ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.03.14р. Справа № 904/753/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Синельниківський ресорний
завод", (м. Синельникове,
Дніпропетровська область)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДП Втормет", (м.
Дніпропетровськ)

про стягнення 51 924,84 грн.

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

Від позивача: Хомяк О.П. - представник
(дов. № 15 від 09.06.11р.)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
"Синельниківський ресорний завод"
(далі-позивач) звернулось до
господарського суду із позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДП Втормет"
(далі-відповідач) про стягнення
заборгованості за договором оренди
нежитлового приміщення № 177 від 01.10.2011р.
у загальному розмірі 51 924, 84 грн.

Сума позову складається з наступних
сум: 49 597, 84 грн. - основний борг, 345, 73 грн.
- інфляційні втрати, 1 981, 20 грн. - 3%
річних.

Позовні вимоги обґрунтовані
порушенням відповідачем зобов'язань за
договором оренди нежитлового
приміщення № 177 від 01.10.2011р, в частині
повного та своєчасного розрахунку за
орендування нежитлового приміщення.

Відповідач двічі у судове засідання не
з'явився, витребувані судом документи
не надав, але був належним чином
повідомлений про час і місце судового
засідання, згідно поштовим
повідомленням, які повернулось до
господарського суду та знаходиться в
матеріалах справи, також
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців за № 18290924
станом 05.03.2014 року юридичне
місцезнаходження Товариства з
обмеженою відповідальністю "ДП
Втормет" - 49000, Дніпропетровська обл.,
м. Дніпропетровськ,
Амур-Нижньодніпровський район, вул.
Орджонікідзе, буд. 2 - куди і
направлялись ухвали суду.

За таких обставин господарський суд
вважає, що відповідач не скористався
своїм правом на участь представника у
судовому засіданні.

Статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що сторони зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

При цьому, суд вважає достатніми
матеріали справи для слухання справи у
відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України за
наявними в ній матеріалами.

Розгляд справи відкладався з 25.02.14р. на
11.03.14р.

В порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
було оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши доводи представника
позивача, оцінивши докази в їх
сукупності, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

01.10.2011р. між Публічним акціонерним
товариством "Синельниківський
ресорний завод", як орендодавець, та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "ДП Втормет", як
орендар, було укладено договір оренди
нежитлового приміщення № 177, згідно
п. 1.1. договору оренди,
орендодавець передає, а орендар
приймає у строкове платне користування
нежитлові приміщення (надалі
іменується "орендоване приміщення")
розташовані за адресою:
Дніпропетровська обл., м. Синельникове,
вул. Леніна, 130, а саме: частину естакади
будівлі "Корпус № 2" (літера А-1 згідно
дубліката "Свідоцтва про право
власності на нерухоме майно" серія ЯЯЯ
№ 102715 від 06.02.2001) площею 1000,0 м2; службове
приміщення, розташоване на естакаді
будівлі "Корпус № 2", площею 22,0 м2.

Згідно п. 2.1. договору оренди,
орендоване майно надається орендарю
для здійснення господарської
діяльності, яка повинна відповідати
вимогам чинного законодавства України.

Приймання-передача орендованого майна
здійснюється представниками сторін
після підписання цього договору шляхом
підписання актів приймання-передачі (п.
3.1. договору оренди)

Відповідно до п. 3.3. договору оренди, у
випадку розірвання даного договору,
закінчення строку його дії або відмови
сторін від його продовження, орендар
зобов'язаний протягом 10-ти днів
передати орендодавцеві майно в такому
стані, в якому воно перебувало на
момент приймання, з урахуванням
нормативного ступеня амортизації,
зносу і погоджених сторонами поліпшень
і структурних змін.

До підписання акту приймання-передачі
орендар зобов'язаний провести повний
розрахунок з орендної плати та за
послуги, звільнити орендоване майно та
підготувати його до передачі
орендодавцю (п. 3.4. договору оренди).

У відповідності до п.п. 4.1., 4.2. договір
оренди укладається на строк до 31 грудня
2013 року. Строк оренди починається з
моменту підписання актів
приймання-передачі.

Згідно п.п. 5.1., 5.2. договору оренди,
розмір місячної орендної плати складає
6 286, 50 (шість тисяч двісті вісімдесят
шість гривень 50 коп.) з ПДВ, у тому числі:

- 6 021, 48 грн. (з ПДВ) - за оренду частини
естакади будівлі "Корпус № 2" площею
1 000, 0 м2;

- 265, 02 грн. (з ПДВ) - за оренду службового
приміщення, що розташоване на естакаді
будівлі "Корпус № 2", площею 22, 0 м2.

Орендар щомісяця перераховує
орендодавцю орендну плату не пізніше
10-го числа поточного місяця, тобто
авансом.

Пунктом 7.1. договору оренди
встановлено, що орендар зобов'язується:
використовувати орендоване майно
виключно за його цільовим призначенням
відповідно до розділу 2 даного
договору; своєчасно сплачувати орендну
плату та компенсацію за додаткові
послуги.

Також, орендар має право розірвати
даний договір, попередивши про це
орендодавця не пізніше ніж за 30-ть
(тридцять) календарних днів (п. 7.2.
договору).

Відповідно до акту приймання-передачі
від 01.10.2011р., який додається до позовної
заяви (а.с. 13), орендодавець належним
чином передав, а орендар прийняв
розташовані за адресою:
Дніпропетровська обл., м. Синельникове,
вул. Леніна нежитлові приміщення.
Сторони договору підтвердили, що
прийняті приміщення на момент передачі
знаходяться в належному стані і є
придатними для використання у
відповідності до мети оренди.

Позивач вказує на те, що відповідач
починаючи з моменту укладання
договору, а саме з жовтня 2011 року,
фактично здійснював користування
приміщеннями орендодавця до вересня 2012
року. У вересні 2012 року орендодавець,
без будь яких попереджень, без
узгодження акту приймання-передачі,
покинув орендовані приміщення.

Під час дії договору позивачем було
нарахована плата за користування
орендованими приміщеннями на загальну
суму 94 686, 60 грн., обґрунтованість
нарахованих сум в повній мірі
підтверджується узгодженим між
сторонами актами приймання-передачі
послуг, а саме: № 10 від 31.10.2011р. у сумі - 6
542, 88 грн.; № 11 від 30.11.2011р. у сумі - 6 385, 80
грн.; № 12 від 30.12.2011р. у сумі - 6 338, 76
грн.; № 1 від 31.01.2012р. у сумі - 6 340, 68 грн.; №
2 від 29.02.2012р. у сумі - 6 318, 00 грн.; № 3 від
30.03.2012р. у сумі - 6 332, 28 грн.; № 4 від
28.04.2012р. у сумі - 6 372, 78 грн.; № 5 від
31.05.2012р. у сумі - 6 606, 24 грн.; № 6 від
27.06.2012р. у сумі - 9 198, 78 грн.; № 7 від
31.07.2012р. у сумі - 17 125, 20 грн.; № 8 від
31.08.2012р. у сумі - 17 125, 20 грн.

З позовної заяви вбачається, що не
зважаючи на зобов'язання, які договором
покладено на орендаря, Товариство з
обмеженою відповідальністю "ДП
Втормет" здійснило оплату лише
частково, сплативши на користь
орендодавця грошові кошти у сумі 45 088, 69
грн. Решта суми, а саме - 49 597, 91 грн.
залишилась не сплаченою.

Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем за
користування орендними приміщеннями,
відповідно договору оренди нежитлових
приміщень № 177/08 від 01.10.11р., складає у
сумі 49 597, 91 грн.

Як свідчать матеріали справи,
наявність договірних зобов'язань між
позивачем та відповідачем, розміру
суми заборгованості, а також обов'язку
погашення відповідачем на користь
позивача сум заборгованості за
договором оренди підтверджується:
договором оренди № 177/08 від 01.10.2011р.,
актом № 1 приймання-передачі
приміщення від 01.10.2011р., актами
прийому-передачі виконаних послуг з
жовтня 2011 року по серпень 2012 року, що
був отриманий відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, позивач
просить суд стягнути з відповідача
заборгованість за користування
орендними приміщеннями у сумі 49 597, 91
грн.

Доказів виконання оплати за
користування орендними приміщеннями,
за договором оренди № 177/08 від 01.10.2011р. у
розмірі 49 597, 91 грн. на момент розгляду
спору відповідач не надав, доводи
позивача, наведені в обґрунтування
позову, не спростував.

Приймаючи рішення господарський суд
виходить із наступного.

Згідно ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.
Аналогічні норми містяться у ст. 283
Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 762 Цивільного кодексу
України, за користування майном з
наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.
Якщо розмір плати не встановлений
договором, він визначається з
урахуванням споживчої якості речі та
інших обставин, які мають істотне
значення. Плата за користування майном
може вноситися за вибором сторін у
грошовій або натуральній формі.
Форма плати за користування майном
встановлюється договором найму.

У відповідності із ч. 3 ст. 285
Господарського кодексу України
орендар, зокрема, зобов'язаний
своєчасно і в повному обсязі
сплачувати орендну плату.

Згідно ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу
України орендна плата - це фіксований
платіж, який орендар сплачує
орендодавцю незалежно від наслідків
своєї господарської діяльності.
Частина 4 цієї статті визначає, що
строки внесення орендної плати
визначаються в договорі.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору (ст.
174 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
вiд зобов'язання або одностороння змiна
його умов не допускається, якщо iнше не
встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином вiдповiдно до умов договору та
вимог цього Кодексу, iнших актiв
цивiльного законодавства. Якщо у
зобов'язаннi встановлений строк (термiн)
його виконання, то воно пiдлягає
виконанню у цей строк (термiн).

Згідно п. 2 ст. 218 Господарського кодексу
України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Викладене є підставою для задоволення
позову в частині стягнення основного
боргу у загальному розмірі 49 597, 91 грн.

На підставі ст. 625 Цивільного кодексу
України, позивач розрахував та заявив
до стягнення інфляційні втрати у сумі
345, 73 грн. та 3% річних у сумі 1 981, 20 грн.,
згідно розрахунку доданому до позовної
заяви (а.с. 14).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

З огляду на викладене, перевіривши
розрахунки позивача, судом
встановлено, що розрахунок інфляційних
втрат та 3% річних, відповідають вимогам
чинного законодавства.

При викладених обставинах вимоги
позивача щодо стягнення інфляційних
втрат у сумі 345, 73 грн. та 3% річних у сумі
1 981, 20 грн. слід визнати обґрунтованими
і такими, що підлягають задоволенню.

Викладене є підставою для задоволення
позовних вимог у повному обсязі. Судові
витрати по справі слід покласти на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 549, 551, 599, 610, 611,
612, 625, 759, 762 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 173, 193, 218, 285, 283 Господарського
кодексу України, ст. 1 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", ст.ст.
49, 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДП Втормет" (49000,
м. Дніпропетровськ., вул.
Орджонікідзе, буд. 2; ) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Синельниківський ресорний
завод" (52500, Дніпропетровська обл., м.
Синельникове, вул. Леніна, буд. 130; ) - 49 597 (сорок дев'ять тисяч
п'ятсот дев'яносто сім) грн. 91 коп.
основного боргу, 345 (триста сорок п'ять)
грн. 73 коп. інфляційних втрат, 1 981 (одна
тисяча дев'ятсот вісімдесят одна) грн. 20
коп. 3% річних, 1 827 (тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. витрати по
сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Суддя І.Ю. Дубінін

Повне рішення складено 17.03.14р.