ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

07.03.14 № 910/3819/14 Суддя Ломака В.С.,
розглянувши позовну заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Волес-Фарм»

до Споживчого товариства «Діамед»

про стягнення 32 933,17 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Волес-Фарм»
звернулось до господарського суду
міста Києва з позовом до Споживчого
товариства «Діамед» про стягнення 32
933,17 грн.

Подана Товариством з обмеженою
відповідальністю «Волес-Фарм» позовна
заява про стягнення 32 933,17 грн. не
відповідає вимогам розділу VIII
Господарського процесуального кодексу
України, а тому підлягає поверненню з
посиланням на ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, з
огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо у позовній заяві не вказано
обставин, на яких ґрунтується позовна
вимога, доказів, що підтверджують
викладені в заяві обставини,
обґрунтований розрахунок стягуваної
чи оспорюваної суми.

Згідно з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України, позовна заява повинна містити
виклад обставин, на яких ґрунтуються
позовні вимоги; зазначення доказів, що
підтверджують позов; обґрунтований
розрахунок сум, що стягуються чи
оспорюються; законодавство, на
підставі якого подається позов.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 57 ГПК України
встановлено, що до позовної заяви
додаються документи на підтвердження
обставин, на яких ґрунтуються позовні
вимоги.

Як вбачається з прохальної частини
позовної заяви позивачем заявлено до
стягнення заборгованість у розмірі 32
933,17 грн., натомість, зі змісту позовної
заяви вбачається, що позивач заявляє до
стягнення 34 635,11 грн., з яких: 32 933,17 грн.
основного боргу, 1 324,80 грн. пені, 311,28
грн. 3 % річних, 65,28 грн. інфляційних
втрат, крім того, розрахунку ціни
позову останнім не подано.

Відповідно до абз. 5 п. 3.5 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»,
підставою для повернення позовної
заяви є відсутність викладу обставин,
на яких ґрунтується позовна вимога, та
незазначення доказів, що підтверджують
викладені в заяві обставини.
Господарський суд повертає позовну
заяву, що не містить обґрунтованого
розрахунку стягуваної чи оспорюваної
суми, або такий розрахунок не додано до
заяви.

При цьому, абз. 1 п. 3.5 вказаної постанови
визначено, що недодержання вимог
статті 56 та пунктів 2 і 3 частини першої
статті 57 ГПК тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Згідно зі ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що позивач, прокурор чи
його заступник зобов'язані при поданні
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що до позовної
заяви додаються документи, які
підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

В силу Правил надання послуг поштового
зв'язку, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України № 270 від
05.03.2009 р., розрахунковий документ -
(касовий чек, розрахункова квитанція
тощо) видається відправникові з
додержанням вимог Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" і підтверджує факт надання
послуги відділенням зв'язку.

Таким чином, належним доказом
відправлення відповідачу копії
позовної заяви та доданих до неї
документів є опис вкладень в поштовий
конверт та документ, що підтверджує
надання поштових послуг (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо) надані в
оригіналі.

Відповідно до ст. 93 Цивільного кодексу
України місцезнаходженням юридичної
особи є адреса органу або особи, які
відповідно до установчих документів
юридичної особи чи закону виступають
від її імені.

З матеріалів позовної заяви
вбачається, що позивачем в якості
доказу відправлення відповідачу на
його адресу копії позовної заяви та
доданих до неї документів подано копію
фіскального чеку № 5319 від 11.02.2014 р. та
реєстру згрупованих листів та
бандеролей по України від 11.02.2014 р.

При цьому, як зазначено самим позивачем
в позовній заяві, юридичною адресою
відповідача є: 03134, м. Київ, вул.
Григоровича-Барського, будинок 5, однак
позивачем надано копію фіскального
чеку № 5319 від 11.02.2014 р. та реєстру
згрупованих листів та бандеролей по
України від 11.02.2014 р., які свідчать про
надсилання відповідачу копії позовної
заяви за наступною адресою: 03170, м. Київ,
вул. Чадаєва, буд. 3, кв. 137.

Тобто, позивачем не подано доказів
надсилання відповідачу копії позовної
заяви і доданих до неї документів у
встановленому законом порядку, тому, як
не надано доказів надсилання
відповідачу копії позовної заяви і
доданих до неї документів за його
юридичною адресою (адресою органу або
особи, які відповідно до установчих
документів юридичної особи чи закону
виступають від її імені).

При цьому, позивачем не надано доказів,
що станом на день звернення до суду з
даним позовом, відповідач знаходиться
за адресою на яку скеровано копію
позовної заяви.

Крім того, означений фіскальний чек та
реєстр згрупованих листів та
бандеролей, датовані 11.02.2014 р., що
свідчить про відправку іншої
кореспонденції відповідачу, а не копії
позовної заяви б/н, яка датована 05.03.2014
р.

Дані обставини є суттєвими, оскільки
нормами ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено право відповідача після
одержання ухвали про порушення
провадження у справі надіслати суду
відзив на позовну заяву, тоді як у
даному випадку відповідач
позбавляється можливості підготувати
обґрунтовані заперечення на позовну
заяву, з урахуванням усіх обставин, на
які посилається позивач та поданих ним
доказів.

Відповідно до п. 3.5 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», недодержання вимог
статті 56 та пунктів 2 і 3 частини першої
статті 57 ГПК тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
п. п. 3, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути без розгляду.

Звернути увагу позивача, що після
усунення недоліків, які стали
підставою повернення позовної заяви
без розгляду, він може повторно
звернутися до господарського суду
міста Києва з позовом.

Суддя
В.С. Ломака