ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

14.03.14 № 910/4116/14. Суддя Господарського
суду міста Києва Котков О.В.,
розглянувши матеріали за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Богуславський кар`єр» до Фізичної
особа-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2014 року до канцелярії
Господарського суду міста Києва від
Публічного акціонерного товариства
«Богуславський кар`єр» (позивач) на
розгляд суду надійшла позовна заява №
28 від 06.03.2014 року до Фізичної
особа-підприємця ОСОБА_1 (відповідач) в
якій викладені позовні вимоги про
стягнення грошових коштів.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів надсилання відповідачеві
копії позовної заяви і доданих до неї
документів.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що до позовної
заяви додаються документи, які
підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що позивач, прокурор
зобов'язані при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
та третіх осіб листом з описом
вкладення.

Такі приписи згаданих норм мають на
меті забезпечення, як конституційних
засад змагальності сторін та рівності
усіх учасників процесу перед законом і
судом (п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції
України), так і аналогічних приписів
ст.ст.4-2, 4-3 Господарського
процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної
заяви до розгляду та порушення
провадження у справі суд має бути
впевненим у тому, що зазначені засади
не були порушені заявником позову.

В силу Правил надання послуг поштового
зв'язку, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України № 270 від
05.03.2009 р., розрахунковий документ -
(касовий чек, розрахункова квитанція
тощо) видається відправникові з
додержанням вимог Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" і підтверджує факт надання
послуги відділенням зв'язку.

Згідно з п.п. 59, 61 Постанови Кабінету
Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 "Про
затвердження Правил надання послуг
поштового зв'язку" внутрішні поштові
відправлення з оголошеною цінністю з
описом вкладення подаються для
пересилання відкритими для перевірки
їх вкладення. У разі приймання
внутрішніх поштових відправлень з
оголошеною цінністю з описом вкладення
бланк опису заповнюється відправником
у двох примірниках. Працівник
поштового зв'язку повинен перевірити
відповідність вкладення опису,
розписатися на обох його примірниках і
проставити відбиток календарного
штемпеля.

Таким чином, належним доказом
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви та доданих до неї
документів є опис вкладень в поштовий
конверт та документ, що підтверджує
надання поштових послуг (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо) надані в
оригіналі.

З матеріалів позовної заяви
вбачається, що позивачем в якості
доказу відправлення Фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 копії
позовної заяви та доданих до неї
документів подано копію квитанції та
копію опису вкладення від 06.03.2014 року,
втім з доданої до позовної заяви копії
квитанції не можливо встановити за
якою саме адресою відповідачу було
направлено копію позовної заяви з
доданими до неї документи, оскільки
остання не містить поштового індексу
адресата, а в поданій копії опису
вкладення від 06.03.2014 року також
відсутня адреса адресата, якому було
здійснено відправку поштової
кореспонденції.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно
поданої до суду копії опису вкладення
від 06.03.2014 року вказано про
відправлення позовної заяви від
06.03.2014р., втім до суду подано позовну
заяву № 28 від 06.03.2014р.

Дана обставина є суттєвою, оскільки
нормами ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено право відповідача після
одержання ухвали про порушення
провадження у справі надіслати суду
відзив на позовну заяву, тоді як у
даному випадку відповідач
позбавляється можливості підготувати
обґрунтовані заперечення на позовну
заяву, з урахуванням усіх обставин, на
які посилається заявник та поданих ним
доказів.

Крім того, суд звертає увагу позивача
на те, що відповідно до п. 3.1 Інструкції
"Про безготівкові розрахунки в Україні
в національній валюті", затвердженої
постановою Правління НБУ № 22 від 21.01.2004
р., платіжне доручення оформляється
платником за формою, наведеною в
додатку 2 до вказаної Інструкції,
згідно з вимогами щодо заповнення
реквізитів розрахункових документів,
що викладені в додатку 8 до вказаної
Інструкції.

Згідно додатків 2, 8 зазначеної
інструкції для заповнення реквізиту №
40 платіжного доручення (М.П.) ставиться
відбиток печатки платника, зразок
якої заявлений банку платника в
картці зі зразками підписів та
відбитка печатки, для - реквізиту № 41
(підписи платника) ставляться підписи
(підпис) відповідальних осіб платника,
які вповноважені розпоряджатися
рахунком і зразки підписів яких
заявлені банку платника в картці зі
зразками підписів та відбитка печатки.

На поданому платіжному дорученню № 114
від 05.03.2014 року відсутні підписи та
відбиток печатки платника.

Таким чином, позовна заява не може бути
прийнята до розгляду та підлягає
поверненню для усунення допущеного
порушення, після чого заявник не
позбавлений права повторно звернутись
з позовною заявою до господарського
суду в загальному порядку (ч. 3 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України).

Керуючись п. 6 частини 1 статті 63
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали № 28 від 06.03.2014 року
Публічного акціонерного товариства
«Богуславський кар`єр» до Фізичної
особа-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
грошових коштів - повернути без
розгляду.

Суддя

О.В.Котков