ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2014 р.
Справа № 909/960/13

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

головуючого - судді
Кравчук Н. М.

суддів
Гнатюк Г.М.

Мирутенко О.Л.

розглянувши апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Авіакомпанія "САТ"
(надалі ТзОВ "Авіакомпанія "САТ") б/н від
19.12.2013року

на рішення господарського суду
Івано-Франківської області від 07.11.2013
року

у справі № 909/960/13

за позовом ТзОВ
"Авіакомпанія "САТ", м. Івано-Франківськ

до відповідача 1 публічного
акціонерного товариства
"Західінкомбанк" (надалі ПАТ
"Західінкомбанк"), м. Луцьк

до відповідача 2 товариства з
обмеженою відповідальністю
"Укрінтехбуд" (надалі ТзОВ
"Укрінтехбуд"), м. Івано-Франківськ

про розірвання
договору іпотеки від 14.04.2006 року.

з участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача 1: Гайдей В.В. -
представник (довіреність від 16.09.2013р. №
3221-19);

від відповідача 2: не з`явився;

Представнику відповідача-1
роз'яснено права та обов'язки,
передбачені ст.22, ст.28 ГПК України.
Клопотання про технічну фіксацію
судового процесу від сторін не
поступало, заяв про відвід суддів не
надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Івано-Франківської області від 07.11.2013
року у справі № 909/960/13 у задоволенні
позовних вимог ТзОВ "Авіакомпанія "САТ"
до ПАТ "Західінкомбанк", ТзОВ
"Укрінтехбуд" про розірвання договору
іпотеки від 14.04.2006 року - відмовлено
повністю.

Не погоджуючись з даним рішенням,
позивач оскаржив його в апеляційному
порядку.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 20.01.2014р.
прийнято апеляційну скаргу до
провадження та призначено до розгляду
в судовому засіданні на 06.02.2014р. Ухвалою
суду від 06.02.2014р. розгляд справи
відкладено на 20.02.2014р.

Позивач жодного разу в судове
засідання не з»явився.

Представник відповідача-1 в судовому
засіданні та у відзиві на апеляційну
скаргу б/н від 30.01.14р. проти доводів
апеляційної скарги заперечив, вважає
її безпідставною та необґрунтованою,
просить суд в задоволенні апеляційної
скарги відмовити, рішення
господарського суду
Івано-Франківської області від 07.11.13р.
залишити без змін.

Відповідач - 2 в судові засідання
жодного разу не з'явився, вимоги ухвал
суду не виконав, відзиву на апеляційну
скаргу не подав, хоча належним чином
був повідомлений про час та місце
розгляду справи. Ухвали суду
надсилались відповідачу на адресу,
зазначену у позовній заяві.

Дослідивши матеріали справи,
апеляційну скаргу, відзив на
апеляційну скаргу, заслухавши
пояснення представника відповідача-1,
колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду
прийшла до висновку про залишення без
змін рішення місцевого господарського
суду з огляду на наступне:

13 квітня 2006 року між товариством з
обмеженою відповідальністю КБ
"Західінкомбанк", правонаступником
якого є публічне акціонерне товариство
"Західінкомбанк" та товариством з
обмеженою відповідальністю
"Укрінтехбуд" було укладено кредитний
договір № 1304/06 (а.с. 12-14), нотаріально
засвідчений приватним нотаріусом
Івано-Франківського міського
нотаріального округу Кочан М.В. і
зареєстрований в державному реєстрі
правочинів за № 241 - Д., до якого були
укладені додаткові угоди № 1 від
01.08.2006р. та № 2 від 24.10.2008р.

Відповідно до п.1.1 вказаного договору
кредитор (відповідач-1) надає
позичальнику (відповідач-2) грошові
кошти для купівлі спецтехніки, оплату
за матеріали і послуги в сумі 840 000,00 грн.
на умовах, визначених даним договором,
із сплатою 19 % річних.

Додатковою угодою № 1 від 01.08.2006р.
внесено зміни до кредитного договору
від 13.04.2006р., якою пункт 1.1 викладено в
наступній редакції: «кредитор
(відповідач-1) надає позичальнику
(відповідач-2) грошові кошти для купівлі
спецтехніки, оплату за матеріали і
послуги в сумі 1 200 000,00 грн. на умовах,
визначених даним договором, із сплатою
19 % річних. (а.с.15)

Підпунктом 1.2 та 1.3 договору термін
користування кредитними коштами
встановлюється до 13 квітня 2009р.
включно, а в разі невиконання
позичальником будь-якої з умов даного
договору - до першої письмової вимоги
кредитора. Позичальник зобов'язується
сплачувати процентну ставку за
користування кредитними коштами з
урахуванням індексу інфляції за
попередній місяць.

За умовами п. 6.5. договору при зміні
кредитної політики, рівня інфляції та
настанні інших об'єктивних обставин,
кредитор за письмовим повідомленням
позичальника має право змінювати
відсоткову ставку встановлену за
користування кредитними коштами, що
оформляється додатковою угодою.

З матеріалів справи вбачається, що
додатковою угодою № 2 до кредитного
договору від 24.10.2008р. сторони погодили
сплату 24% річних з урахуванням індексу
інфляції за попередній місяць. (а.с. 16)

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 14.04.2006р. між
ТзОВ КБ "Західінкомбанк"
(Іпотекодержатель), ТзОВ «Авіакомпанія
«САТ» (Іпотекодавець) та ТзОВ
"Укрінтехбуд"(Позичальник) було
укладено договір іпотеки, відповідно
до п. 1.1. якого Іпотекодавець - майновий
поручитель передає в іпотеку нерухоме
майно, зокрема, адміністративні
приміщення, площею 135 кв. м., що
знаходяться за адресою вул.
Ленкавського, буд. № 20, м.
Івано-Франківськ та належать на праві
приватної власності товариству з
обмеженою відповідальністю
"Авіакомпанія "САТ", Іпотекодержателю.

Додатковою угодою від 07.08.2006р. внесено
зміни в договір іпотеки від 14.04.2006р.:
пункт 2.1 викладено в наступній
редакції: «кредитор (відповідач-1) надає
позичальнику (відповідач-2) грошові
кошти для купівлі спецтехніки, оплату
за матеріали і послуги в сумі 1 200 000,00
грн. на умовах, визначених даним
договором, із сплатою 19 % річних. (а.с.22)

28.07.2013р. позивач, керуючись ст. 11 ГПК
України, з метою досудового
врегулювання спору звернувся до сторін
по договору з пропозицією розірвати
договір іпотеки від 14.04.2006р. на підставі
ст. 652 ЦК країни, однак відповідачі
відмовилися.

Вказані обставини стали підставою
звернення з позовом ТзОВ «Авіакомпанія
«САТ» про розірвання договору іпотеки
від 14.04.2006 року, укладеного між ТзОВ КБ
"Західінкомбанк" (Іпотекодержатель),
ТзОВ «Авіакомпанія «САТ»
(Іпотекодавець) та ТзОВ
"Укрінтехбуд"(Позичальник). Позивач
свої вимоги обґрунтовує тим, що
підписанням відповідачами додаткових
угод до кредитного договору без його
згоди як поручителя було змінено
основне зобов'язання шляхом збільшення
розміру процентної ставки за
користування кредитом, внаслідок чого
було збільшено обсяг його
відповідальності.

При прийнятті постанови суд
апеляційної інстанції виходить з
наступного.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу
України визначено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно зі ст. 627 Цивільного
кодексу України сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Статтею 188 Господарського
кодексу України передбачено, що зміна
та розірвання господарських договорів
в односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором. Сторона
договору, яка вважає за необхідне
змінити або розірвати договір, повинна
надіслати пропозиції про це другій
стороні за договором. Сторона договору,
яка одержала пропозицію про зміну чи
розірвання договору, у двадцятиденний
строк після одержання пропозиції
повідомляє другу сторону про
результати її розгляду. У разі якщо
сторони не досягли згоди щодо зміни
(розірвання) договору або у разі
неодержання відповіді у встановлений
строк з урахуванням часу поштового
обігу, заінтересована сторона має
право передати спір на вирішення суду.

Підстави розірвання договору
передбачені положеннями ст. 651
Цивільного кодексу України, згідно
якої зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Жодного доказу
порушення банком умов іпотечного
договору, позивачем не надано.

Частина 3 ст. 652 Цивільного кодексу
України передбачає наслідки
розірвання договору. Зміна договору у
зв'язку з істотною зміною обставин
допускається за рішенням суду у
виняткових випадках, коли розірвання
договору суперечить суспільним
інтересам або потягне для сторін шкоду,
яка значно перевищує затрати,
необхідні для виконання договору на
умовах, змінених судом (ч.4 ст. 652
Цивільного кодексу України).

Згідно із ст.. 652 Цивільного
кодексу України якщо сторони не
досягли згоди щодо приведення договору
у відповідність з обставинами, які
істотно змінились, або щодо його
розірвання, договір може бути
розірваний з підстав, встановлених
частиною четвертою цієї статті, -
змінений за рішенням суду на вимогу
заінтересованої сторони за наявності
одночасно чотирьох умов: 1) в момент
укладення договору сторони виходили з
того, що така зміна обставин не настане;
2) зміна договору зумовлена причинами,
які заінтересована сторона не могла
усунути після їх виникнення при всій
турботливості та обачності, які від неї
вимагалися; 3) виконання договору
порушило б співвідношення майнових
інтересів сторін і позбавило б
заінтересовану сторону того, що вона
розраховувала при укладенні договору;
4) із суті договору або звичаїв ділового
обороту не випливає, що ризик зміни
обставин несе заінтересована сторона.

Отже, закон пов'язує можливість
розірвання договору у судовому порядку
безпосередньо не з наявністю істотної
зміни обставин, а за наявністі чотирьох
умов, визначених ст. 652 Цивільного
кодексу України, при істотній зміні
обставин.

При цьому, частинами 4, 5 статті 3
Закону України "Про іпотеку"
встановлено, що іпотекою може бути
забезпечене виконання дійсного
зобов'язання або задоволення вимоги,
яка може виникнути в майбутньому на
підставі договору, що набрав чинності.
Іпотека має похідний характер від
основного зобов'язання і є дійсною до
припинення основного зобов'язання або
до закінчення строку дії іпотечного
договору. Договір іпотеки від 14.04.2006
року, відповідно до пункту 8.1. діє до
повного виконання іпотекодавцем
(позичальником) зобов'язань за даним
кредитним договором та додатковими до
нього договорами.

Враховуючи положення норм закону,
іпотека є спеціальним заходом
майнового характеру, який спрямований
на забезпечення виконання основного
зобов'язання, підставою якого є договір

Згідно із ст. 17 Закону України «Про
іпотеку» іпотека припиняється у разі:
припинення основного зобов'язання або
закінчення строку дії іпотечного
договору; реалізації предмета іпотеки
відповідно до цього Закону; набуття
іпотекодержателем права власності на
предмет іпотеки; визнання іпотечного
договору недійсним; знищення (втрати)
переданої в іпотеку будівлі (споруди),
якщо іпотекодавець не відновив її.

Таким чином, оскаржуваним договором
іпотеки та чинним законодавством
України не передбачена можливість його
розірвання у разі зміни відсоткової
ставки за основним зобов'язанням -
кредитним договором, а тому зміна такої
ставки за основним зобов'язанням без
згоди іпотекодавця не є порушенням
умов іпотечного договору та підставою
для його розірвання, оскільки
оскаржуваний правочин містить
положення про забезпечення іпотекою
зобов'язання, як за кредитним
договором, так і додатковими до нього
договорами, що є його невід'ємною
частиною.

Відтак, беручи до уваги все
вищенаведене та, виходячи з аналізу
вищезазначених норм права, колегія
суддів Львівського апеляційного
господарського суду приходить до
висновку, що судом першої інстанції
правомірно відмовлено ТзОВ
«Авіакомпанія «САТ» у задоволенні
позовних вимог про розірвання договору
іпотеки від 14.04.2006р. укладеного між
ТзОВ КБ "Західінкомбанк", ТзОВ
«Авіакомпанія «САТ» та ТзОВ
"Укрінтехбуд".

Статтею 32 ГПК України
встановлено, що доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Проте, скаржником не подано доказів,
які б підтверджували обставини,
викладені в позовній заяві, а доводи,
наведені в апеляційній скарзі, не
спростовують правомірність висновків,
викладених в оспорюваному рішенні суду
першої інстанції.

З огляду на викладене, суд
апеляційної інстанції вважає, що
рішення місцевого господарського суду
є законним, обґрунтованим, прийнятим з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому його слід
залишити без змін, а апеляційну скаргу
без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, Львівський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Рішення господарського суду
Івано-Франківської області від 07.11.2013р.
у справі № 909/960/13 залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної
сили з дня її прийняття і може бути

оскаржена в касаційному порядку
згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України.

3. Справу передати в
господарський суд Івано-Франківської
області.

Головуючий суддя
Кравчук Н.М.

судді
Гнатюк Г.М.

Мирутенко О.Л.