ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" березня 2014 р. Справа № 916/3653/13

За позовом: комунального підприємства
"Житлово-комунальний сервіс
Вузовський"

до відповідача: товариства з обмеженою
відповідальністю "Дорбудтранс"

про стягнення 5 893,40 грн.

Суддя Цісельський О.В.

Представники сторін:

від позивача: Купрашвілі-Делі О.І. за
довіреністю № б/н від 08.01.2014 року;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, комунальне
підприємство "Житлово-комунальний
сервіс Вузовський", звернувся до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою про стягнення з
товариства з обмеженою
відповідальністю "Дорбудтранс" 5 893,40
грн. заборгованості

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 30.12.2013р. позовну заяву
(вх.№5454/13) прийнято до розгляду,
порушено провадження у справі,
присвоєно №916/3653/13 та
справу призначено до розгляду в
судовому засіданні.

Письмове клопотання позивача про
продовження строку розгляду справи від
19.02.2014р. (вх.№2-715/14) судом задоволено, у
зв'язку з чим розгляд справи було
продовжено до 12.03.2014р.

Представник позивача заявлені позовні
вимоги підтримує та просить суд
задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судові
засідання не з'являвся, хоча про час та
місце їх проведення був повідомлений
належним чином, про що свідчать поштові
повідомлення повернуті на адресу суду
з відміткою про вручення останньому
поштової кореспонденції, відзив на
позов та витребувані документи суду не
надав, своїм правом на захист не
скористався.

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1.
Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р.,
в разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з ст.75 Господарського
процесуального кодексу України справу
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Відповідно до ст.85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину рішення.

Дослідивши в відкритому судовому
засіданні матеріали справи, надані
позивачем докази, заслухавши пояснення
представника позивача, суд встановив:

30 грудня 2010р. між комунальним
підприємством "Житлово-комунальний
сервіс Вузовський" (Орендодавець) та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Дорбудтранс"
(Орендар) було укладено договір оренди
нежитлових приміщень №18, згідно умов
п.1.1. якого, Орендодавець надає, а
Орендар бере на правах оренди в
користування нежитлові приміщення, що
належать на праві власності
Орендодавцю загальною площею - 123,5 кв.м.
за адресою: м. Одеса, пр-т М.Жукова, 65.

Відповідно до п.1.2. Договору строк
оренди встановлюється з: 01 січня 2011р. по
01 липня 2013р.

Із змісту п.3.1.2., 3.1.3., Договору,
вбачається, що укласти від свого імені,
на період дії даної угоди, договори з
комунальними службами на
водопостачання, теплопостачання,
електропостачання та інші види
комунальних послуг. Своєчасно та
проводити оплату комунальних послу, у
відповідності з договірними
зобов'язаннями, взятими перед
комунальними службами.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що
розмір орендної плати на орендовані
приміщення визначається договірною
ціною та складає з врахуванням ПДВ - 1000
грн. (одна тисяча грн.) в місяць., в тому
числі ПДВ. Вартість комунальних послуг
не входить в орендну плату.

Цей Договір вступає в силу з моменту
підписання та діє до спливу строку
оренди, визначеного пунктом 1.2. цього
Договору (п.6.1. Договору).

01 січня 2011р. між комунальним
підприємством "Житлово-комунальний
сервіс Вузовський" (Виконавець) та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Дорбудтранс"
(Споживач) було укладено договір про
надання послуг з утримання будинків та
споруд та прибудинкових територій №373,
згідно умов п.1.1. якого, предметом
договору є забезпечення виконавцем
надання послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій
(прибирання внутрішньобудинкових
приміщень та прибудинкової території,
санітарно-технічне обслуговування,
обслуговування внутрішньобудинкових
мереж, освітлення місць загального
користування, (далі - послуги) у будинку
№65 по вул. пр-т. М. Жукова, а Споживачем
своєчасної оплати цих послуг за
встановленим тарифом 1,80 з ПДВ у строки
та на умовах, передбачених Договором.

У відповідності до п.3. Договору розмір
щомісячної плати за надані послуги на
момент укладення цього Договору
становить: S х тариф = 1,80 х 123,5 = 222,30
гривень.

Як вбачається зі змісту п.4. Договору
розрахунковим періодом є календарний
місяць. Платежі вносяться не пізніше 15
числа місяця, що настає за
розрахунковим.

Цей Договір укладається на один рік і
набирає чинності з дня його укладення.
Договір вважається щороку продовженим,
якщо за місяць до закінчення його
строку однією із сторін не буде
письмово заявлено про розірвання або
необхідність перегляду.

На виконання умов вищенаведеного
договору в період з 01.02.2011р. по 01.11.2013р.
позивачем відповідачу були надані
житлово-комунальні послуги, проте
відповідачем вартість отриманих
послуг проводилась не регулярно та не в
повному обсязі, внаслідок чого за
відповідачем утворилась
заборгованість перед позивачем в
розмірі 5 893,40 грн.

З підстав існування заборгованості
позивач звернувся до відповідача з
претензією (вих.№142/02-13 від 05.03.2013р.)
відповідно до якої вимагав в
десятиденний строк з дня отримання
претензії здійснити оплату вартості
отриманих послуг.

14.06.2013р. позивач звернувся до
відповідача з претензією (вих.№455/02-13)
відповідно до якої вимагав в
десятиденний строк з дня отримання
претензії здійснити оплату вартості
отриманих послуг.

30.10.2013р. позивач знов звернувся до
відповідача з претензією, відповідно
до якої вимагав в десятиденний строк з
дня отримання претензії здійснити
оплату вартості отриманих послуг.

З підстав того, що відповідач всупереч
умов договору не здійснив оплату
отриманих від позивача послуг, 26.11.2013р.
звернувся до відповідача з претензією,
відповідно до якої вимагав в
десятиденний строк з дня отримання
претензії здійснити оплату вартості
отриманих послуг.

Проте, вищенаведені претензії позивача
відповідачем залишені без відповіді.

Враховуючи вищенаведене позивач був
змушений звернутись до господарського
суду Одеської області із даним позовом
за захистом своїх порушених прав та
охоронюваних законом інтересів.

Розглянувши матеріали справи,
проаналізувавши норми чинного
законодавства, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог з наступних
підстав:

У відповідності до ст.11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори та інші
правочини. Правочин, різновидом якого є
договори - основний вид правомірних дій
- це волевиявлення осіб, безпосередньо
спрямовані на виникнення, зміну або
припинення цивільних прав і обов'язків.
При цьому, ст.12 ЦК України передбачає,
що особа здійснює свої цивільні права
вільно на власний розсуд.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання. Кожна особа має право
на захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Частини 1, 4 ст.202 ЦК України визначають,
що правочином є дія особи, спрямована
на набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Дво- чи
багатостороннім правочином є
погоджена дія двох або більше сторін.

Приписами ст.193 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором. Застосування
господарських санкцій до суб'єкта, який
порушив зобов'язання, не звільняє цього
суб'єкта від обов'язку виконати
зобов'язання в натурі, крім випадків,
коли інше передбачено законом або
договором, або управнена сторона
відмовилася від прийняття виконання
зобов'язання. Управнена сторона має
право не приймати виконання
зобов'язання частинами, якщо інше не
передбачено законом, іншими
нормативно-правовими актами або
договором, або не випливає із змісту
зобов'язання. Зобов'язана сторона має
право виконати зобов'язання
достроково, якщо інше не передбачено
законом, іншим нормативно-правовим
актом або договором, або не випливає із
змісту зобов'язання. Зобов'язана
сторона має право відмовитися від
виконання зобов'язання у разі
неналежного виконання другою стороною
обов'язків, що є необхідною умовою
виконання. Не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином. Управнена
сторона, приймаючи виконання
господарського зобов'язання, на вимогу
зобов'язаної сторони повинна видати
письмове посвідчення виконання
зобов'язання повністю або його частини.

Відповідно до ст.175 Господарського
кодексу України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управлена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Статтею 901 Цивільного кодексу України
передбачено, що за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

Частиною 1 ст.903 Цивільного кодексу
України визначено, якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певні дії (сплатити гроші), а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку. При цьому,
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому
числі із договору.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу. Одностороння відмова
від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається. В свою чергу, порушенням
зобов'язання, відповідно до ст.610
Цивільного кодексу України, є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами. Припинення зобов'язання на
вимогу однієї із сторін в силу положень
ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається
лише у випадках, встановлених
договором або законом.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. Якщо внаслідок
прострочення боржника виконання
зобов'язання втратило інтерес для
кредитора, він може відмовитися від
прийняття виконання і вимагати
відшкодування збитків.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості приведеного позивачем
в позовній заяві та не спростованого
відповідачем, останнім в порушення
вищезазначених приписів чинного
законодавства України та договору -
зобов'язання щодо здійснення оплати
отриманих послуг в сумі 5 893,40 грн. не
виконані, внаслідок чого за
відповідачем утворилась
заборгованість, яка позивачем
зазначена в розмірі - 5 893,40 грн., у
зв'язку з чим стягненню з відповідача
на користь позивача підлягає сума
заборгованість за отримані послуги,
встановлена судом в розмірі 5 893,40 грн.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
При цьому, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищезазначені матеріали
справи та проаналізовані положення
чинного законодавства України, суд,
вбачає доведеними та обґрунтованими
заявлені позовні вимоги комунального
підприємства "Житлово-комунальний
сервіс Вузовський", у зв'язку з чим
стягненню з товариства з обмеженою
відповідальністю "Дорбудтранс" на
користь позивача підлягає сума
заборгованості, встановлена судом в
розмірі 5 893,40 грн.

Відповідно до приписів ст.44, 49 ГПК
України слід стягнути з відповідача на
користь позивача витрати по сплаті
судового збору пропорційно
задоволеним позовним вимогам, а саме 1
720,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов комунального підприємства
"Житлово-комунальний сервіс
Вузовський" - задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю
"Дорбудтранс" (65121, Одеська область, м.
Одеса, проспект Маршала Жукова, буд.10,
корп.1, код ЄДРЮОФОП 30851373) на
комунального підприємства
"Житлово-комунальний сервіс
Вузовський" (65088, Одеська обл., м. Одеса,
вул. Шишкіна, буд.60 А, код ЄДРЮОФОП 35303304)
5 893 (п'ять тисяч вісімсот дев'яносто три)
грн. 40 коп. - заборгованості, 1 720 (одна
тисяча сімсот двадцять) грн. 00 коп. -
судового збору.

3. Стягнути з комунального
підприємства "Житлово-комунальний
сервіс Вузовський" (65088, Одеська обл., м.
Одеса, вул. Шишкіна, буд.60 А, код
ЄДРЮОФОП 35303304) на користь Державного
бюджету України (р/р 3008 отримувач
ГУ ДКСУ в Одеській області банк отримувача: ГУ ДКСУ в
Одеській області МФО 828011 код
класифікації: 22030001) 50 (п'ятдесят) коп. -
недоплаченого судового збору.

Рішення господарського суду Одеської
області набирає чинності у порядку ст.85
ГПК України.

Наказ видати в порядку ст. 116 ГПК
України.

Повний текст рішення складено
11.03.2014р.

Суддя
Цісельський О.В.