецьк, вул.. Салтикова-Щедріна, 26/30,
, р/р 0400 у АТ «КБ
«УКРСІББАНК», МФО 351005) заборгованість у
розмірі 57600,00грн

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Український
будівельно-експертний центр»,
м.Донецьк (83050, м.Донецьк, вул..Щорса, 24,
, р/р 2682 у АКБ ВТБ
БАНК, МФО 321767) на користь Приватного
підприємства «ЕЛЕКОМ», м.Донецьк (83111,
м.Донецьк, вул.. Салтикова-Щедріна, 26/30,
, р/р 0400 у АТ «КБ
«УКРСІББАНК», МФО 351005) витрати зі
сплати судового збору у розмірі
1827,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

У судовому засіданні 11.02.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його оголошення. Зазначений
строк обчислюється з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
ст.ст.84, 85 Господарського
процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 14.02.2014р.

Суддя
Ю.С.
Нестеренко