м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За заявою Приватного акціонерного
товариства «Фармацевтична фірма
про роз'яснення рішення
господарського суду міста Києва від
За позовом Приватного
акціонерного товариства
«Фармацевтична фірма «Дарниця»
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Оптова компанія
про стягнення 8 432 806, 56 грн.
Суддя Ломака В.С.
Представники сторін:
від позивача: Бутко О.В. за
довіреністю № 90 від 14.11.2013 р.;
від відповідача: не з'явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Приватне акціонерне товариство
«Фармацевтична фірма «Дарниця» (далі -
позивач) звернулось до господарського
суду міста Києва з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Оптова компанія
«Дарниця» (далі - відповідач) про
стягнення 6 887 616, 55 грн. основного
боргу, 980 231, 61 грн. пені, 197 933, 33 грн. 3 %
річних, 41 325, 70 грн.
інфляційних втрат. Крім того, позивач
просить суд покласти на відповідача
судові витрати щодо сплати судового
збору в розмірі 68 820, 00 коп.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
вказував на те, що відповідно до
укладеного між сторонами договору він
поставив відповідачу товар, який
останнім в порушення взятих на себе
зобов'язань не був оплачений у повному
обсязі, внаслідок чого у нього виникла
заборгованість перед позивачем.
Враховуючи зазначене, позивач вирішив
звернутись до суду за захистом своїх
прав та законних інтересів.
Рішенням господарського суду міста
Києва від 11.12.2013 р. у справі № 910/15916/13
позовні вимоги були задоволено
частково, вирішено стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Оптова компанія
«Дарниця» (01023, місто Київ, Печерський
район, вулиця Мечникова, будинок 8,
квартира 22; ) на користь
Приватного акціонерного товариства
«Фармацевтична фірма «Дарниця» (02093,
місто Київ, Дарницький район, вулиця
Бориспільська, будинок 13; ) 6 887 616, 55 грн. основного боргу, 1 245
357, 67 грн. пені, 258 506, 64 грн. 3 % річних та 68
482, 74 грн. витрат по сплаті судового
збору; в частині стягнення 41 325, 70 грн.
інфляційних втрат відмовлено.

14.02.2014 р. від позивача відділ
діловодства господарського суду міста
Києва надійшла заява про роз'яснення
рішення господарського суду міста
Києва від 11.12.2013 р. у справі № 910/15916/13,
згідно з якою він просить суд
роз'яснити:

- яка, на думку суду, небезпека
заподіяння шкоди правам, свободам та
інтересам позивача є очевидною?

- коли (дата, момент) судом було
встановлено повноваження представника
відповідача?

- чи мала право особа, яка згідно
Статуту не має повноважень здійснювати
оперативне управління відповідачем
надавати пояснення, заяви, клопотання
по суті господарського спору, а суд
встановлювати їх при винесенні
рішення?

- чи має (повинен) господарський суд
керуватись у своїй діяльності
роз'ясненнями Пленуму Вищого
господарського суду України?

- чи має (повинен) господарський суд
винести окрему ухвалу при наявності
доказів порушення відповідачем
чинного законодавства після винесення
ним (судом) рішення по суті спору?

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 19.02.2014 р. було прийнято до
розгляду заяву позивача про
роз'яснення рішення господарського
суду міста Києва від 11.12.2013 р. у справі №
910/15916/13 та призначено її до розгляду на
03.03.2014 р.

У судове засідання 03.03.2014 р. представник
відповідача, який повідомлений
належним чином про час і місце його
проведення, - не з'явився, проте його
неявка не перешкоджає розгляду поданої
до суду заяви про роз'яснення рішення
господарського суду міста Києва від
11.12.2013 р. у справі № 910/15916/13, оскільки за
змістом ч. 3 ст. 89 ГПК України неявка
осіб, які брали участь у справі, і (або)
державного виконавця не перешкоджає
розгляду питання про роз'яснення
рішення суду.

Розглянувши у судовому засіданні 03.03.2014
р. заяву позивача про роз'яснення
рішення господарського суду міста
Києва від 11.12.2013 р. у справі № 910/15916/13,
суд вирішив залишити її без
задоволення, враховуючи наступне.

Згідно зі ст. 89 Господарського
процесуального кодексу України, суддя
за заявою сторони чи державного
виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не
змінюючи при цьому їх змісту, а також за
заявою сторони або за своєю
ініціативою виправляє допущені в
рішенні, ухвалі описки чи арифметичні
помилки, не зачіпаючи суті рішення. Про
роз'яснення рішення, ухвали, а також про
виправлення описок чи арифметичних
помилок виноситься ухвала.

Аналогічні приписи містить стаття 34
Закону України "Про виконавче
провадження", відповідно до якої у разі
якщо викладена у виконавчому документі
резолютивна частина рішення є
незрозумілою, державний виконавець або
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
роз'яснення відповідного рішення. Суд
або орган (посадова особа), який видав
виконавчий документ, зобов'язаний
розглянути заяву державного виконавця
у десятиденний строк з дня її
надходження і у разі необхідності дати
відповідне роз'яснення рішення чи
змісту документа, не змінюючи їх
редакції.

Роз'яснення рішення, ухвали - це засіб
виправлення недоліків судового акта,
який полягає в усуненні неясності
судового акта.

Отже, роз'яснення рішення, ухвали - це
викладення рішення, ухвали у більш
ясній і зрозумілій формі.

Суд роз'яснює рішення, ухвалу за заявою:

а) сторони;

б) державного виконавця.

Роз'яснюючи рішення, ухвалу,
господарський суд не вправі змінювати
зміст рішення, ухвали, тобто не має
права змінювати:

- відомостей, викладених у рішенні
відповідно до вимог ст. 84 ГПК;

- відомостей, викладених в ухвалі
відповідно до вимог ст. 86 ГПК.

Тож, у вирішенні питання про межі, в
яких суд вправі діяти, надаючи
роз'яснення рішення, ухвали, слід
виходити з приписів ст.ст. 84, 86 ГПК щодо
змісту рішення, ухвали.

Зокрема, відповідно до ст. 84 ГПК України
рішення господарського суду
ухвалюється іменем України і
складається із вступної, описової,
мотивувальної і резолютивної частин,
при цьому:

1) у вступній частині вказуються
найменування господарського суду,
номер справи, дата прийняття рішення,
найменування сторін, ціна позову,
прізвища судді (суддів), представників
сторін, прокурора та інших осіб, які
брали участь у засіданні, посади цих
осіб. При розгляді справи на
підприємстві, в організації про це
також вказується у вступній частині
рішення;

2) описова частина має містити стислий
виклад вимог позивача, відзиву на
позовну заяву, заяв, пояснень і
клопотань сторін та їх представників,
інших учасників судового процесу, опис
дій, виконаних господарським судом
(огляд та дослідження доказів і
ознайомлення з матеріалами
безпосередньо в місці їх знаходження);

3) у мотивувальній частині вказуються
обставини справи, встановлені
господарським судом; причини
виникнення спору; докази, на підставі
яких прийнято рішення; зміст письмової
угоди сторін, якщо її досягнуто; доводи,
за якими господарський суд відхилив
клопотання і докази сторін, їх
пропозиції щодо умов договору або
угоди сторін; законодавство, яким
господарський суд керувався, приймаючи
рішення; обґрунтування відстрочки або
розстрочки виконання рішення;

4) резолютивна частина має містити
висновок про задоволення позову або
про відмову в позові повністю чи
частково по кожній з заявлених вимог.
Висновок не може залежати від настання
або ненастання якихось обставин
(умовне рішення).

При задоволенні позову в резолютивній
частині рішення вказуються:

найменування сторони, на користь якої
вирішено спір, і сторони, з якої
здійснено стягнення грошових сум або
яка зобов'язана виконати відповідні
дії, строк виконання цих дій, а також
строк сплати грошових сум при
відстрочці або розстрочці виконання
рішення;

розмір сум, що підлягають стягненню
(основної заборгованості за
матеріальні цінності, виконані роботи
та надані послуги, неустойки, штрафу,
пені та збитків, а також штрафів,
передбачених у пунктах 4 і 5 частини
другої статті 83 цього Кодексу).

Рішення господарського суду міста
Києва від 11.12.2013 р. у справі № 910/15916/13
прийнято судом за результатами оцінки
поданих сторонами доказів за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи в їх сукупності, в рішенні суду
вказано встановлені судом обставини, а
також мотиви, за якими господарський
суд відхилив доводи відповідача щодо
заявлених ним заперечень проти позову,
а також законодавство, яким
господарський суд керувався, приймаючи
рішення у справі.

У своїй заяві позивач не конкретизує, в
чому саме полягає неясність судового
акту.

Між тим, зі змісту резолютивної частини
рішення вбачається, що вона є чіткою та
зрозумілою, сформованою у
відповідності до приписів ст. 84 ГПК
України, в ній чітко вказані:
найменування сторони, на користь якої
вирішено спір, і сторони, з якої
здійснено стягнення грошових сум, а
також розмір сум, що підлягають
стягненню.

У свою чергу, поставлені позивачем
перед судом питання фактично
спрямовані на роз'яснення норм чинного
законодавства та процесуального
порядку розгляду справи, що не
охоплюється повноваженнями суду,
наданими йому статтею 89 ГПК України, у
зв'язку з чим суд не вбачає за можливе
задовольнити подану позивачем заяву
про роз'яснення рішення господарського
суду міста Києва від 11.12.2013 р. у справі №
910/15916/13.

На підставі зазначеного, керуючись ст.
ст. 86, 119 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд
міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного акціонерного
товариства «Фармацевтична фірма
«Дарниця» про роз'яснення рішення
господарського суду міста Києва від
11.12.2013 р. у справі № 910/15916/13
залишити без задоволення.

2. Ухвалу може бути оскаржено в
порядку, встановленому Господарським
процесуальним кодексом України.

Суддя В.С. Ломака