ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.02.2014
Справа № 905/832/14
Господарський суд Донецької області
у складі судді Сковородіної О.М.

при секретарі судового засідання:
Стасюк О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність від
17.02.2014р.

від відповідача: Родіна І.С.
довіреність від 02.02.2012р.

у справі за позовом: ОСОБА_3, м. Київ

до відповідача: Приватного
акціонерного товариства
«УКРВУГЛЕБУД», м. Донецьк

про визнання права власності на акції

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до
господарського суду з позовом до
Приватного акціонерного товариства
«УКРВУГЛЕБУД», м. Донецьк про визнання
права власності на акції.

В обгрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що він є власником
простих іменних акцій приватного
акціонерного товариства «УКРВУГЛЕБУД»
в кількості 401шт., що становить 40,1%
статутного капіталу товариства,
загальною номінальною вартістю
40100,00грн.

Як вказує позивач, акції приватного
акціонерного товариства «УКРВУГЛЕБУД»
були випущені в документарній формі, та
в подальшому, акції, які належать
позивачу, були знерухомлені та
обліковувались на рахунку у цінних
паперах зберігача товариства з
обмеженою відповідальністю «Індустрія
цінних паперів». При цьому, даний
зберігач обслуговувався у депозитарію
приватного акціонерного товариства
«Всеукраїнський депозитарій цінних
паперів» та в системі реєстрів
номінальним утримувачем акцій
позивача значилось саме приватне
акціонерне товариство «Всеукраїнський
депозитарій цінних паперів».

Також, позивач зазначав, що починаючи з
01.06.2011р. зберігач, товариство з
обмеженою відповідальністю «Індустрія
цінних паперів», фактично припинив
свою діяльність: перестав звітувати та
припинив надавати відомості щодо своїх
депонентів, в тому числі щодо позивача,
Національній комісії з цінних паперів
та фондового ринку.

26.03.2013р. Національною комісією з цінних
паперів та фондового ринку було
прийнято рішення №430, яким був
затверджений порядок передачі цінних
паперів на депозитарне обслуговування
до Центрального депозитарію цінних
паперів, та передбачалась передача
всіх знерухомлених цінних паперів на
зберігання та обслуговування до
Публічного акціонерного товариства
«Національний депозитарій України».
Зазначеним рішенням зокрема, було
зобов'язано зберігачів перейти на
обслуговування до Публічного
акціонерного товариства «Національний
депозитарій України», відкривши в
новому депозитарії відповідні рахунки
в цінних паперах.

Як вказує позивач, товариство з
обмеженою відповідальністю «Індустрія
цінних паперів» не перейшло на
обслуговування до Публічного
акціонерного товариства «Національний
депозитарій України».

Враховуючи викладене, за твердженнями
позивача, останній позбавлений
можливості реалізовувати свої
корпоративні права.

Відповідач у відзиві на позовну заяву
вказував, що позовні вимоги визнає в
повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
господарський суд встановив.

Відповідно до положень статуту
Приватне акціонерне товариство
«УКРВУГЛЕБУД», зареєстроване 19.07.2002р.
виконавчим комітетом Донецької
міської ради за рішенням засновників
від 10 червня 2002 року про перейменування
відкритого акціонерного товариства
«Краснолиманське», зареєстрованого
розпорядженням Донецького міського
голови від 23 вересня 1999 року №1411.
Рішенням загальних зборів акціонерів
від 22 березня 2011 року, протокол №3, тип
товариства було змінено на приватне
акціонерне товариство «УКРВУГЛЕБУД».

Відповідно до п. 3.3 статуту, Приватне
акціонерне товариство «УКРВУГЛЕБУД» є
правонаступником Відкритого
акціонерного товариства
«Краснолиманське».

На момент реєстрації засновниками
товариства були: корпорація
«Індустріальна Спілка Донбасу»,
товариство з обмеженою
відповідальністю «Донексімтранс».
Прості іменні акції товариства були
розподілені між засновниками на
підставі установчого договору віл
14.07.1999р., зареєстрованого
розпорядженням Донецького міського
голови №1411 від 23 вересня 1999р. Прості
акції на пред'явника розповсюджувалися
шляхом відкритої підписки. порядок
проведення відкритої підписки
визначався інформацією про випуск
акцій, яка реєструється в ДКЦПФР, з
додержанням вимог чинного
законодавства (п.п. 4.1, 4.1.1,4.1.2 статуту).

Відповідно до п. 4.2 акціонерами
товариства можуть бути фізичні та
юридичні особи, резиденти або
нерезиденти України, які набули прав
власності на акції товариства на
законних підставах. Інформація про
акціонерів - власників простих іменних
акцій повинна бути внесена у реєстр
акціонерів, який ведеться незалежним
реєстратором. Акції на пред'явника
обертаються вільно, та не реєструються
на ім'я утримувача.

Статутний капітал товариства
становить 100000 (сто тисяч) гривень.
Товариство випускає на 100000 (сто тисяч)
гривень простих іменних акцій у
кількості 1000 (одна тисяча) штук.
Номінальна вартість кожної акції
становить 100 (сто) гривень. Форма
випуску простих іменних акцій -
бездокументарна (п.п. 5.1, 5.2 статуту).

Як вбачається з даних реєстрів
власників іменних цінних паперів,
наданих реєстратором Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Реєстраційний центр «Stock-Service», вих. №
114/03-08 від 16.12.2008р., вих. №114/06-2010 від
26.03.2010р., вих. №114/03-2010 від 21.10.2010, вих.
114/03-2010 від 07.12.2010р., вих. №114/01-2011 від
05.04.2011р. позивач, ОСОБА_3, є власником
401шт. простих іменних акцій Приватного
акціонерного товариства
«УКРВУГЛЕБУД», загальною номінальною
вартістю 40100,00грн.

Зберігачем, належних позивачу акцій,
було товариство з обмеженою
відповідальністю «Індустрія цінних
паперів» .

Як вбачається з листа №09/03/2902/нк від
17.02.2014р, наданого Національною комісією
з цінних паперів та фондового ринку на
запит ОСОБА_3, за останніми наявними
щоквартальними адміністративними
даними, наданими зберігачем цінних
паперів ТОВ «Індустрія цінних паперів»
за IV квартал 2009 року відповідно до
Положення про порядок складання
адміністративних даних депозитарними
установами, що здійснюють депозитарну
діяльність зберігача цінних паперів,
та подання відповідних документів до
Державної комісії з цінних паперів та
фондового ринку, затвердженого
рішенням Державної комісії з цінних
паперів та фондового ринку від 17.01.2006р.
№4, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 04.04.2006р. за №378/12252,
станом на 31.12.2009р., власник - фізична
особа резидент ОСОБА_3, володіла 401 шт.
простих іменних акцій емітента ВАТ
«УКРВУГЛЕБУД», що становить 40,1% від
статутного капіталу емітента
(номінальна вартість цінного паперу -
100грн.).

ТОВ «Індустрія цінних паперів»
отримала ліцензію на провадження
професійної діяльності на фондовому
ринку, а саме депозитарної діяльності
зберігача цінних паперів серії АВ 416659
від 21.05.2008, термін дії 23.04.2005-23.04.2010рр.
Після закінчення терміну дії ТОВ
«Індустрія цінних паперів» нової
ліцензії в Комісії не отримувала.

За даними зведеного облікового реєстру
власників цінних паперів вих. №26774 зв
від 19 березня 2013р. наданого
депозитарієм Публічним акціонерним
товариством «Національний депозитарій
України» станом на 18.03.2013р., акції
Приватного акціонерного товариства
«УКРВУГЛЕБУД» у кількості 401 штука,
загальною номінальною вартістю
40100,00грн. оформлені глобальним
сертифікатом до розподілу за
власниками.

Як стверджує позивач, враховуючи, що
документом, який підтверджує право
власності на акції є обліковий реєстр,
який складається на підставі
інформації, одержаної від зберігачів
цінних паперів, а зберігач, у якого
обслуговувався позивач в системі
Національного депозитарію України,
взагалі не обліковується, останній
фактично позбавлений можливості
засвідчити своє право власності на
акції.

Зазначені обставини, обумовлюють
неможливість реалізовувати належні
позивачу корпоративні права, зокрема
щодо участі в загальних зборах
акціонерів, що й обумовило останнього
звернутись до суду з даним позовом.

Оцінюючи позовні вимоги, суд виходить з
наступного.

Відповідно до приписів ст.1
Господарського процесуального кодексу
України підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законами
України, до господарського суду мають
право також звертатися державні та
інші органи, фізичні особи, що не є
суб'єктами підприємницької діяльності.

Тобто, фізичні особи мають право
звертатися до господарського суду за
захистом своїх прав та охоронюваних
законом інтересів виключно у
визначених законом випадках.

Частиною 1 ст. 12 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарським судам
підвідомчі, зокрема, справи, що
виникають з корпоративних відносин у
спорах між господарським товариством
та його учасником (засновником,
акціонером), у тому числі учасником,
який вибув, а також між учасниками
(засновниками, акціонерами)
господарських товариств, що пов'язані
із створенням, діяльністю, управлінням
та припиненням діяльності цього
товариства, крім трудових спорів.

Отже, за вимогами господарського
процесуального закону фізична особа
виступає стороною господарського
спору, якщо такий спір виник з
корпоративних відносин.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про
господарські товариства», ст. 152
Цивільного кодексу України
акціонерним визнається товариство, яке
має статутний (складений) капітал,
поділений на визначену кількість акцій
рівної номінальної вартості,
корпоративні права за якими
посвідчуються акціями.

Частиною 1 ст. 167 Господарського
кодексу України, встановлено, що
корпоративні права - це права особи,
частка якої визначається у статутному
фонді (майні) господарської
організації, що включають
правомочності на участь цієї особи в
управлінні господарською
організацією, отримання певної частки
прибутку (дивідендів) даної
організації та активів у разі
ліквідації останньої відповідно до
закону, а також інші правомочності,
передбачені законом та статутними
документами.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є власником простих іменних
акцій приватного акціонерного
товариства «УКРВУГЛЕБУД» в кількості
401шт., що становить 40,1% статутного
капіталу товариства, загальною
номінальною вартістю 40100,00грн.

Зазначене підтверджується обліковими
реєстрами власників цінних паперів,
копії яких містяться в матеріалах
справи.

Відповідно до статті 194 ЦК України
цінним папером є документ
встановленої форми з відповідними
реквізитами, що посвідчує грошове або
інше майнове право і визначає
взаємовідносини між особою, яка його
розмістила (видала), і власником та
передбачає виконання зобов'язань
згідно з умовами його розміщення, а
також можливість передачі прав, що
випливають з цього документа, іншим
особам. До особи, яка набула право
власності на цінний папір,
переходять у сукупності усі права, які
ним посвідчуються.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про Національну депозитарну систему
та особливості електронного обігу
цінних паперів в Україні» від 10.12.1997р.,
бездокументарна форма цінного паперу
- здійснений зберігачем обліковий
запис, який є підтвердженням права
власності на цінний папір;
документарна форма цінного паперу -
сертифікат цінних паперів (далі -
сертифікат), що містить реквізити
відповідного виду цінних паперів
певної емісії, дані про кількість
цінних паперів та засвідчує
сукупність прав, наданих цими цінними
паперами.

Згідно статті 4 Закону України «Про
Національну депозитарну систему та
особливості електронного обігу цінних
паперів в Україні» від 10.12.1997р. цінні
папери, обіг яких дозволено на
території України, і цінні папери, на
які поширюється дія законів України,
можуть випускатися в документарній та
бездокументарній формах.

Особливістю правової природи цінного
паперу є те, що він виступає об'єктом
цивільних прав як річ особливого роду,
в тому числі права власності, однак
цінність цього об'єкту полягає у
цінності відповідних прав, яки ним
посвідчується, при цьому власник
документа є суб'єктом цивільних прав,
посвідчених документом. Реалізація
прав, посвідчених цінним папером, без
його пред'явлення є неможливою.

Згідно п. 1 Розділу VIII Положення про
депозитарну діяльність, затвердженого
Рішенням Державної комісії з цінних
паперів та фондового ринку № 999 від 17
жовтня 2006 року, облікові реєстри
власників цінних паперів формуються
зберігачами на підставі записів на
відкритих у них рахунках у цінних
паперах цих власників станом на кінець
операційного дня, що передує певній
даті обліку, а зведений обліковий
реєстр власників цінних паперів -
депозитарієм на підставі даних цих
облікових реєстрів, наданих
зберігачами.

Положеннями Закону України "Про
Національну депозитарну систему та
особливості електронного обігу цінних
паперів в Україні"передбачено, що
безпосередній облік та перереєстрацію
прав власності на цінні папери,
випущені у бездокументарній формі або
знерухомлені, здійснюють зберігачі
цінних паперів, тобто комерційні банки,
торговці цінним паперами, які є
клієнтами депозитарію і у яких
власники цінних паперів (депоненти)
відкривають рахунки у цінних паперах
шляхом укладення договору про
відкриття рахунку у цінних паперах.

Водночас, відповідно до п.4 частини I
(Загальні положення) Порядку передачі
цінних паперів на депозитарне
обслуговування до Центрального
депозитарію цінних паперів,
затвердженого Рішенням Національної
комісії з цінних паперів та фондового
ринку № 430 від 26.03.2013 глобальні
сертифікати, тимчасові глобальні
сертифікати за випусками цінних
паперів емітентів, які обслуговувалися
Депозитарієм, передаються
Депозитарієм на зберігання до
Центрального депозитарію без
розпоряджень емітентів. Цінні папери,
які обліковуються на рахунку
відповідного емітента в Депозитарії
(за наявності), списуються з цього
рахунку за розпорядженням Депозитарію.

Як вбачається з матеріалів справи, ПрАТ
«Всеукраїнський депозитарій цінних
паперів» на виконання вищезазначеного
рішення Національної комісії з цінних
паперів та фондового ринку, передав до
ПАТ «Національний депозитарій
України» глобальний сертифікат на
акції ПрАТ «УКРВУГЛЕБУД».

Водночас, відповідно до абзацу 2
частини 8 (Загальні положення) Порядку
передачі цінних паперів на депозитарне
обслуговування до Центрального
депозитарію цінних паперів,
затвердженого Рішенням Національної
комісії з цінних паперів та фондового
ринку № 430 від 26.03.2013 у разі якщо
зберігач не уклав депозитарного
договору з Центральним депозитарієм,
зазначені цінні папери відповідно до
внутрішніх документів Центрального
депозитарію обліковуються у системі
депозитарного обліку Центрального
депозитарію окремо та блокуються до
моменту укладання таким зберігачем
депозитарного договору з Центральним
депозитарієм та подання необхідних
документів. Центральний депозитарій
надає Комісії інформацію щодо
зберігачів - клієнтів Депозитарію, які
не відкрили рахунки у цінних паперах в
Центральному депозитарії.

Зберігачем акцій, які належали
позивачу було ТОВ «Індустрія цінних
паперів», яке відповідно до листа
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку №09/03/2902/нк від
17.02.2014р отримало ліцензію на
провадження професійної діяльності на
фондовому ринку, а саме депозитарної
діяльності зберігача цінних паперів
серії АВ 416659 від 21.05.2008, термін дії
23.04.2005-23.04.2010рр. Після закінчення
терміну дії ТОВ «Індустрія цінних
паперів» нової ліцензії в Комісії не
отримувало.

Також, під час розгляду справи було
встановлено, що ТОВ «Індустрія цінних
паперів», як зберігач акцій позивача,
не уклав депозитарного договору з
Центральним депозитарієм (відповідно
до Порядку передачі цінних паперів на
депозитарне обслуговування до
Центрального депозитарію цінних
паперів, затвердженого Рішенням
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку № 430 від 26.03.2013).

Внаслідок зазначених обставин, прості
іменні акції приватного акціонерного
товариства «УКРВУГЛЕБУД» в кількості
401шт., що становить 40,1% статутного
капіталу товариства, загальною
номінальною вартістю 40100,00грн.
залишились на рахунках в депозитарії
оформлені глобальним сертифікатом до
розподілу за власниками.

В обґрунтування права власності на
спірні акції, позивач посилається на
положення Цивільного кодексу України
щодо втрати документа, який посвідчує
певні речові права на річ.

Одночасно, відповідно до пункту 2
постанови пленуму Вищого
господарського суду України №6 від
23.03.2012р. «Про судове рішення» з огляду
на вимоги частини першої статті 4 ГПК,
господарський суд у прийнятті судового
рішення керується (та відповідно
зазначає у ньому) не лише тими
законодавчими та/або
нормативно-правовими актами, що на них
посилалися сторони та інші учасники
процесу, а й тими, на які вони не
посилалися, але якими регулюються
спірні правовідносини у конкретній
справі (якщо це не змінює
матеріально-правових підстав позову).

Стаття 317 ЦК України встановлює, що
власникові належить право володіння,
користування та розпорядження майном.

Право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.
Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом (частина 2 ст.328 ЦК України).

Як викладено вище, позивач у
встановленому законом порядку набув
право власності, та, як слід є власником
простих іменних акцій приватного
акціонерного товариства «УКРВУГЛЕБУД»
в кількості 401шт., що становить 40,1%
статутного капіталу товариства,
загальною номінальною вартістю
40100,00грн.

Разом з цим, статтею 392 Цивільного
кодексу України передбачено, що
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Таким чином, за наслідками судового
захисту має бути відновлено правове
становище позивача, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Враховуючи вищевикладене, надані
докази та пояснення представників
сторін, суд вважає, що позивачем
доведено виникнення в нього майнових
прав на речі, як акціонера ПрАТ
«УКРВУГЛЕБУД», а тому правові підстави
для задоволення позову та визнання за
ОСОБА_3 права власності на акції в
кількості 401шт., що становить 40,1%
статутного капіталу ПрАТ
«УКРВУГЛЕБУД», загальною номінальною
вартістю 40100,00грн., є доведеними та
підлягають задоволенню.

Судові витрати розподіляються в
порядку, що передбачений ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України.

На підставі ст. ст. 16, 152, 194, 317, 328,
392 ЦК України, керуючись ст. ст. 22, 33, 43,
49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги
ОСОБА_3 до Приватного акціонерного
товариства «УКРВУГЛЕБУД» про визнання
права власності на акції.

Визнати право власності за ОСОБА_3
(АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на акції
Приватного акціонерного товариства
«УКРВУГЛЕБУД» в кількості 401 шт., що
становить 40,1% статутного капіталу
товариства, загальною номінальною
вартістю 40100,00грн.

Повний текст рішення підписаний
24.02.2014р.

Рішення набирає законної сили 07.03.2014р.

Рішення може бути оскаржено в
Донецький апеляційний господарський
суд згідно розділу XII ГПК України.

Суддя
О.М.
Сковородіна