ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2014 р.
Справа № 905/6871/13

Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя
Барбашова С.В. , суддя Плужник О.В.

при секретарі Казаковій О.В.

за участю представників сторін:

позивача - Потоцька С.С.

відповідача - не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського
апеляційну скаргу відповідача (вх.
№149Х/3-9) на рішення
господарського суду Харківської
області від 18.12.13 у справі
№ 905/6871/13

за позовом ПАТ "Азовзагальмаш",
м.Маріуполь

до ТОВ "РЕДЖУ", м.Харків

про розірвання договору та стягнення 20
448,00 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 27.09.2013р. по справі №905/6871/13
позовну заяву Публічного акціонерного
товариства "Азовзагальмаш" м. Маріуполь
передано за підсудністю до
господарського суду Харківської
області, яке звернулося до
господарського суду Донецької області
з позовом до відповідача - ТОВ "Реджу" м.
Харків про розірвання договору № ПСН -
04949 від 18.04.2013 року, стягнення штрафу за
поставку неякісного товару в розмірі 20
448,00 грн.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 18.12.2013 року у
справі №905/6871/13(суддя Буракова А.М.) в
позові відмовлено частково, стягнуто з
ТОВ "Реджу", м. Харків на користь ПАТ
"Азовзагальмаш", м. Маріуполь суму
штрафу в розмірі 20448,00 грн. та судовий
збір в розмірі 1720,50 грн., в частині
розірвання договору № ПСН - 04949 від
18.04.2013 року укладеного між ТОВ "Реджу",
м. Харків та ПАТ
"Азовзагальмаш", м. Маріуполь -
відмовлено.

Відповідач з рішенням господарського
суду не погодився, звернувся до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
скасувати в частині стягнення штрафу у
розмірі 20448,00 грн.та судового збору та
прийняти нове рішення, судові витрати
покласти на позивача.

В апеляційній скарзі зазначив, що
відповідач повністю виконав свої
зобов'язання за договором, а позивач у
порушення умов договору щодо гарантії
на товар здійснив розкриття товару без
представника відповідача, або без його
письмової згоди.

Відповідач вважає, що суд не прийняв до
уваги те, що підписання та перевезення
товару від позивача до м. Харкова акту
щодо неможливості використання товару
позивачем, внаслідок невідповідності
ТУУ ГОСТ, представник відповідача
здійснила вимушено, тобто акт №19 від
13.06.2013 року не відповідає ані чинному
законодавству, ані дійсним обставинам
справи, тому не може бути належним та
допустимим доказом.

Позивач вважає рішення суду законним
та обґрунтованим, прийнятим відповідно
до норм чинного законодавства, просить
рішення залишити без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення.

Розпорядженням голови Харківського
апеляційного господарського суду від
06.02.2014 року, у зв'язку з хворобою судді
Пушая В.І., для розгляду даної справи
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., судді
Плужник О.В., Барбашова С.В.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча належним
чином був повідомлений про час та місце
розгляду апеляційної скарги.

Судова колегія, повторно розглянувши
справу, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення встановила, що
18 квітня 2013 року між Публічним
акціонерним товариством
«Азовзагальмаш» (позивачем) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Реджу»
(відповідачем) укладений договір
поставки № ПСН-04949, за яким відповідач
(постачальник) зобов`язується
виготовити та передати, а позивач
(покупець) зобов`язується прийняти та
оплатити редуктора виробництва
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Реджу» відповідно
до специфікації № 1/п1.1 договору./

Пунктами 4.1, 4.2 договору передбачено, що
поставка товару здійснюється на
умовах ЕXW м. Харків, згідно «Інкотермс
2010» автотранспортом покупця,
постачальник зобов'язаний надати
покупцю до початку прийому товару (
партії товару) , але не пізніше 36-ти
годин з моменту відвантаження
оригінали документів (рахунок -
фактуру, видаткову накладну,
товарно-транспортну накладну,
податкову накладну, паспорт на товар,
сертифікат відповідності. )

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України та ст. 526 Цивільного
кодексу України, яка містить
аналогічні положення, зобов'язання
повинні виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 712 Цивільного
кодексу України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Суд першої інстанції правомірно
встановив, що на виконання умов
договору відповідач поставив позивачу
редуктор відповідно до видаткової
накладної №РН-750-50-25М У2 (ТУ У
29.1-1:2006) вартістю 102240,00 грн.(а.с.13).

Пунктами 3.1, 3.2 договору передбачено,що
якість та комплектність товару, який
постачається повинні відповідати
вимогам нормативних документів, які
зазначені в специфікації, якість
поставленого товару повинна
підтверджуватися паспортом, виданим
підприємством-виробником.

У п. 3.3 договору зазначено, що
постачальник гарантує якість та
надійність поставленого товару на
протязі 12 місяців з дня введення в
експлуатацію, якщо при прийомі товару.

Пунктом 3.4 договору передбачено, що
якщо при прийомці товару виявляються
недоліки, постачальник проводить
заміну неякісного товару на протязі 10
днів з моменту пред'явлення покупцем
вимоги про заміну.

Відповідно до ч.1. ст. 675 Цивільного
кодексу України, товар, який продавець
передає або зобов'язаний передати
покупцеві, має відповідати вимогам
щодо його якості в момент його
передання покупцеві, якщо інший
момент визначення відповідності
товару цим вимогам не встановлено
договором купівлі-продажу.

Частиною 2 ст. 678 Цивільного кодексу
України, визначено, що у разі
істотного порушення вимог щодо
якості товару (виявлення недоліків,
які не можна усунути, недоліків,
усунення яких пов'язане з
непропорційними витратами або
затратами часу, недоліків, які
виявилися неодноразово чи з'явилися
знову після їх усунення) покупець має
право за своїм вибором: 1) відмовитися
від договору і вимагати повернення
сплаченої за товар грошової суми; 2)
вимагати заміни товару.

Як вбачається з матеріалів справи в
процесі приймання редуктора
Ц2 750-50-25М У2 виявлені дефекти, які
виключають можливість його подальшого
використання.

Судом першої інстанції обґрунтовано
встановлено, що за результатами
приймання редуктора за якістю спільно
з представниками відповідача
складений акт № 19 від 13.06.2013 року,
котрим встановлено невідповідність
вимогам ТУ У 29.1-1:2006, ГОСТ 20373-94,
ГОСТ 15150-69, зафіксовані дефекти
редуктора, які виключають його
подальше використання.

Як свідчать матеріали справи, після
складання та підписання акту 13.06.2013
року редуктор був повернутий
представникам відповідача без
заперечень та вивезений з території
позивача транспортним засобом
відповідача відповідно до накладної
№144 від 13.06.2013 року. (арк.с. 14 -15).

Посилання відповідача на те, що акт №19
від 13.06.2013 року не відповідає ані
чинному законодавству, ані дійсним
обставинам безпідставно та не
підтверджується матеріалами справи.

Отже, матеріали справи підтверджують
поставку неякісного редуктора.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а ст. 611 ЦК
України передбачено, що у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Пунктом 10.2 договору передбачено, що у
разі поставки неякісного або
некомплектного товару постачальник
сплачує покупцю штраф в розмірі 20%
вартості некомплектного або
неякісного товару на протязі 20 днів з
моменту пред`явлення покупцем вимоги з
оплати.

Суд першої інстанції правомірно
встановив, що 26.07.2013 року позивач
направив на адресу відповідача
повідомлення - вимогу №523/721 про оплату
штрафу за постачання неякісного
товару в розмірі 20448 грн.

Як свідчать матеріали справи
відповідач не надав доказів сплати
штрафу в добровільному порядку та
відсутні листи-відповіді на
повідомлення- вимогу позивача.

Суд першої інстанції правомірно
задовольнив позовні вимоги в частині
стягнення штрафу, нарахованого у
відповідності до п. 10.2. договору, за
постачання неякісного товару в розмірі
20448,00 грн.

Ст. 525 Цивільного кодексу України
встановлює, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Цивільне законодавство базується на
принципі обов'язкового виконання
сторонами зобов'язань за договором. За
загальним правилом, закріпленим у
частині першій статті 651 Цивільного
кодексу України, зміна або розірвання
договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
законом або договором.

Відповідно до ч. 2 статті 651 Цивільного
кодексу України, договір може бути
змінено або розірвано за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладанні договору.

З правового аналізу вказаної норми
вбачається, що підставою зміни або
розірвання договору за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін договору є
істотне порушення договору другою
стороною. Оцінка порушення договору як
істотного здійснюється судом з
урахуванням того, що істотність
порушення визначається виключно за
об'єктивними обставинами, що склалися у
сторони, яка вимагає розірвання
договору.

Частиною 1 статті 188 Господарського
кодексу України та ст. 525 Цивільного
кодексу України передбачено, що зміна
та розірвання господарських договорів
в односторонньому порядку не
допускається, якщо інше не передбачено
законом або договором.

У п.13.1. договору зазначено, що сторони
за даним договором мають право
розірвати даний договір, керуючись
діючим законодавством, попередивши при
цьому іншу сторону за місяць до
майбутнього розірвання.

Як вбачається з матеріалів справи, у
встановлений договором строк, позивач
не попередив відповідача про можливе
розірвання договору.

В зв'язку з чим, суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив в задоволені
позову в частині розірвання договіру №
ПСН-04949 від 18.04.2013 року між ТОВ «Реджу»
та ПАТ « Азовзагальмаш».

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень, що
відповідачем не виконано.

Таким чином, висновки викладені в
рішенні господарського суду,
відповідають нормам матеріального та
процесуального права та фактичним
обставинам справи, а мотиви
відповідача не можуть бути підставою
для його скасування, керуючись ст.ст.
525, 526, 530, 610, 611, 612, 651, 675, 678, 712 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 193
Господарського кодексу України, ст.ст.
101-105 ГПК України колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду
Харківської області від 18.12.13 у справі
№ 905/6871/13 залишити без змін, а
апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її прийняття і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до касаційної
інстанції: Вищого господарського суду
України.

Повний текст постанови підписано 17.02.
2014 року

Головуючий суддя
Могилєвкін Ю.О.

Суддя
Барбашова С.В.

Суддя
Плужник О.В.