ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

06 березня 2014 року
Справа № 913/385/14

Провадження № 15пд/913/385/14

За позовом прокурора Ленінського
району міста Луганська, м.Луганськ

в інтересах держави в особі:

позивача Луганської міської ради,
м.Луганськ

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Восход-С", м.Луганськ

про внесення змін до договору оренди
землі від 08.12.2004, державна реєстрація
від 18.01.2005 за № 5329

Суддя Смола С.В.

Секретар судового засідання Данилкіна
Н.В.

У засіданні брали участь:

від заявника - Голоденко К.О. - прокурор
відділу прокуратури м.Луганська,
службове посвідчення № 020155 від 03.09.2013;

від позивача - Дегтярьова Н.В. - головний
спеціаліст-юрисконсульт відділу
претензійно-позовної роботи та роботи
по взаємодії з органами виконавчого
провадження, довіреність №
И01/03-31/7300/0/2-13 від 21.11.2013;

від відповідача - не прибув.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурором Ленінського району міста
Луганська в інтересах держави в особі
Луганської міської ради заявлено
вимогу про внесення змін до договору
оренди землі від 08.12.2004, державна
реєстрація від 18.01.2005 за № 5329, який
укладений між Луганською міською радою
та Закритим акціонерним товариством
"Восход", відносно земельної ділянки
площею 0,0259 га під будівництво та
розміщення прибудови до будівлі, яка
знаходиться за адресою: м.Луганськ,
вул.Совєтська, 54, а саме: викласти п.8
розділу "Орендна плата" договору у
новій редакції: "8. Річна орендна плата
встановлюється у розмірі земельного
податку збільшеного на коефіцієнт 3".

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 07.02.2014 було
порушено провадження у справі та її
розгляд призначений на 24.02.2014.

Відповідач клопотанням б/н від 17.02.2014
просив розглянути справу без участі
представника, зазначив, що позовні
вимоги не визнає, обґрунтування своїх
доводів не навів.

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 24.02.2014 розгляд
справи був відкладений на 06.03.2014 та
відповідно до ст.25 Господарського
процесуального кодексу України
здійснена заміна відповідача у справі -
Закритого акціонерного товариства
"Восход", його правонаступником -
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Восход-С".

Заявою б/н від 06.03.214 представник
позивача та прокурор зазначили, що
внести зміни слід тільки в абзац перший
п.8 розділу "Орендна плата" договору.

Вказану заяву суд вважає письмовими
поясненнями у справі і приймає їх до
уваги.

Поясненням від 06.03.2014 № 176-385 вих-14
прокурор зазначив, що відповідно до п.35
договору оренди землі реорганізація
юридичної особи шляхом її перетворення
не є підставою для зміни умов та
розірвання договору оренди землі, а
згідно положень статуту Товариства з
обмеженою відповідальністю "Восход-С"
створено шляхом перетворення
Закритого акціонерного товариства
"Восход" та є його правонаступником,
тому позовні вимоги слід задовольнити
в повному обсязі.

Відповідач не скористався своїм
правом, передбаченим ст.22
Господарського процесуального кодексу
України, не забезпечив участі
повноважного представника у судовому
засіданні, хоча про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Згідно до п.п. 3.9.1, 3.9.2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом. У
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців № 18159167
місцезнаходженням відповідача є:
вул.Совєтская, б.54, м.Луганськ. На
вказану адресу господарський суд і
надсилав поштову кореспонденцію.

Відповідно до п.3.1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №18
від 26.12.2011 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" місцезнаходження
юридичної особи або місце проживання
фізичної особи-підприємця
визначається на підставі відомостей,
внесених до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (ст.17 Закону України
„Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців").

Згідно з ст.18 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців" від 15.05.2003
№755-IV якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного
реєстру, були внесені до нього, то такі
відомості вважаються достовірними і
можуть бути використані в спорі з
третьою особою, доки до них не внесено
відповідних змін.

У судовому засіданні 06.03.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
заявника та позивача, господарський
суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно зі ст.13 Конституції України
земля є об'єктом права власності
українського народу. Від імені
українського народу права власника
здійснюють органи державної влади та
органи місцевого самоврядування в
межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст.ст.142-145 Конституції
України до матеріальної основи органів
місцевого самоврядування, крім інших
об'єктів, належить земля, управління
якою здійснюють територіальні громади
через органи самоврядування в межах
повноважень шляхом прийняття рішень.
Права органів самоврядування
захищаються у судовому порядку.

Статтею 121 Конституції України
передбачено, що на органи прокуратури
України покладається представництво
інтересів громадян або держави в судах
у випадках, визначених законом.

Відповідно до ст.20 Закону України "Про
прокуратуру" при виявленні порушень
закону прокурор у межах своєї
компетенції має право звертатися до
суду в передбачених законом випадках.

Статтею 361 Закону України "Про
прокуратуру" визначено, що підставою
представництва прокурором в суді
інтересів держави є наявність порушень
або загрози порушень інтересів
держави.

Підставою звернення прокурора
Ленінського району міста Луганська з
даною позовною заявою до суду в
інтересах держави в особі Луганської
міської ради є порушення відповідачем
встановленого державою порядку
користування земельною ділянкою,
оскільки невнесення змін до договору
оренди землі тягне за собою
недоотримання коштів до міського
бюджету та є порушенням вимог діючого
законодавства.

Рішенням Луганської міської ради від
30.11.2004 № 27/329 вирішено передати
Закритому акціонерному товариству
"Восход" в оренду терміном на 49 років
земельну ділянку площею 0,0259 га, яка
знаходиться за адресою: м.Луганськ,
вул.Совєтська, 54.

На виконання вказаного рішення між
Луганською міською радою та Закритим
акціонерним товариством "Восход",
правонаступником якого є Товариство з
обмеженою відповідальністю "Восход-С"
було укладено договір оренди землі від
08.12.2004, державна реєстрація від 18.01.2005 за
№ 5329.

Відповідно до п.8 договору річна
орендна плата встановлюється у розмірі
земельного податку (річного), який діє
на момент укладення договору оренди
земельної ділянки збільшеного на
коефіцієнт 2,5 (довідка у вигляді
розрахунку про розмір земельного
податку (річного), який діє на момент
укладення договору оренди земельної
ділянки додається до даного договору
та є його невід'ємною частиною).

Згідно до п.30 договору зміна умов
договору здійснюється у письмовій
формі за взаємною згодою сторін. У разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору спір розв'язується у судовому
порядку.

В п.35 договору сторони передбачили, що
реорганізація юридичної
особи-орендаря шляхом її перетворення
не є підставою для зміни умов або
розірвання договору оренди землі,
реорганізація юридичної особи
орендаря іншим шляхом є підставою для
зміни умов або розірвання договору
оренди землі.

З набранням з 01.01.2011 чинності
Податковим кодексом України було
змінено розмір орендної плати та
встановлений її мінімальний та
максимальний розміри.

Вказані обставини стали підставою для
звернення прокурора Ленінського
району міста Луганська в інтересах
держави в особі позивача з даним
позовом до суду.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про
оренду землі" відносини, пов'язані з
орендою землі, регулюються Земельним
кодексом України, Цивільним кодексом
України, цим Законом, законами України,
іншими нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цих Законів, а
також договором оренди землі.

Стаття 30 Закону України "Про оренду
землі" передбачає, що зміна умов
договору оренди землі здійснюється за
взаємною згодою сторін. У разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору оренди землі спір вирішується
в судовому порядку.

Стаття 651 Цивільного кодексу України
визначає, що підставами для зміни або
розірвання договору є згода сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом; за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Обґрунтованою суд вважає вимогу
прокурора про викладення абзацу
першого п.8 розділу "Орендна плата"
договору у новій редакції: "Річна
орендна плата встановлюється у розмірі
земельного податку збільшеного на
коефіцієнт 3", враховуючи наступне.

Податковим кодексом України, який
набув чинності 01.01.2011, зокрема,
встановлено, що плата за землю -
загальнодержавний податок, який
справляється у формі земельного
податку та орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності (п.п.14.1.147 п.14.1 ст.14), а орендна
плата за земельні ділянки державної і
комунальної власності - обов'язковий
платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою (п.п.14.1.136 п.14.1 ст.14).

Згідно ст.288 Податкового кодексу
України підставою для нарахування
орендної плати за земельну ділянку є
договір оренди такої земельної
ділянки. Органи виконавчої влади та
органи місцевого самоврядування, які
укладають договори оренди землі,
повинні до 1 лютого подавати органу
державної податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
переліки орендарів, з якими укладено
договори оренди землі на поточний рік,
та інформувати відповідний орган
державної податкової служби про
укладення нових, внесення змін до
існуючих договорів оренди землі та їх
розірвання до 1 числа місяця, що настає
за місяцем, у якому відбулися зазначені
зміни. Платником орендної плати є
орендар земельної ділянки. Об'єктом
оподаткування є земельна ділянка,
надана в оренду. Розмір та умови
внесення орендної плати
встановлюються у договорі оренди між
орендодавцем (власником) і орендарем.
Розмір орендної плати встановлюється у
договорі оренди, але річна сума
платежу: не може бути меншою: для земель
сільськогосподарського призначення -
розміру земельного податку, що
встановлюється цим розділом; для інших
категорій земель - трикратного розміру
земельного податку, що встановлюється
цим розділом; не може перевищувати: а)
для земельних ділянок, наданих для
розміщення, будівництва,
обслуговування та експлуатації
об'єктів енергетики, які виробляють
електричну енергію з відновлюваних
джерел енергії, включаючи технологічну
інфраструктуру таких об'єктів
(виробничі приміщення, бази,
розподільчі пункти (пристрої),
електричні підстанції, електричні
мережі), - 3 відсотки нормативної
грошової оцінки; б) для земельних
ділянок, які перебувають у державній
або комунальній власності та надані
для будівництва та/або експлуатації
аеродромів - чотирикратний розмір
земельного податку, що встановлюється
цим розділом; в) для інших земельних
ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків
нормативної грошової оцінки.

Відповідно до ст.290 Податкового кодексу
України плата за землю зараховується
до відповідних місцевих бюджетів у
порядку, визначеному Бюджетним
кодексом України для плати за землю.

Пунктом 34 ч.1 ст.26 Закону України "Про
місцеве самоврядування" передбачено,
що виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської ради
вирішуються питання регулювання
земельних відносин.

Рішенням Луганської міської ради 9/12
від 27.05.2011 "Про деякі питання щодо
орендної плати за землю у м.Луганську"
встановлено, що при прийнятті
Луганською міською радою рішень про
передачу фізичним та юридичним особам
в оренду земельних ділянок та при
внесенні змін до вказаних рішень та до
договорів оренди землі щодо зміни
розміру річної орендної плати, розмір
річної орендної плати за земельну
ділянку встановлюється у цих рішеннях
та у договорах оренди землі у розмірі
земельного податку із застосуванням до
нього договірного коефіцієнту залежно
від мети використання земельної
ділянки. В абзаці 3 п.1 цього рішення
зазначено, що у разі передачі земельної
ділянки в оренду під декілька цілей
використання без визначення площ
земельних ділянок, які (площі) будуть
використовуватися під певну мету, та
які (площі) є складовими загальної
площі земельної ділянки, яка
передається в оренду, при визначені,
згідно додатку до даного рішення,
договірного коефіцієнту, відносно
загальної площі вказаної земельної
ділянки, застосовується максимальний
договірний коефіцієнт земельної
ділянки під які (цілі) вона передається.
У додатку до цього рішення зазначено,
що якщо земельна ділянка
використовується під інші об'єкти ніж
зазначені у ньому, застосовується
договірний коефіцієнт 3.

Відповідно до абзацу 1 п.п.2.19. п.2
постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 6 від
17.05.2011 "Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин" у разі
прийняття уповноваженим органом
рішення про внесення змін до ставок
орендної плати за землю та
затвердження нових коефіцієнтів, що
використовуються для розрахунку
орендної плати за земельні ділянки,
такі обставини можуть не братися судом
до уваги лише у разі скасування
відповідного рішення органу
виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування в
установленому законом порядку.

В даному випадку відповідно до п.14
договору метою використання земельної
ділянки визначено під будівництво та
розміщення прибудови до будівлі, тобто
прокурор правомірно просить
застосувати договірний коефіцієнт 3.

В п.35 договору сторони передбачили, що
реорганізація юридичної
особи-орендаря шляхом її перетворення
не є підставою для зміни умов або
розірвання договору оренди землі,
реорганізація юридичної особи
орендаря іншим шляхом є підставою для
зміни умов або розірвання договору
оренди землі.

Відповідно до ч.4 ст.32 Закону України
"Про оренду землі" перехід права
власності на орендовану земельну
ділянку до іншої особи, а також
реорганізація юридичної
особи-орендаря не є підставою для
зміни умов або розірвання договору,
якщо інше не передбачено договором
оренди землі.

Згідно із ст.632 Цивільного кодексу
України ціна в договорі встановлюється
за домовленістю сторін. У випадках,
установлених законом, застосовуються
ціни (тарифи, ставки тощо), які
встановлюються або регулюються
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування.

Можливість внесення змін до договору
оренди земельної ділянки передбачена
чинним земельним законодавством та
умовами договору оренди (п.30 договору).

Відповідно до ч.3 ст.653 Цивільного
кодексу України якщо договір
змінюється або розривається у судовому
порядку, зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту набрання
рішенням суду про зміну або розірвання
договору законної сили.

Таким чином, є обґрунтованою вимога
прокурора Ленінського району міста
Луганська про внесення змін до
договору оренди землі від 08.12.2004,
державна реєстрація від 18.01.2005 за № 5329,
який укладений між Луганською міською
радою та Закритим акціонерним
товариством "Восход".

Вирішуючи питання про розподіл
судового збору, суд виходить з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.2 ст.34 Господарського
процесуального кодексу України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Позивач до матеріалів справи у якості
доказів на підтвердження звернення до
відповідача з пропозицією внести зміни
у договір оренди землі додано лист від
18.09.2012 № И01/03-13/5532/0/2-12 (а.с.23), який
направлений керівнику Закритого
акціонерного товариства "Восход"
простою кореспонденцією. Вказаний лист
не може бути прийнятий судом у якості
належних доказів звернення до
відповідача з пропозицією внести зміни
у договір оренди землі, оскільки 12.04.2011
було припинено державну реєстрацію
Закритого акціонерного товариства
"Восход", про що в витягу з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України № 18159167 мається
відповідний запис № 9008962, і
створено Товариство з обмеженою
відповідальністю "Восход-С", яке є
правонаступником Закритого
акціонерного товариства "Восход".

Відповідно до ч.4 ст.89 Цивільного
кодексу України до єдиного державного
реєстру вносяться відомості про
організаційно-правову форму
юридичної особи, її найменування,
місцезнаходження, органи управління,
філії та представництва, мету установи,
а також інші відомості, встановлені
законом.

Згідно ст.1 Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців" єдиний державний
реєстр юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців - автоматизована
система збирання, накопичення,
захисту, обліку та надання інформації
про юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців.

Частиною 2 ст.17 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців"
встановлено, що в єдиному державну
реєстрі містяться відомості, зокрема,
дані про юридичних осіб,
правонаступником яких є
зареєстрована юридична особа.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців"
інформація про проведення державної
реєстрації юридичної особи, зміну
місцезнаходження юридичної особи,
зміну найменування юридичної особи,
прийняття засновниками (учасниками),
судом або уповноваженим органом
рішення про виділ, прийняття
засновниками (учасниками) або
уповноваженим ними органом рішення
щодо припинення юридичної особи, про
втрати оригіналів установчих
документів, про персональний склад
комісії з припинення (комісії з
реорганізації, ліквідаційної комісії)
та її голову або призначення
ліквідатора, постановлення судового
рішення щодо припинення юридичної
особи, якщо таке рішення не пов'язане
з банкрутством юридичної особи,
постановлення судового рішення щодо
порушення провадження у справі про
банкрутство юридичної особи, про
зменшення статутного (складеного
капіталу юридичної особи, проведення
державної реєстрації припинення
юридичної особи, проведення державної
реєстрації припинення юридичної
особи за принципом мовчазної згоди,
подання державному реєстраторові
заяви про припинення
підприємницької діяльності
фізичною особою - підприємцем за її
рішенням, про постановлення судового
рішення щодо припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця, якщо таке рішення
не пов'язане з банкрутством фізичної
особи - підприємця, про прізвище, ім'я,
по батькові спадкоємця, опікуна,
піклувальника чи управителя майна
фізичної особи - підприємця, дату їх
призначення, про постановлення
судового рішення щодо порушення
провадження у справі про банкрутство
фізичної особи - підприємця, про
проведення державної реєстрації
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця, про
проведення державної реєстрації
припинення підприємницької
діяльності фізичної особи -
підприємця за принципом мовчазної
згоди, про постановлення судового
рішення щодо припинення провадження у
справі про банкрутство юридичної
особи або фізичної особи -
підприємця підлягає обов'язковому
опублікуванню в спеціалізованому
друкованому засобі масової
інформації.

Відповідно до п.1.6 наказу Міністерства
юстиції України від 14.12.2012 № 1856/5 "Про
затвердження порядку надання
відомостей з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців" відомості, що
містяться в Єдиному державному
реєстрі, є відкритими і
загальнодоступними, за винятком
реєстраційних номерів облікових
карток платників податків, відомостей
про відкриття та закриття рахунків,
накладення та зняття арештів на
рахунки та майно.

Пунктом 1.7 вказаного наказу
передбачено, що відомості, що
сформовані програмними засобами
ведення Єдиного державного реєстру,
надаються у вигляді інформації з
Єдиного державного реєстру в
електронному вигляді, що
відображається на офіційному веб-сайті
розпорядника Єдиного державного
реєстру, веб-сайті технічного
адміністратора Єдиного державного
реєстру, Реєстраційному порталі.

Враховуючи викладене, позивач мав
можливість дізнатися про
правонаступництво відповідача і
направити пропозицію про внесення змін
до договору оренди землі належному
відповідачу, але не скористався цим,
тому суд вважає, що позивачем не надано
належних доказів звернення до
відповідача з пропозицією про внесення
змін у договір оренди землі від 08.12.2004,
державна реєстрація від 18.01.2005 за № 5329.

В судовому засіданні 07.03.2014 представник
позивача повідомив, що доказів
надіслання зазначеного листа немає.

Відповідач в свою чергу також не
звертався до позивача з пропозицією
укласти договір про внесення змін у
договір оренди землі.

Таким чином, жодна із сторін не вжила
належних заходів для внесення змін у
договір оренди землі від 08.12.2004,
державна реєстрація від 18.01.2005 за № 5329,
в добровільному порядку, з огляду на що
судовий збір покладається на позивача
та відповідача порівну.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов прокурора Ленінського району
міста Луганська в інтересах держави в
особі Луганської міської ради до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Восход-С"
задовольнити повністю.

2. Внести зміни до договору оренди землі
від 08.12.2004, державна реєстрація від
18.01.2005 за № 5329, який укладений між
Луганською міською радою та Закритим
акціонерним товариством "Восход",
відносно земельної ділянки площею 0,0259
га під будівництво та розміщення
прибудови до будівлі, яка знаходиться
за адресою: м.Луганськ, вул.Совєтська, 54,
виклавши абзац перший п.8 розділу
"Орендна плата" вказаного договору у
наступній редакції: "Річна орендна
плата встановлюється у розмірі
земельного податку збільшеного на
коефіцієнт 3".

3. Стягнути з Луганської міської ради,
вул.Коцюбинського, б.14, м.Луганськ,
ідентифікаційний код 26070794, в доход
державного бюджету України на поточний
рахунок 3006, банк отримувача: ГУ
ДКСУ в Луганській області, одержувач -
УДКСУ у м.Луганську, МФО 804013, код за
, код класифікації доходів
(ККД): 22030001, назва "Судовий збір"
(Державна судова адміністрація
України, 050); символ звітності банку: 206,
судовий збір у сумі 609 грн. 00 коп., видати
наказ після набрання рішенням законної
сили Ленінській об'єднаній Державній
податковій інспекції у м.Луганську
Головного управління Міндоходів у
Луганській області.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Восход-С",
вул.Совєтская, б.54, м.Луганськ,
ідентифікаційний код 31537637, в доход
державного бюджету України на поточний
рахунок 3006, банк отримувача: ГУ
ДКСУ в Луганській області, одержувач -
УДКСУ у м.Луганську, МФО 804013, код за
, код класифікації доходів
(ККД): 22030001, назва "Судовий збір"
(Державна судова адміністрація
України, 050); символ звітності банку: 206,
судовий збір у сумі 609 грн. 00 коп., видати
наказ після набрання рішенням законної
сили Ленінській об'єднаній Державній
податковій інспекції у м.Луганську
Головного управління Міндоходів у
Луганській області.

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 07.03.2014.

Суддя
С.В. Смола