ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16 тел. 235-24-26
У Х В А Л А

"17" березня 2014 р.
Справа № Б8/191-10

За кредиторською заявою Управління
Пенсійного фонду України у м. Білій
Церкві

у справі № Б8/191-10

за заявою Приватного акціонерного
товариства «Росава»

до боржника Відкритого акціонерного
товариства «Росава»

про банкрутство

Суддя
Лутак Т.В.

Представники:

від Управління Пенсійного фонду
України у м. Білій Церкві: Івашев Є.В.

від Приватного акціонерного
товариства «Росава»: Колісніченко С.В.

від Відкритого акціонерного
товариства «Росава»: не з'явилися

від розпорядника майна боржника: не
з'явилися

від Фонду державного майна України:
Янчук М.А.

від Прокуратури Київської області:
Біньковська А.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні господарського суду
Київської області перебуває справа №
Б8/191-10 за заявою Приватного
акціонерного товариства «Росава» до
боржника Відкритого акціонерного
товариства «Росава» про банкрутство.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 14.12.2010 р. порушено
провадження у справі № Б8/191-10 за заявою
Приватного акціонерного товариства
«Росава» до боржника Відкритого
акціонерного товариства «Росава» про
банкрутство, залучено до участі у
справі про банкрутство Фонд державного
майна України та введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 25.03.2013 р. у справі № Б8/191-10
затверджено реєстр вимог кредиторів
боржника, визначено розмір їх вимог та
черговість задоволення, зокрема,
частково задоволено заяву Управління
Пенсійного фонду України у м. Білій
Церкві, вимоги останнього визнані в
сумі 5 985 722, 87 грн., з яких: 5 976 835, 41 грн. -
тертя черга та 8 887, 46 грн. - шоста черга
задоволення вимог кредиторів, в іншій
частині вимог Управління Пенсійного
фонду України у м. Білій Церкві
відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 12.06.2013 р. ухвалу
господарського суду Київської області
від 25.03.2013 р. у справі № Б8/191-10 залишено
без змін.

Не погоджуючись з вищезазначеними
ухвалою господарського суду Київської
області від 25.03.2013 р. та постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 12.06.2013 р.,
Управління Пенсійного фонду України у
м. Білій Церкві звернулося до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просило
зазначені судові рішення скасувати в
частині невизнання та невключення в
реєстр вимог кредиторів кредиторських
вимог Управління Пенсійного фонду
України у м. Білій Церкві в розмірі 5 932
154, 36 грн. та прийняти в цій частині нове
рішення, яким визнати та включити
кредиторські вимоги Управління
Пенсійного фонду України у м. Білій
Церкві до реєстру вимог кредиторів
боржника в сумі 5 932 154, 36 грн.

Постановою Вищого господарського суду
України від 12.02.2014 р. касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
м. Білій Церкві задоволено частково,
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 12.06.2013 р. та
ухвалу господарського суду Київської
області від 25.03.2013 р. у справі № Б8/191-10
скасовано в частині кредиторських
вимог Управління Пенсійного фонду
України у м. Білій Церкві, в цій частині
справу № Б8/191-10 передано на новий
розгляд до господарського суду
Київської області.

24.02.2014 р. матеріали справи № Б8/191-10
надійшли до господарського суду
Київської області та згідно
автоматизованої системи
документообігу суду 25.02.2014 р. справу №
Б8/191-10 в частині кредиторських вимог
Управління Пенсійного фонду України у
м. Білій Церкві передані на розгляд
судді господарського суду Київської
області Лутак Т.В.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 27.02.2014 р. справу № Б8/191-10 в
частині кредиторських вимог
Управління Пенсійного фонду України у
м. Білій Церкві у розмірі 11 917 877, 23 грн.
до Відкритого акціонерного товариства
«Росава» прийнято до провадження
суддею Лутак Т.В. та призначено
кредиторську заяву Управління
Пенсійного фонду України у м. Білій
Церкві до розгляду у судовому
засіданні на 17.03.2014 р.

13.03.2014 р. через канцелярію
господарського суду Київської області
від виконавчого директора Відкритого
акціонерного товариства «Росава»
Руденко М.Г. надійшли письмові
пояснення № 67 від 12.03.2014 р. (вх. № 4472/14
від 13.03.2014 р.).

Судом не можуть бути взяті до уваги
вищезазначені письмові пояснення,
оскільки до них не додано жодного
документу, який підтверджує
повноваження особи, що їх підписала, а
саме виконавчого директора Відкритого
акціонерного товариства «Росава»
Руденко М.Г. Разом з тим, зі
Спеціального витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців за № 18363151
станом на 13.03.2014 р. вбачається, що
керівником Відкритого акціонерного
товариства «Росава» є Мартинко Анжела
Григорівна, а відповідно до ухвали
господарського суду Київської області
від 03.03.2014 р. у справі № Б8/191-10 виконання
обов'язків керівника/голови правління
Відкритого акціонерного товариства
«Росава» покладено на розпорядника
майна боржника арбітражного керуючого
Кіцула Сергія Богдановича.

До господарського суду Київської
області від Управління Пенсійного
фонду України у м. Білій Церкві
надійшли додаткові пояснення № 4537/08
від 13.03.2014 р. (вх. № 4571/14 від 14.03.2014 р.).

17.03.2014 р. через канцелярію
господарського суду Київської області
від в.о. керівника/голови правління,
розпорядника майна Відкритого
акціонерного товариства «Росава»
Кіцула С.Б. надійшло клопотання б/н б/д
(вх. № 4638/14 від 17.03.2014 р.), у якому
останній просить суд перенести розгляд
справи на більш пізніший термін,
оскільки йому як новому розпоряднику
майна Відкритого акціонерного
товариства «Росава» для належного
виконання своїх функцій потрібен
певний час для ознайомлення з
матеріалами даної справи та підготовки
відповідних пояснень та інших
документів.

Суд, розглянувши вищезазначене
клопотання та заслухавши пояснення
учасників судового провадження,
відмовляє у його задоволенні, оскільки,
як вбачається з матеріалів справи,
представник розпорядника майна
боржника арбітражного керуючого
Кіцула Сергія Богдановича 14.03.2014 р.
знайомився з матеріалами даної справи,
а тому розпорядник майна Відкритого
акціонерного товариства «Росава» мав
можливість до судового засідання
підготувати та надати свої пояснення.

У судове засідання 17.03.2014 р.
представники боржника та розпорядника
майна боржника не з'явилися, хоча про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином.

Присутні у судовому засіданні
представники Управління Пенсійного
фонду України у м. Білій Церкві та
прокуратури Київської області
підтримали кредиторські вимоги
Управління Пенсійного фонду України у
м. Білій Церкві, що були заявлені ними у
заяві № 4719/08 від 25.02.2011 р. (вх. № 2919 від
28.02.2011 р.), інші учасники судового
провадження розгляд зазначеної заяви
залишили на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи та
оцінивши наявні докази, вважає за
необхідне зазначити наступне.

Постановою Вищого господарського суду
України від 12.02.2014 р. у справі № Б8/191-10
зазначено, що судами попередніх
інстанцій зроблено висновки, що
викладені у прийнятих ними судових
рішеннях, всупереч встановлених
обставин справи та з порушенням норм
процесуального законодавства;
посилаючись виключно на висновки
судово-економічної експертизи, суди не
надали належної оцінки іншим доказам у
справі (первинній документації,
розрахункам, судовим рішенням), також
судами не зазначено правових підстав
відхилення цих доказів; разом з тим, суд
касаційної інстанції зазначає, що
судами попередній інстанцій
неналежним чином застосовано
положення ст. 31 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
та норми ст. 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» щодо черговості вимог,
які складають заборгованість по
витратах на виплату та доставку
пільгових пенсій.

Згідно з ч. 1 ст. 111-12 Господарського
процесуального кодексу України
вказівки, що містяться у постанові
касаційної інстанції, є обов'язковими
для суду першої інстанції під час
нового розгляду справи.

Відповідно до матеріалів справи, до
господарського суду звернувся
кредитор - Управління Пенсійного фонду
України у м. Білій Церкві з заявою №
4719/08 від 25.02.2011 р. (вх. № 2919 від 28.02.2011 р.)
про визнання кредитором та просить, з
урахуванням додаткових пояснень № 4537/08
від 13.03.2014 р. (вх. № 4571/14 від 14.03.2014 р.),
визнати Управління Пенсійного фонду
України у м. Білій Церкві кредитором
Відкритого акціонерного товариства
«Росава» з кредиторськими вимогами в
загальному розмірі 11 917 877, 23 грн. та
включити вказані вимоги в реєстр вимог
кредиторів.

Грошові вимоги кредитора обґрунтовані
розрахунком боргу по ВАТ «Росава»,
картками особового рахунку по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за Списком № 1 та за Списком № 2,
рішенням № 338 про застосування
фінансових санкцій та нарахування пені
за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальником
страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або
органом Пенсійного фонду від 06.02.2007 р.,
розрахунками фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в частині
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «а», «б»-«з» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» за
період з січня 2008 року по січень 2011
року, банківськими виписками за період
з 01.01.2009 р. по 31.01.2011 р. та судовими
рішеннями.

Загальна сума кредиторських вимог
Управління Пенсійного фонду України у
м. Білій Церкві становить 11 917 877, 23 грн.,
з яких: 11 908 989, 77 грн. - заборгованість з
відшкодування фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
на пільгових умовах за Списками № 1 та
№ 2, що виникла за період з січня 2008 року
по січень 2011 року та 8 887, 46 грн. -
заборгованість зі сплати фінансових
санкцій та пені.

Розпорядником майна боржника згідно
повідомлення про розгляд
кредиторських вимог № 10/01-13 від 10.01.2013 р.
та попереднього реєстру вимог
кредиторів визнано частково вимоги
Управління Пенсійного фонду України у
м. Білій Церкві, а саме у розмірі 5 985 722, 87
грн., з яких: 5 976 835, 41 грн. - основний борг
і 8 887, 46 грн. - неустойка та включено до
шостої черги реєстру вимог кредиторів.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою господарського суду Київської
області від 01.08.2011 р. у справі № Б8/191-10
було призначено судово-економічну
експертизу в частині вимог Управління
Пенсійного фонду України у м. Білій
Церкві.

За результати проведеної експертизи
судовим експертом Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз було складено висновок №
10839/10840/11-45 судово-економічної
експертизи від 05.04.2012 р.

У вищезазначеному висновку
встановлено наступне:

1) відповідно до розрахунку боргу ВАТ
«Росава» по відшкодуванню фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій заборгованість ВАТ
«Росава» за період з січня 2008 року по
січень 2011 року склала 11 908 989, 77 грн., з
яких: за основним Списком № 1 - 9 134 265, 21
грн., за основним Списком № 2 - 1 179 769, 32
грн., за іногороднім Списком № 1 - 1 482 167,
51 грн. та за іногороднім Списком № 2 - 332
389, 33 грн., сплачено ВАТ «Росава» 5 045, 60
грн. та 214 556, 00 грн., детальний
помісячний розрахунок боргу ВАТ
«Росава» наведено у додатку № 1 до
висновку;

2) заявлена сума грошових вимог
Управління Пенсійного фонду України у
м. Біла Церква до Відкритого
акціонерного товариства «Росава» за
період з 01.01.2008 р. по 31.01.2011 р. нормативно
та документально підтверджується за
період з 01.01.2008 р. по 31.12.2010 р. в сумі 5 976
835, 41 грн.;

3) заборгованість з відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій за Списком № 1
нарахована Управлінням Пенсійного
фонду України у м. Біла Церква ВАТ
«Росава» за період з січня 2008 року по
січень 2011 року по особах, що вийшли на
пенсію до 1 січня 2004 року не
підтверджується в розмірі 5 932 154, 36 грн.,
з яких:

а) 4 564 181, 53 грн. - сума коштів, нарахована
на відшкодування по особам, яким
призначена пенсія за Списком № 1 до
01.01.2004 р. (до набрання чинності Законом
України «Про пенсійне забезпечення»),
оскільки витрати на виплату та
доставку пенсій особам, які працювали
на роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
Списком № 1 та набули пенсію за віком на
пільгових умовах відповідно до п. «а»
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» до 01.01.2004 р. за рахунок
підприємств-працедавців не
відшкодовуються;

б) 851 919, 62 грн. - сума коштів, нарахована
на відшкодування по особам, яким
призначена пенсія за Списком № 1 згідно
ст. 100 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», оскільки пенсії
призначені відповідно до цієї статті
відшкодуванню не підлягають;

в) 516 032, 21 грн. - вимоги за січень 2011 року,
які є поточними і їх кредитор не може
заявляти у процедурі банкрутства, вони
повинні розглядатися у загальному
судовому порядку.

4) визначити чи фактично витрачались
кошти Управління Пенсійного фонду у м.
Біла Церква на доставку пільгових
пенсій по кожній особі, не видається за
можливе;

5) проведення Білоцерківським
виробничим об'єднанням
«Білоцерківщина» (ВАТ «Росава») в
жовтні 1994 року атестації робочих місць
за умовами праці для визначення права
працівників на пільгове пенсійне
забезпечення за списками № 1 та № 2,
відповідає вимогам чинного
законодавства України.

Відповідно до ч. 5 ст. 42 Господарського
процесуального кодексу України
висновок судового експерта для
господарського суду не є обов'язковим і
оцінюється господарським судом за
правилами, встановленими статтею 43
цього Кодексу. Відхилення
господарським судом висновку судового
експерта повинно бути мотивованим у
рішенні.

Згідно з ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Таким чином, дослідивши матеріали
справи та оцінивши подані докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на повному, всебічному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що висновок №
10839/10840/11-45 судово-економічної
експертизи від 05.04.2012 р. не може бути
взятий за основу при прийнятті рішення
стосовно кредиторських вимог
Управління Пенсійного фонду України у
м. Білій Церкві з огляду на наступне.

Судом встановлено, що боржник
зареєстрований як платник внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в Управлінні Пенсійного
фонду України у м. Білій Церкві.

Кредитором - Управлінням Пенсійного
фонду України у м. Білій Церкві на
підтвердження свої грошових вимог було
надано до суду розрахунки фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в частині
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «а», «б»-«з» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» за
період з січня 2008 року по січень 2011
року, які відповідно до Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, яка
затверджена постановою правління
Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. №
21-1, є первинними документами, інших
документів ніж розрахунки фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, на підставі яких може
бути здійснено відшкодування
зазначених витрат,
нормативно-правовими актами не
передбачено.

Крім того, у матеріалах справи наявні
судові рішення адміністративних судів
та виконавчі документи, відповідно до
яких з Відкритого акціонерного
товариства «Росава» на користь
Управлінням Пенсійного фонду України у
м. Білій Церкві було стягнуто 7 064 959, 35
грн. заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій за жовтень 2009 року -
березень 2010 року; квітень-травень 2010
року; січень, березень, травень 2009 року;
лютий, червень 2009 року; травень 2009 року;
березень-квітень 2009 року,
липень-вересень 2009 року;
червень-вересень 2010 року.

Таким чином, керуючись ст. 124
Конституції України та ст. 35
Господарського процесуального кодексу
України, вищезазначені судові рішення
є обов'язковими для господарського
суду щодо фактів, які встановлені судом
і мають значення для вирішення спору.

Стосовно підстав, які зазначені у
висновку № 10839/10840/11-45
судово-економічної експертизи від
05.04.2012 р. про не підтвердження сум
коштів, що нараховані на відшкодування
по особам, яким призначена пенсія за
Списком № 1 до 01.01.2004 р. (до набрання
чинності Законом України «Про пенсійне
забезпечення») у розмірі 4 564 181, 53 грн. (п.
3а висновку), суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

За змістом пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2013 р. № 1058-IV (далі -
Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, роботах
з особливо шкідливими й важкими
умовами праці за списком № 1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди. До
запровадження пенсійного забезпечення
через професійні та корпоративні фонди
особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
«Про пенсійне забезпечення» (далі -
Закон № 1788-XII). У цьому випадку розміри
пенсій визначаються відповідно до
статті 27 та з урахуванням норм статті 28
цього Закону. При цьому зберігається
порядок покриття витрат на виплату і
доставку цих пенсій, що діяв до
набрання чинності цим Законом.

На момент набрання чинності Законом №
1058-IV питання щодо відшкодування витрат
на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до пункту "б"
статті 13 Закону № 1788-XII було
врегульовано Законом України від 26.06.1997
р. № 400/97-ВР «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон № 400/97-ВР), відповідно до пунктів 1
та 2 статті 1 якого боржник є платником
збору на обов'язкове державне пенсійне
забезпечення.

Згідно ж з абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону № 400/97-ВР
(у редакції на момент виникнення
спірних правовідносин) для платників
збору, визначених пунктами 1 та 2 статті
1 цього Закону, крім тих, які є
платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б» ? «з» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Абзацом 3 п. 1 ст. 4 Закону № 400/97-ВР
встановлено ставку на обов'язкове
державне пенсійне страхування у
розмірі 100 відсотків від об'єкта
оподаткування, визначеного абзацом
четвертим пункту 1 статті 2 цього
Закону.

Відповідно до абз. 4 пп. 1 п. 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-IV підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду плату, що покриває фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
особам, які були зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку про те, що витрати на
виплату та доставку пенсій,
призначених особам, відповідно до
пунктів «а», «б»-«з» частини першої ст.
13 Закону № 1788-XII за списком № 1 та
списком № 2, покриваються
підприємствами та організаціями. При
цьому обов'язок підприємств та
організацій з відшкодування цих
витрат, понесених ПФУ після 1 січня 2004
року, не пов'язаний із датою
призначення такої пенсії чи часом
набуття необхідного для цього
пільгового стажу (до чи після набрання
чинності Законом № 1058-IV).

Винятком із цього правила є лише
відшкодування витрат на виплату та
доставку пенсій особам, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України,
призначених з урахуванням вимог статті
14 Закону № 1788-XII.

Таким чином, обов'язок боржника
відшкодовувати органам Пенсійного
фонду України 100 % фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
передбачених пунктами «а», «б»-«з»
статті 13 Закону N 1788-III, встановлений
законами № 400/97-ВР, № 1058-IV та не
пов'язаний із датою призначення такої
пенсії чи часом набуття необхідного
для цього пільгового стажу, що
спростовує твердження експерта про
непідтвердження суми коштів у розмірі 4
564 181, 53 грн.

Аналогічна правова позиція викладена у
постановах Верховного Суду України від
25.09.2012 р. у справі № 21-251а12, № 21-293а12, від
11.02.2014 р. у справі № 21-471а13, від 02.10.2013 р. у
справі № 21-250а12, від 16.04.2013 р. у справі №
21-12а13, від 05.11.2013 р. у справі № 21-284а13, від
17.09.2013 р. у справі № 21-246а13.

Стосовно підстав, які зазначені у
висновку № 10839/10840/11-45
судово-економічної експертизи від
05.04.2012 р. про не підтвердження сум
коштів, нарахованих на відшкодування
по особам, яким призначена пенсія за
Списком № 1 згідно ст. 100 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» (Закон №
1788-XII) у розмірі 851 919, 62 грн. (п. 3б
висновку), суд зазначає наступне.

З аналізу Закону N 1788-XII вбачається, що
пенсії на пільгових умовах із
зниженням пенсійного віку можуть
призначатись особі як за статтею 13 так
і за статтею 100 цього Закону. При цьому в
обох випадках підставою для їх
призначення є виконання робіт, що
передбачені Списками N 1 та N 2, а також
іншими нормативними актами.

Різниця між підставами призначення
пенсій за цими статтями полягає у
моменті виникнення у особи права на
пільгову пенсію. За статтею 100 пенсія
призначається, якщо таке право виникло
до набуття чинності Законом N 1788-XII у
відповідності до законодавства, що
діяло раніше, а за статтею 13 - якщо право
на пільгову пенсію виникло після
набрання чинності цим Законом.

Так, за правилами статті 100 Закону N 1788-XII
особам, які працювали до введення в дію
цього Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
за віком призначаються на таких умовах:
а) особам, які мають на день введення в
дію цього Закону повний стаж на
зазначених роботах, що давав право на
пенсію на пільгових умовах, пенсії в
розмірах, передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством; б) особам, які не
мають повного стажу роботи із
шкідливими і важкими умовами праці,
вік, необхідний для призначення пенсії
відповідно до статті 12, знижується
пропорційно наявному стажу в порядку,
передбаченому статтями 13 - 14 цього
Закону, виходячи з вимог цього стажу,
встановлених раніше діючим
законодавством.

Проте, у матеріалах справи містяться
розрахунки фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів «а»,
«б»-«з» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», про що і
зазначено у висновку № 10839/10840/11-45
судово-економічної експертизи від
05.04.2012 р., будь-які первинні документи
які б свідчили про призначення пенсій
за ст. 100 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» у матеріалах справи
відсутні, у зв'язку з чим не може бути
взято до уваги твердження експерта про
непідтвердження суми коштів у розмірі
851 919, 62 грн.

Стосовно підстав, які зазначені у
висновку № 10839/10840/11-45
судово-економічної експертизи від
05.04.2012 р. про не підтвердження сум
коштів за січень 2011 року у розмірі 516 032,
21 грн., оскільки вони є поточними
вимогами (п. 3в висновку), суд зазначає
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
кредитором заявлено грошові вимоги по
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах за Списками № 1 та № 2, що виникла
за період з січня 2008 року по січень 2011
року.

Порядок відшкодування
страхувальниками витрат Пенсійного
фонду України на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених на
пільгових умовах, визначено
Інструкцією про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного Фонду
України, затвердженою постановою
Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. №
21-1.

Відповідно до п. 6.4 вказаної Інструкції
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону, які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Підприємства відповідно до вимог п. 6.8
Інструкції щомісяця до 25-го числа
повинні вносити до Пенсійного фонду
України зазначену в повідомленні
місячну суму фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах. Суми
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
дати призначення пенсії до дати
складання розрахунку фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, призначених відповідно до
частини 2 Прикінцевих положень Закону,
сплачуються одночасно із оплатою
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за перший
поточний місяць.

Таким чином, боржник зобов'язаний
відшкодувати фактичні витрати на
виплату і доставку пенсій, призначених
на пільгових умовах за грудень 2010 року
в строк до 25.12.2010 р. та за січень 2011 року
в строк до 25.01.2011 р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 14.12.2010 р. порушено
провадження у справі № Б8/191-10 про
банкрутство Відкритого акціонерного
товариства «Росава» та введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
конкурсні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли до
порушення провадження у справі про
банкрутство; поточні кредитори -
кредитори за вимогами до боржника, які
виникли після порушення провадження у
справі про банкрутство.

Відповідно до п. 13 Постанови пленуму
Верховного Суду України від 18.12.2009 р. №
15 конкурсними кредиторами слід вважати
кредиторів, термін виконання вимог
яких до боржника настав до дня
порушення справи про банкрутство
боржника. Поточними кредиторами слід
вважати тих кредиторів, термін
виконання вимог яких до боржник настав
після порушення справи про
банкрутство.

Отже, вимоги кредитора, що виникли
після порушення справи про банкрутство
мають характер поточних і не можуть
бути внесені до реєстру вимог
кредиторів в процедурі розпорядження
майном. Поточні вимоги кредитора
можуть бути внесені до реєстру лише
після введення ліквідаційної
процедури.

За таких обставин, суд вважає, що
грошові вимоги Управлінням Пенсійного
фонду України у м. Білій Церкві по
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах за Списками № 1 та № 2 за грудень
2010 року та січень 2011 року мають
поточний характер і не можуть бути
внесені до реєстру вимог кредиторів в
процедурі розпорядження майном, а тому
підлягають відхиленню.

Враховуючи вищезазначене, зважаючи на
наявні у матеріалах справи первинні
документи та судові рішення, суд визнає
частково вимоги Управлінням
Пенсійного фонду України у м. Білій
Церкві у розмірі 11 123 891, 67 грн., з яких 11
115 004, 21 грн. - заборгованість з
відшкодування фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
на пільгових умовах за Списками № 1 та
№ 2, що виникла за період з січня 2008 року
по листопад 2010 року (включно) та 8 887, 46
грн. - заборгованість зі сплати
фінансових санкцій та пені, яка
підтверджується рішенням № 338 про
застосування фінансових санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальником страхових внесків, у
тому числі донарахованих
страхувальниками або органом
Пенсійного фонду від 06.02.2007 р. Інші
вимоги відхиляються.

Стосовно черговості задоволення
основної суми вимог кредитора, що
складають витрати на виплату і
доставку пільгових пенсій, суд
зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначено, що страхові
внески - це кошти відрахувань на
соціальне страхування, збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування та страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, сплачені (які підлягають
сплаті) згідно із законодавством, що
діяло раніше; надходження від сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, що
спрямовуються на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень
вищезазначеного Закону підприємства
та організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду плату, що покриває фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
особам, які були зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком N 1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Таким чином, з вищевикладеного
вбачається, що фактичні витрати на
виплату і доставку пенсій не входять до
складу страхових внесків, які
визначені ст. 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та не всі обов'язкові
платежі, що підлягають перерахуванню
згідно цього закону віднесені
законодавцем до страхових внесків,
визначених цим законом.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 31
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» у четверту
чергу задовольняються вимоги
кредиторів, не забезпечені заставою, у
тому числі і вимоги кредиторів, що
виникли із зобов'язань у процедурі
розпорядження майном боржника чи в
процедурі санації боржника.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги
Управління Пенсійного фонду України у
м. Білій Церкві, відповідно до ст. 31
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», підлягають
визнанню частково на загальну суму 11 123
891, 67 грн. у наступній черговості:

- 11 115 004, 21 грн. (фактичні витрати на
виплату і доставку пільгових пенсій) -
четверта черга;

- 8 887, 46 грн. (пеня та штраф) - шоста черга.

Керуючись Законом України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
ст.ст. 86, 111-12 Господарського
процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати вимоги Управління Пенсійного
фонду України у м. Білій Церкві
частково на загальну суму 11 123 891, 67 грн.,
з яких: 11 115 004, 21 грн. - четверта черга та 8
887, 46 грн. - шоста черга задоволення
вимог кредиторів

2. Зобов'язати розпорядника майна
боржника включити до реєстру грошових
вимог кредиторів боржника Відкритого
акціонерного товариства «Росава»
визнані судом кредиторські вимоги
Управління Пенсійного фонду України у
м. Білій Церкві.

3. Копію ухвали направити учасникам у
справі про банкрутство та Головному
управлінню юстиції у Київській області
Міністерства юстиції України.

Суддя
Т.В. Лутак