Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"03" березня 2014 р. Справа № 906/46/14.

Господарський суд Житомирської
області у складі:

Судді: Терлецької-Байдюк Н.Я.

За позовом: Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (м. Біла Церква Київська область)

До: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
(м. Новоград-Волинський)

про повернення товару та стягнення
153811,74 грн.

Присутні:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача 153811,74грн. за
неналежне виконання договору
купівлі-продажу від 24.04.2013р., з яких:
125388,95грн. - основний борг, 2257,00грн. - 3%
річних, 30959,60грн. - пеня.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, за допомогою
засобів факсимільного зв'язку надіслав
довідку з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців станом на 03.03.2014р., згідно
якої в реєстрі відсутні відомості про
фізичну особу - підприємця ОСОБА_2.

Відповідач явку особисто чи
повноважного представника в судове
засідання не забезпечив, про причини
неявки суд не повідомив, хоча про час та
місце розгляду справи повідомлений
вчасно та належним, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення від 22.02.2014р. (а.с.40).

Також, суд зазначає, що відповідно до ч.
3 ст. 43 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд
створює сторонам та іншим особам, які
беруть участь у справі, необхідні умови
для встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

На виконання зазначених вимог Кодексу
в ухвалі господарського суду
Житомирської області про порушення
провадження у справі (на необхідність
виконання вимог якої зазначалось в
ухвалах про відкладення розгляду
справи), окрім подання відзиву на
позовну заяву, сторін зобов'язувалось
надати всі докази в обґрунтування
правової позиції по суті спору.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах
змагальності; сторони та інші особи,
які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

З наявних в матеріалах справи копій
документів вбачається, що 24.04.2013р. між
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
(позивач) та Фізичною особою ОСОБА_2
(відповідач) укладено договір
купівлі-продажу продукції, який
підписано відповідачем як фізичною
особою.

Сторонами, в тому числі відповідачем як
фізичною особою, підписано додаткову
угоду до договору від 24.04.2013р. та акт
приймання-передачі ювелірних виробів
№202 від 24.04.2013р.

Проте, відповідно до довідки Державної
реєстраційної служби України
інформація в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців відносно ОСОБА_2
відсутня.

З наведеного вбачається, що як на час
виникнення та існування між сторонами
правовідносин, про які зазначено у
позові, так і на час порушення
провадження у справі, ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)
не являлась особою, яка здійснювала
підприємницьку діяльність.

Відповідно до ч.1 ст.1 ГПК України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Згідно ч.1 ст.21 ГПК України сторонами в
судовому процесі - позивачами і
відповідачами - можуть бути
підприємства та організації, зазначені
у статті 1 цього Кодексу.

З врахуванням вищенаведеного суд
зазначає, що ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) не може
бути стороною у господарському
процесі.

Враховуючи суб'єктний склад сторін у
даній справі, в тому числі те, що
відповідач як на час виникнення
спірних правовідносин, так і на час
подачі позову та станом на час
винесення даної ухвали є фізичною
особою, суд зазначає, що даний спір не
підлягає вирішенню в господарських
судах України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо спір не
підлягає вирішенню в господарських
судах України.

Такий висновок суду не суперечить ч.2
ст.124 Конституції України, оскільки
позивач не позбавлений можливості на
судовий захист шляхом звернення до
місцевого районного суду з врахуванням
положень ЦПК України.

З врахуванням вищенаведеного суд
зазначає про необхідність припинення
провадження у справі.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 80, ст. 86 ГПК України,
господарський суд,

УХВАЛИВ:

Припинити провадження у справі.

Ухвалу про припинення провадження у
справі може бути оскаржено у
встановленому законом порядку.

Суддя Терлецька-Байдюк Н.Я.

Друк:

1 - в справу

2,3 - сторонам (рек. з повід.)