ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2014 р.Справа № 922/4272/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Макаренко О.В.

при секретарі судового засідання
Гонтар А.Д.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Сумиобленерго" в особі
філії "Охтирський район електричних
мереж", м. Охтирка до Товариства з
обмеженою відповідальністю
науково-виробниче підприємство
"Енерготехніка", м. Харків про
стягнення 15975,11 грн. за участю
представників сторін:

позивача - Лебець О.Ф., довіреність
№10-19/17-Д/129 від 02.07.2013 р.

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

09.10.2013 р. Публічне акціонерне
товариство "Сумиобленерго" в особі
філії "Охтирський район електричних
мереж", м. Охтирка (позивач) звернулося
до господарського суду з позовною
заявою про стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю
науково-виробничого підприємства
"Енерготехніка", м. Харків (відповідача)
заборгованості за втрати в
електромережі в розмірі 15 975,11 грн. за
договором про постачання електричної
енергії №3599 від 15.04.2008 р., а також
просить суд покласти на відповідача
понесені витрати по сплаті судового
збору в розмірі 1 720,50 грн.

На підставі розпорядження керівника
апарату господарського суду
Харківської області від 17.01.2014 року №35
у зв'язку з відпусткою судді Буракової
А.М. було призначено повторний
автоматичний розподіл даної справи.
Автоматизованою системою
документообігу господарського суду
Харківської області справу призначено
для розгляду судді Макаренко О.В.

29.01.2014 р. позивач подав до суду заяву про
зміну предмету позову та уточнення
позовних вимог вх.№3074 (а.с. 158-159), в якій
повідомив суду про те, що вказана у
позовній заяві сума заборгованості за
втрати в електромережі в розмірі
15 975,11 грн. складається із боргу за
активну електричну енергію в розмірі
2 871,74 грн. та боргу за втрати
електричної енергії в розмірі 13 103,37
грн.

Представник позивача підтримав заяву
про уточнення позовних вимог та
просить суд стягнути з відповідача на
користь позивача заборгованість за
активну електричну енергію в розмірі 2
871,74 грн., заборгованість за втрати
електричної енергії в розмірі 13 103,37
грн. та судовий збір в розмірі 1 720,50 грн.
Через канцелярію суду надав
супровідний лист вх.№8261 від 11.03.2014 р.
про долучення до матеріалів справи
довідки №90-08/618 від 11.03.2014 р. про
нарахування частки втрат
електроенергії за період з 12.12.2012 р. по
20.12.2012 р. та розрахунок даного
нарахування. Надані документи долучено
судом до матеріалів справи.

Проаналізувавши зміст заяви позивача
про зміну предмету позову та уточнення
позовних вимог, суд дійшов висновку про
те, що вказана заява за своїм змістом є
заявою про уточнення позовних вимог. За
таких обставин суд прийняв уточнення
позовних вимог позивача та розглядає
позовні вимоги з урахуванням цих
уточнень.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився. Через канцелярію
суду подав клопотання вх.№7755 від 06.03.2014
р. про продовження строку розгляду
справи поза межами 2-х місячного строку,
встановленого ч. 3 ст. 69 ГПК України та
відкладення розгляду справи у зв'язку
із погіршенням стану здоров'я
представника відповідача. До
клопотання відповідач додав наказ №О-05
від 06.03.2014 р. про відпустку
юрисконсульта Тихоненко М.В. з 06.03.2014 р.
по 27.03.2014 р.

Представник позивача у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення клопотання відповідача
про продовження строку розгляду справи
поза межами 2-х місячного строку,
встановленого ч. 3 ст. 69 ГПК України та
відкладення розгляду справи, вбачаючи
в заявленому відповідачем клопотанні
мотиви затягування розгляду справи.

Розглянувши заявлене відповідачем
клопотання про продовження строку
розгляду справи поза межами 2-х
місячного строку, встановленого ч. 3 ст.
69 ГПК України та відкладення розгляду
справи, суд залишає його без
задоволення, оскільки вважає, що
відповідач не був позбавлений права і
можливості забезпечити у разі
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами 1-5 статті 28 ГПК України, з
числа як своїх працівників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Відповідачем також не
аргументовано та не доведено належними
документальними доказами поважності
причин неможливості підприємства
забезпечити явку іншого представника у
судове засідання.

Враховуючи те, що судом створено всі
необхідні умови для встановлення
фактичних обставин справи і
правильного застосування
законодавства, а також з огляду на те,
що явку представників сторін у дане
судове засідання не визнано
обов'язковою, суд вважає за можливе
розглянути справу без участі
представника відповідача за наявними в
ній матеріалами.

У минулому судовому засіданні
представник відповідача позовні
вимоги не визнав, просив суд в позові
відмовити повністю з підстав,
викладених у відзиві на позов вх.№ 3802
від 04.02.2014 р., №5671 від 17.02.2014 р. (а.с. 166-168,
198), наполягаючи на тому, що станом на
початок січня 2013 р. електричну енергію
споживав основний споживач - ПАТ
"Нафтопроммаш", що підтверджується
актом від 11.01.2013 р., тому у позивача
немає підстав розподіляти фактичні
втрати електричної енергії в
електричних мережах ПАТ "Нафтопроммаш"
між субспоживачами.

У судовому засіданні 04.02.2014 р. було
оголошено перерву до 13.02.2013 р., 13.02.2014 р.
до 04.03.2014 р., 04.03.2014 р. до 11.03.2014 р.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, дослідивши
матеріали справи та заслухавши
пояснення представників сторін,
всебічно та повно оцінивши надані
сторонами докази у їх сукупності, суд
встановив наступне.

Відповідно до статті 26 Закону України
"Про електроенергетику" споживання
енергії можливе лише на підставі
договору з енергопостачальником.
Споживач енергії зобов'язаний
додержуватись вимог
нормативно-технічних документів та
договору про постачання енергії.
Споживач енергії несе
відповідальність за порушення умов
договору з енергопостачальником та
Правил користування електричною і
тепловою енергією та виконання
приписів державних інспекцій з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної та теплової
енергії згідно із законодавством
України.

Як вбачається матеріалів справи, 15
квітня 2008 р. між позивачем
(постачальник) та відповідачем
(споживач) було укладено договір про
постачання електричної енергії №3599
(далі - договір).

Предметом договору є постачання
постачальником електричної енергії
споживачу для забезпечення потреб
електроустановок споживача, а споживач
зобов'язався оплачувати позивачу
вартість використаної (купленої)
електроенергії та здійснювати інші
платежі згідно з умовами цього
договору та додатками до договору, що є
його невід'ємними частинами.

Розділом 2 договору визначено, що
протягом виконання даного договору, а
також вирішення усіх питань, які не
обумовлені даним договором, сторони
зобов'язуються керуватися діючим
законодавством України, зокрема
Правилами користування електричною
енергією (надалі - ПКЕЕ).

Даний договір пролонгований на 2014 р.
(п.9.7. договору).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Позивач просить суд стягнути з
відповідача заборгованість за активну
електричну енергію в розмірі 2871,74 грн.
за період з 12 січня 2013 року по 11 лютого
2013 року, стверджуючи, що
здійснив відпуск електричної енергії
до приміщення відповідача в обсязі 2503
кВт/год на суму 2 871,74 грн.

У відповідності до ч. 1 статті 33 ГПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. При цьому кожна суттєва для
справи обставина повинна
підтверджуватися належними і
допустимими доказами.

Згідно зі ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Як свідчать надані позивачем та
досліджені судом матеріали справи,
позивач в період з 12 січня 2013 року по 11
лютого 2013 року здійснив постачання
електричної енергії до приміщення
відповідача в обсязі 2503 кВт/год на суму
2871,74 грн., що підтверджується Актом про
обсяги переданої споживачу (спожитої
споживачем) електричної енергії,
підписаним повноважними
представниками сторін і скріпленим їх
печатками (а.с. 41).

В п.2.2.3. договору відповідач
зобов'язався оплачувати вартість
електричної енергії відповідно до умов
додатку № 4 до договору "Порядок
розрахунків".

За умовами п.1 додатку № 4 до договору
розрахунковим періодом вважається
період часу з 12 числа місяця до 11 числа
наступного місяця включно.

Покази розрахункових засобів обліку
відповідно до Переліку об'єктів і точок
комерційного обліку фіксуються
споживачем 12 числа кожного місяця та
оформлюються "Актом про обсяги
переданої відповідачу (спожитої
відповідачем) електричної енергії" у 2-х
примірниках, по одному для кожної
сторони та надаються позивачу не
пізніше наступного робочого дня.

Згідно з п. 2 додатку № 4 договору
споживач до початку розрахункового
періоду (до 12 числа), що передує
розрахунковому періоду, здійснює
платіж на наступний розрахунковий
період у сумі вартості 100% заявленого
(очікуваного) обсягу споживання
електричної енергії. В день надання
споживачем "Акту про обсяги переданої
споживачу (спожитої споживачем)
електричної енергії" постачальник
надає споживачу рахунок вартості
фактично спожитої електроенергії. В
разі неповної передоплати за минулий
розрахунковий період, різниця між
сумою передоплати та вартістю фактично
спожитої електроенергії має бути
сплачена протягом 5 операційних днів з
дня отримання рахунку. Рахунки на
оплату повинні бути оплачені до дати,
вказаної в рахунку.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач на виконання пункту 2 додатку
№4 до договору виставив відповідачеві
рахунок №89/12/2420 від 12.20.2013 р. на оплату
2871,74 грн. за лютий 2013 р. (а.с. 40).

Відповідач перерахував на рахунок
позивача 5 550,00 грн., що підтверджується
платіжним дорученням № 11078 від 15.02.2013 р.
(а.с. 224), де у реквізиті "призначення
платежу" зазначено: "сплата за активну
енергію згідно договору №3599 від 15.04.2008
р., в тому числі ПДВ 925,00 грн."

Проте позивач відмовився зарахувати
перераховану відповідачем суму 5 550,00
грн. в рахунок погашення
заборгованості за лютий 2013 р. за
рахунком №89/12/2420 від 12.02.2013 р. в розмірі 2
871,74 грн. у зв'язку із відсутністю у
платіжному дорученні №11078 від 15.02.2013 р.
(а.с. 224) посилання на період, за який
здійснюється оплата. Натомість позивач
зарахував суму 5 550,00 грн. в рахунок
погашення існуючої заборгованості
відповідача з найдавнішим терміном її
виникнення, а саме: неоплачений залишок
в розмірі 2 263,20 грн. по рахунку №89/12/20365
від 12.11.2012р. на суму 4 573,69 грн., повністю
по рахунку №89/12/23031 на суму 3 257,03 грн. та
частково в розмірі 29,77 грн. по рахунку
№89/12/860 від 25.01.2013 р. на суму 16 392,67 грн., що
підтверджується наданими позивачем
копіями рахунків та довідкою про
зарахування коштів (а.с. 206-209).

Проаналізувавши доводи позивача щодо
правомірності незарахування сплаченої
відповідачем суми 5 500,00 грн. в рахунок
погашення заборгованості за лютий 2013
р., суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.7.9. договору у разі
виникнення у споживача заборгованості
з оплати за спожиту електричну енергію,
сторони за взаємною згодою та у
порядку, передбаченому законодавством
України, укладають договір щодо
реструктуризації заборгованості. При
цьому, оформлюється графік погашення
заборгованості, який є додатком до
цього договору. У разі відсутності
графіка погашення заборгованості та
при відсутності у платіжному документі
у реквізиті призначення платежу
посилань на період, за який
здійснюється оплата або перевищення
суми платежу необхідної для цього
періоду, ці кошти, перераховані
споживачем за електричну енергію,
постачальник електричної енергії має
право зарахувати як погашення існуючої
заборгованості споживача з
найдавнішим терміном її виникнення.

Враховуючи відсутність у платіжному
дорученні №11078 від 15.02.2013 р. (а.с. 224)
чіткого посилання на період, за який
здійснюється оплата суми 5 500,00 грн., суд
вважає, що позивач правомірно
зарахував суму 5 550,00 грн. в рахунок
погашення існуючої заборгованості
відповідача з найдавнішим терміном її
виникнення у відповідності до положень
п.7.9. договору.

Таким чином судом встановлено, що у
відповідача існує перед позивачем
заборгованість за активну електричну
енергію за лютий 2013 року в розмірі
2 871,74 грн.

З огляду на вищевикладені обставини,
норми закону і на те, що суму
заборгованості відповідачем не
спростовано і не погашено, суд вважає
позовні вимоги позивача про стягнення
з відповідача заборгованості за
активну електричну енергію в розмірі 2
871,74 грн. за лютий 2013 р. правомірними,
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню.

Окрім того, позивач у позовній заяві
просить суд стягнути з відповідача на
користь позивача заборгованість за
втрати електричної енергії в розмірі
13 103,37 грн. за період з 12.12.2012 р.
по 28.02.2013 р., стверджуючи, що
заборгованість за втрати електричної
енергії утворилась внаслідок повного
відключення струмоприймачів основного
споживача - ПАТ "Нафтопроммаш". Дане
відключення проводилися в три етапи:
31.01.2012 р., 21.02.2012 р. та остаточне 27.02.2012 р.
При цьому електропостачання
здійснювалось лише для потреб
субспоживачів, тому загальний обсяг
втрат, що мали місце при
транспортуванні електроенергії,
розрахунковим шляхом розподілено між
всіма субспоживачами електричної
енергії відповідно до пункту 8.3.
договору, але відповідач з січня 2013 р.
відмовляється від сплати своєї частки
втрат електричної енергії.

Позивач також зазначив, що 22.02.2013 р.
представниками позивача було виявлено
самовільне підключення
електроустановки ПАТ "Нафтопроммаш",
про що було складено відповідний акт
про порушення №069076 від 22.02.2013 р. Позивач
стверджує, що такий вид порушення як
самовільне підключення основного
споживача до електроустановки своїх
мереж та споживання останнім
електричної енергії через прилад
обліку не передбачений в пункті 2.1.
Методики визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією, затвердженою постановою НКРЕ
від 04.05.2006 р. №562, та вважає, що
позивач вірно здійснив донарахування
суми втрат ПАТ "Нафтопроммаш", виходячи
із показників приладу обліку, які були
зафіксовані в акті про порушення №069076
від 22.02.2013 р.

В обґрунтування позову позивач також
надав до матеріалів справи акти від
20.12.2012 р. та від 11.01.2013р. (а.с. 49, 50, 194, 195),
які, на його переконання, є актами про
проведення представниками позивача
контрольної перевірки відключеного
стану електроустановки ПАТ
"Нафтопроммаш". При цьому позивач
вважає безпідставними твердження
відповідача про те, що акт від 11.01.2013 р. є
актом про порушення ПКЕЕ у зв'язку з
самовільним підключенням ПАТ
"Нафтопроммаш" струмоприймачів до
мереж позивача.

Відповідач проти стягнення
заборгованості за втрати електричної
енергії в розмірі 13 103,37 грн. за період з
12.12.2012 р. по 28.02.2013 р. заперечує повністю,
наполягаючи на тому, що станом на
початок січня 2013 р. електричну енергію
споживало ПАТ "Нафтопроммаш", що
підтверджується актом від 11.01.2013 р.,
тому у позивача немає підстав для
розподілу позивачем фактичних втрат
електричної енергії в електричних
мережах ПАТ "Нафтопроммаш" між
субспоживачами.

Відповідач вважає, що акт від 11.01.2013 р. є
актом про відключення
електроустановки ПАТ "Нафтопроммаш", а
не актом технічної перевірки
відключеного стану електроустановки,
як стверджує позивач, та свідчить про
факт незаконного споживання
електричної енергії основним
споживачем - ПАТ "Нафтопроммаш".

Розглянувши дані позовні вимоги та
дослідивши надані сторонами на їх
обґрунтування докази, суд дійшов
висновку про те, що позовні вимоги в
частині стягнення заборгованості за
втрати електричної енергії підлягають
частковому задоволенню. Даний висновок
ґрунтується на наступному.

Як вбачається з матеріалів справи, між
постачальником - ПАТ "Сумиобленерго" та
споживачами - ПАТ "МТС Україна", ФОП
ОСОБА_3, ТОВ "Торговий дім "Європейська
дистриб'юція" та ТОВ НВП "Енерготехніка"
було укладено договори про постачання
електричної енергії (а.с. 19-22, 139-150).

Зі змісту наданої позивачем схеми
приєднання (а.с. 26) вбачається, що до
мереж основного споживача - ПАТ
"Нафтопроммаш" приєднані
електроустановки 4-х споживачів
електричної енергії, а саме: ПАТ "МТС
Україна", ФОП ОСОБА_3, ТОВ "Торговий дім
"Європейська дистриб'юція" ТОВ НВП
"Енерготехніка", які відповідно до п.1.2.
ПКЕЕ є субспоживачами електричної
енергії ПАТ "Нафтопроммаш".

Позивач стверджує, що 27.02.2012 року
відбулося остаточне повне відключення
струмоприймачів основного споживача
ПАТ "Нафтопроммаш" від електромереж
позивача. Відповідач проти даного
факту не заперечує.

Пунктом 8.3. договору передбачено, що у
разі повного відключення
струмоприймачів основного споживача
більше ніж на один розрахунковий
період, всі втрати електричної енергії
у мережах основного споживача
розподіляються постачальником
пропорційно до частки споживання
активної електроенергії між
субспоживачами, які уклали договір про
постачання електричної енергії з
постачальником.

З матеріалів справи судом встановлено,
що розрахунковим періодом основного
споживача є період часу з 20 числа
місяця до такого ж числа наступного
місяця. При цьому повне відключення
струмоприймачів основного споживача
ПАТ "Нафтопроммаш" від електромереж
позивача відбулося 27.02.2012 року.

Зі змісту наданого позивачем та
дослідженого судом акту від 11.01.2013 р.
вбачається, що представниками філії
"Охтирський РЕМ" ПАТ "Сумиобленерго"
було відключено електрообладнання ПАТ
"Нафтопроммаш" в ТП-1 кім. № 8 та
проведено опломбування пломбою з
відтиском №654 СОЄ. Даний акт підписано
представниками позивача та
представником ПАТ "Нафтопроммаш" (а.с.
49).

В матеріалах справи також міститься
акт перевірки відключеного стану ПАТ
"Нафтопроммаш" від 11.01.2013 р., в якому
присутні представники позивача та ПАТ
"Нафтопроммаш" після вищезазначеного
відключення електрообладнання ПАТ
"Нафтопроммаш" в ТП-1 кім. № 8 засвідчили
стан повного відключення
електроустановки основного споживача.

Окрім того, 22.02.2013 р. представниками
філії "Охтирський РЕМ" ПАТ
"Сумиобленерго" було відключено
електрообладнання ПАТ "Нафтопроммаш" у
зв'язку з самовільним підключенням
електроустановки ПАТ "Нафтопроммаш" до
мереж позивача та проведено
опломбування пломбою з відтиском ПАТ
СОЄ №07054371, ПАТ СОЄ №07054334, про що також
було складено відповідний акт про
порушення №069076 від 22.02.2013 р., підписаний
представниками позивача та
представником ПАТ "Нафтопроммаш" (а.с.
51).

Згідно з ч. 1 п. 6.42. ПКЕЕ на підставі акта
порушень уповноваженими
представниками постачальника
електричної енергії
(електропередавальної організації) під
час засідань комісії з розгляду актів
про порушення визначаються обсяг
недорахованої електричної енергії та
сума завданих споживачем збитків.

Як вбачається з матеріалів
справи,14.03.2014 р. відбулося засідання
комісії з розгляду акта про порушення
№069076 від 22.02.2013 р., за наслідками якої
було складено відповідний протокол
комісії №7 від 14.03.2013 р. (а.с. 135),
відповідно до якого було прийнято
рішення про нарахування ПАТ
"Нафтопроммаш" за використану
електричну енергію по
середньодобовому споживанню з січня 2013
р. з 11.01.2013 р. по 19.01.2013 р., що становить 8
діб та з 20.01.2013 р. по 19.02.2013 р., що
становить 31 доба. Всього нарахована
електрична енергія: за 8 діб січня 13616
кВт/год по тарифу 0,7511 грн., що становить
10 226,98 грн., за 31 добу лютого 2013 р.
40797 кВт/год по тарифу 0,7511 грн., що
становить 30 642,63 грн. Окрім того, в
протоколі комісії зазначено про
виключення з рахунку, що виписується
ПАТ "Нафтопроммаш" за порушення ПКЕЕ
платежі споживання субспоживачів з
урахуванням втрат в силових
трансформаторах по ТП 1, ТП 2, ТП 5 за
період з 11.01.2013 р. по 19.02.2013 р.

Окрім того, 30.04.2014 р. відбулося
засідання комісії з розгляду акта про
порушення №069076 від 22.02.2013 р., за
наслідками якої було складено
відповідний протокол комісії №7/1 від
30.04.2013 р. (а.с. 136), відповідно до якого
було прийнято рішення про
донарахування на підставі ПКЕЕ та
Методики провести нарахування ПАТ
"Нафтопроммаш" з урахуванням втрат за
період втрат в силових трансформаторах
по ТП 1, ТП 2, ТП 5 за період з 11.01.2013 р. по
19.01.2013 р., що становить 8 діб - 1411 кВт/год
та з 20.01.2013 р. по 19.02.2013 р., що становить
31 доба - 5470 кВт/год. Також було
прийнято рішення про проведення
відповідного перерахування
субспоживачам шляхом виключення суми
втрат в силових трансформаторах по ТП 1,
ТП 2, ТП 5 за період з 11.01.2013 р. по 19.01.2013 р.,
що становить 8 діб, та з 20.01.2013 р. по 19.02.2013
р., що становить 31 доба. Всього
нараховано втрат в силових
трансформаторах по ТОВ НВП
"Енерготехніка" за 8 діб січня - 470
кВт/год, за 31 добу лютого - 1823 кВт/год.

З матеріалів справи також вбачається,
що 28.02.2013 р. представниками філії
"Охтирський РЕМ" ПАТ "Сумиобленерго"
було проведено повне підключення
електроустановки ПАТ "Нафтопроммаш" до
електромережі позивача, що
підтверджується актом від 28.02.2013 р. (а.с.
62).

Проаналізувавши зміст наданих
позивачем актів від 11.01.2013 р. та від
22.02.2013 р. (а.с. 49, 51), суд дійшов висновку
про те, що в даних актах представниками
позивача засвідчено факт відключення
електроустановки ПАТ "Нафтопроммаш"
від енергетичних мереж у зв'язку з
самовільним підключенням ПАТ
"Нафтопроммаш" струмоприймачів до
мереж позивача.

За таких обставин суд вважає, що
самовільне підключення
електроустановки ПАТ "Нафтопроммаш" до
енергетичних мереж позивача відбулося
не лише 22.02.2013 р., як стверджує позивач, а
ще і 11.01.2013 р., що підтверджується
наданим позивачем актом від 11.01.2013 р.
(а.с. 49).

Відповідно до статті 27 Закону України
"Про електроенергетику" правопорушення
в електроенергетиці тягне за собою
встановлену законодавством України
цивільну, адміністративну і
кримінальну відповідальність.
Правопорушеннями в електроенергетиці
є, зокрема, самовільне підключення до
об'єктів електроенергетики і
споживання енергії без приладів
обліку, порушення правил охорони
електричних мереж, порушення правил
користування енергією.

Згідно з п.п. 3.2, 3.3 ПКЕЕ
відповідальність за технічний стан
засобів обліку несе та організація, на
балансі якої вони перебувають, або
організація, яка здійснює їх
експлуатацію на підставі відповідного
договору. Відповідальність за
збереження і цілісність розрахункових
засобів обліку електричної енергії та
пломб (відбитків їх тавр) відповідно до
акта про пломбування покладається на
власника (користувача)
електроустановки або організацію, на
території (у приміщенні) якої вони
встановлені.

Відповідно до п. 6.40. ПКЕЕ у разі
виявлення представниками
електропередавальної організації або
представниками постачальника
електричної енергії пошкоджень чи
зриву пломб, встановлених у місцях,
вказаних в акті про пломбування, або
пошкоджень відбитків тавр на цих
пломбах, пошкодження розрахункових
засобів обліку, явних ознак втручання в
параметри розрахункових засобів
(систем) обліку з метою зміни їх показів
перерахунок обсягу електричної
енергії, який підлягає оплаті,
здійснюється відповідно до Методики
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією, затвердженої постановою НКРЕ
від 04.05.2006 за N 562, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 04.07.2006 р.
за N 782/12656 (далі - Методика).

Відповідно до пункту 2.1 Методики
встановлено, що Методика
застосовується на підставі акта про
порушення, складеного в порядку,
установленому цією Методикою, з
урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі
виявлення таких порушень ПКЕЕ:
порушення цілісності пломб, цілісності
пломбувального матеріалу, на якому
встановлені пломби (дріт, кордова нитка
тощо), порушення цілісності гвинтів, на
яких закріплено пломбувальний
матеріал (далі - порушення пломб), або
відсутності на приладах обліку пломб з
відбитками тавр про повірку приладів
обліку (за умови наявності акта про
збереження пломб, складеного в порядку,
установленому ПКЕЕ, або іншого
документа, який підтверджує факт
пломбування і передачу на збереження
приладів обліку, установлених пломб, та
за умови втручання споживача в роботу
приладів обліку).

Положеннями п. 3.3. Методики передбачено,
що у разі самовільного підключення
споживачем електроустановок,
струмоприймачів або проводів до
електричних мереж
енергопостачальника, розрахунок
вартості не облікованої електричної
енергії здійснюється за кількістю днів
- із дня набуття споживачем права
власності на електроустановку чи права
користування електроустановкою або із
дня здійснення останньої технічної
перевірки електричної мережі, до якої
було здійснене самовільне підключення,
але не більше сумарної кількості днів
за дванадцять календарних місяців, що
передували дню виявлення порушення та
до дня усунення порушення.

Відповідно до наданої позивачем
довідки про нарахування частки втрат
електроенергії по ТОВ НВП
"Енерготехніка" (а.с. 202) позивач
нарахував відповідачеві
заборгованість за втрати електричної
енергії в розмірі 13 133,14 грн. за період з
12.12.2012 р. по 28.02.2013 р., з яких: за період з
12.12.2012 р. по 11.01.2013р. 14379 кВт/год в розмірі
16 392,67 грн., за період з 11.01.2013 р. по 19.01.2013
р. мінус 3843 кВт/год в розмірі мінус 4 398,82
грн. та за період з 22.02.2013 р. по
28.02.2013 р. 993 кВт/год в розмірі 1 139,29 грн.
При цьому позивач у судовому засіданні
та у заяві про уточнення позовних вимог
(а.с. 158-159) просить суд стягнути з
відповідача на користь позивача
заборгованість за втрати електричної
енергії в розмірі 13 103,37 грн. З огляду на
це, суд прийняв дане уточнення позовних
вимог та розглядає позовну вимогу про
стягнення заборгованості за втрати
електричної енергії у заявленому
позивачем розмірі - 13 103,37 грн.

Перевіривши правильність нарахування
позивачем заборгованості за втрати
електричної енергії в розмірі 13 103,37
грн. за період з 12.12.2012 р. по 28.02.2013 р., суд
вважає дане нарахування таким, що
суперечить вимогам чинного
законодавства України та обставинам
справи з огляду на таке.

Враховуючи встановлений судом факт
самовільного підключення
електроустановки ПАТ "Нафтопроммаш" до
енергетичних мереж позивача саме 11.01.2013
р., що підтверджується наданим
позивачем актом від 11.02.2013 р. (а.с. 49) та
враховуючи положення п. 3.3. Методики,
суд дійшов висновку про те, що датою
останньої контрольної перевірки
відключеного стану електроустановок
ПАТ "Нафтопроммаш" є 20.12.2012 р., а не 11.01.2013
р., як стверджує позивач, тому
відповідно нарахування частки втрат
електричної енергії основному
споживачу (ПАТ ""Нафтопроммаш) мало
відбуватися з 20.12.2012 р. За таких підстав
нарахування частки втрат електричної
енергії відповідачу, як субспоживачу,
за період з 20.12.2012р. по 11.01.2013 р. є
неправомірним.

Аналогічно, враховуючи факт
самовільного підключення ПАТ
"Нафтопроммаш" до об'єктів
електроенергетики позивача 22.02.2013 р.,
про що свідчить відповідний акт від
22.02.2013 р. (а.с. 51) суд вважає, що
нарахування відповідачеві частки
втрат електричної енергії в період з
11.01.2013 р. по 22.02.2013 р. також є
неправомірним та необґрунтованим.

Щодо нарахування позивачем
відповідачу частки втрат електричної
енергії за період з 22.02.2013 р. по 28.02.2013 р.,
суд вважає дане нарахування таким, що
суперечить п.8.3. договору, оскільки
відповідач має оплачувати частку
електричної енергії виключно у разі
повного відключення струмоприймачів
основного споживача більше ніж на один
розрахунковий період.

З огляду на вищевикладені обставини і
норми закону, суд дійшов висновку про
те, що у відповідача утворилась перед
позивачем заборгованість за частку
втрат 3 711 кВт/год електричної енергії
лише за період з 12.12.2012 р. по 20.12.2012 р. на
суму 4 215,84 грн., що не заперечується
також позивачем у наданому розрахунку
(а.с. 231).

Відповідно до статті 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги та заперечення поданими суду
доказами.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене суд визнав
позовні вимоги позивача про стягнення
з відповідача частки втрат електричної
енергії обґрунтованими та
підлягаючими частковому задоволенню в
розмірі 4 215,84 грн. за період з 12.12.2012 р. по
20.12.2012 р. В іншій частині позовних вимог
щодо стягнення з відповідача частки
втрат електричної енергії в розмірі 8
887,53 грн. суд вважає за необхідне
відмовити у зв'язку з безпідставним
пред'явленням до стягнення.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає
за необхідне задовольнити позовні
вимоги про стягнення заборгованості за
активну електричну енергію в розмірі
2 871,74 грн. та заборгованість за
втрати електричної енергії в розмірі 4
215,84 грн. В решті позовних вимог слід
відмовити.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується ст. 49 ГПК України,
покладаючи судовий збір та витрати,
пов'язані з розглядом справи на обидві
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись
Законом України "Про
електроенергетику", Правилами
користування електричною енергією,
Методикою визначення обсягу та
вартості електричної енергії, не
облікованої внаслідок порушення
споживачами правил користування
електричною енергією, ст. ст. 509, 525, 526, 530,
629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1,
4, 4-3, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю науково-виробниче
підприємство "Енерготехніка" (юридична
адреса: 62332, Харківська область,
м. Дергачі, вул. Ворошилова, 7, п/р №
6001 в ХГРУ "Приватбанк", МФО 351533, ) на користь Публічного
акціонерного товариства
"Сумиобленерго" (40035, м. Суми, вул. Д.
Коротченка, 7) в особі філії "Охтирський
район електричних мереж" (42700, Сумська
область, м. Охтирка, вул. Снайпера, 84, п/р
№ 8046 в СФ ПАТ КБ "Приватбанк", МФО
337546, ) заборгованість за
активну електричну енергію в розмірі 2
871,74 грн., заборгованість за втрати
електричної енергії в розмірі 4 215,84 грн.
та судовий збір в розмірі 763,33 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

В решті позову відмовити.

Повне рішення складено 17.03.2014 р.

Суддя О.В. Макаренко