ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19 березня 2014 р.
Справа № 903/133/14за позовом державного
підприємства «Український державний
центр радіочастот» в особі Волинської
філії

до товариства з обмеженою
відповідальністю
«Зв'язоккомплектсервіс», м.Луцьк

про стягнення 10681,09 грн.,

Суддя Якушева І.О.,

при
секретарі судового засідання Хомич О.В.

за участю представників:

від позивача: Шемет І.К. (дов. № 5-2/14784 від
13.09.2013р.),

від відповідача: н/з

Суть спору: позивач в позовній
заяві просить стягнути з відповідача
10681,09. грн. збитків.

На обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на те, що між
сторонами було укладено договір на
виконання технічного нагляду за
будівництвом №4/05-2011 від 04.05.2011р., згідно
з умовами якого відповідач здійснював
технічний нагляд під час будівельних
робіт по завершенню реконструкції з
розширенням житлового будинку під
адміністративну будівлю з вбудованими
гаражами та паливною на вул. Кривий Вал,
41-б у м. Луцьку, позивач оплатив
виконані позивачем роботи; згідно з
актом №06-21/183 від 16.12.2013р. Державною
фінансовою інспекцією України
виявлено зайво сплачені кошти в
розмірі 10681,09 грн. внаслідок невірного
проведення розрахунку; вказує, що
внаслідок оплати завищеної вартості
робіт з технічного нагляду державне
підприємство «Український державний
центр радіочастот» зазнало збитків на
суму 10681,09 грн.

Відповідач повноважного представника
в судове засідання не направив, відзиву
на позов не подав, суми позову не
оспорив.

Відповідно до ч.1 ст.64 ГПК України в
редакції доповнень, внесених Законом
України №2453-VІ від 7.07.2010р., ухвала про
порушення провадження у справі
надсилається сторонам за повідомленою
ними господарському суду поштовою
адресою. У разі ненадання сторонами
інформації щодо їх поштової адреси,
ухвала про відкриття провадження у
справі надсилається за адресою
місцезнаходження (місця проживання)
сторін, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців. У разі
відсутності сторін за такою адресою,
вважається, що ухвала про порушення
провадження у справі вручена їм
належним чином.

Згідно з п.11 інформаційного листа
Вищого господарського суду України
№01-8/123 від15.03.2007р. до повноважень
господарських судів не віднесено
встановлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.

Ухвала суду від 21.02.2014р. про порушення
провадження у справі та призначення
справи до розгляду на 05.03.2014р. була
надіслана відповідачу за адресою,
зазначеною позивачем у позовній заяві:
м. Луцьк, б. Дружби народів, 6-а, однак,
повернулася до суду з поштовою
відміткою " За зазначеною адресою
відсутній". Ця ж адреса відповідача як
юридична зазначена і у договорі на
виконання технічного нагляду за
будівництвом №4/05-2011 від 04.05.2011р., і у
витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Як роз'яснив Пленум Вищого
господарського суду України в п.п. 3.9.1.
п. 3.9. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто, повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Відповідно до ст. 75 ГПК України якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

З огляду на викладене, справу
розглянуто за відсутності відповідача
за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, господарський суд

в с т а н о в и в:

04.05.2011 року між Волинською філією
державного підприємства «Український
державний центр радіочастот» як
замовником і товариством з обмеженою
відповідальністю
«Зв'язоккомплектсервіс» як виконавцем
було укладено договір на виконання
технічного нагляду за будівництвом
№4/05-2011.

Згідно з розділом 2 «Предмет договору»
замовник доручає, а виконавець
здійснює технічний нагляд під час
будівельних робіт по завершенню
реконструкції з розширенням житлового
будинку під адміністративну будівлю з
вбудованими гаражами та паливною на
вул. Кривий Вал, 41-б у м. Луцьку.

Пунктами 4.1., 7.1., 7.2. договору визначено,
що договірна ціна робіт по здійсненню
технічного нагляду розрахована: 2,5% від
кошторисної вартості будівництва, що
згідно з договором підряду становить 1
530 332,60 грн., і складає 38 228,32 грн.

Замовник протягом 3-ох днів після
підписання договору перераховує
виконавцю аванс у розмірі 30% від
вартості робіт.

Оплата виконаних робіт здійснюється
замовником щомісячно у безготівковій
формі шляхом перерахування
встановленої договором суми на
банківський рахунок виконавця у
10-денний строк з дня підписання акту
здачі-приймання виконаних робіт.

На виконання умов договору №4/05-2011 від
04.05.2011р. відповідач надав послуги з
технічного нагляду за будівництвом на
загальну суму 37933,01 грн., що
підтверджується підписаними позивачем
і відповідачем актами приймання
виконаних робіт за травень, червень,
жовтень 2011 року, лютий 2012 року.

Надані відповідачем послуги позивач
повністю оплатив, що підтверджується
виписками з банківського рахунку за
18.05.2011р.,07.06.2011р., 30.06.2011р., 14.10.2011р., 14.03.2012р.

Відповідно до п. 2.33. плану
контрольно-ревізійної роботи на ІІІ
квартал 2013 року Державною фінансовою
інспекцією України було проведено
ревізію фінансово-господарської
діяльності державного підприємства
«Український державний центр
радіочастот» за період з 11.11.2011р. по
31.08.2013р., про що складено акт №06-21/183 від
16.12.2013 року.

Проведеною перевіркою правильності
визначення вартості робіт по
здійсненню технічного нагляду
встановлено, що згідно з п. 2.8.13., п. 2.8.4.
ДБН Б.1.1-1-2000 вартість робіт по
технічному нагляду розраховується,
виходячи із зведеного кошторисного
розрахунку за проектом та становить
29534,22 грн.; договором №4/05-2011 від 04.05.2011р.
визначено, що вартість технічного
нагляду становить 38228,32 грн.; за даними
бухгалтерського обліку фактично було
сплачено 37933,01грн.; внаслідок невірного
розрахунку Волинською філією
державного підприємства «Український
державний центр радіочастот» було
зайво сплачено ТзОВ
«Зв'язоккомплектсервіс» 8398,79 грн.

Також перевіркою встановлено, що
підрядником - ТзОВ «Комфорт-Буд» було
завищено вартість робіт на суму 88355,08
грн. Оскільки згідно з договором на
виконання технічного нагляду за
будівництвом №4/05-2011 від 04.05.2011р.
встановлена оплата послуг ТзОВ
«Зв'язоккомплектсервіс» в розмірі 2,5%
від вартості виконаних підрядних
робіт, за якими здійснювався технічний
нагляд, то відповідачем зайво отримана
сума в розмірі 2208,99 грн., виходячи з
розрахунку: 88355,08 х 2,5%.

Крім цього, встановлено, що підрядником
- ТзОВ «Комфорт-Буд» було завищено
обсяг і вартість робіт на суму 3524 грн.
Внаслідок цього порушення ТзОВ
«Зв'язоккомплектсервіс» зайво
отримало 73,42 грн. за технічний нагляд
згідно з договором №4/05-2011 від 04.05.2011р.
від загальної суми завищення вартості
робіт, виходячи з розрахунку: 2936,67 грн.
(без ПДВ) х 2,5% .

В лютому 2014 року позивач -
державне підприємство «Український
державний центр радіочастот» в особі
Волинської філії звернувся з позовом
до суду про стягнення з відповідача 10
681,09 грн. збитків.

Позивач посилається на те, що внаслідок
оплати ним ТзОВ
«Зв'язоккомплектсервіс» завищеної
вартості технічного нагляду йому
завдано матеріальної шкоди (збитків) на
загальну суму 10681,09 грн.

Вимога позивача про стягнення з
відповідача 10681,09 грн. збитків до
задоволення не підлягає.

Відповідно до ст. 22 Цивільного
кодексу України збитки - це втрати, яких
особа зазнала у зв'язку із знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

З огляду на положення ст. 22
Цивільного кодексу України, а також
ст.ст. 218, 224 Господарського кодексу
України для застосування такої міри
відповідальності як стягнення збитків
потрібна наявність усіх елементів
складу цивільного правопорушення, а
саме: протиправної поведінки, збитків,
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою боржника та збитками, вини.

Статтею 627 Цивільного кодексу
України передбачено, що відповідно до
статті 6 цього кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Враховуючи факти надання послуг з
технічного нагляду, оплату позивачем
таких послуг, суд дійшов висновку, що
між сторонами, як суб'єктами
господарської діяльності, згідно з
приписами ст.ст. 11, 202, 509, 642 Цивільного
кодексу України, ст. 173 Господарського
кодексу України виникли зобов'язання,
які за своїм змістом фактично є
укладенням договору про надання
послуг.

В даному випадку правовідносини
сторін виникли на підставі договору
№4/05-2011 від 04.05.2011р., у якому сторони на
власний розсуд визначили предмет
договору, термін виконання робіт, ціну
та інші умови.

Відповідно до ст. 629 ЦК України з
моменту укладення такий договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено факт надання
відповідачем передбачених договором
послуг та їх прийняття, оплату
позивачем послуг у встановленому
договором порядку без жодних
зауважень.

Тобто, вказаний договір був
укладений сторонами на основі вільного
волевиявлення та на час подання позову
повністю виконаний.

Отже, кошти, які позивач просить
стягнути з відповідача, отримано
останнім як плату за надані послуги,
відтак ці кошти набуто за наявності
правової підстави - договору №4/05-2011 від
04.05.2011р., а тому вони не можуть вважатися
збитками.

Подібна правова позиція
викладена у постанові судової палати у
господарських справах Верховного Суду
України від 22.01.2013р. у справі
господарського суду Донецької області
№5006/18/13/2012.

Відповідно до статті 111-28
Господарського процесуального кодексу
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за наслідками
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішеннями Верховного
Суду України.

З огляду на приписи ст.ст. 627, 629
Цивільного кодексу України виявлені
контролюючим органом в акті перевірки
порушення не мають жодного відношення
до укладеного між сторонами договору
підряду, не впливають на його умови і не
можуть їх змінювати, оскільки ціна
договору є не регульованою, а
договірною.

З викладених підстав акт
перевірки контролюючого органу не
свідчить про наявність у діях
відповідача складу цивільного
правопорушення, що відповідно до
приписів чинного законодавства є
необхідною підставою для притягнення
суб'єкта господарювання до
відповідальності у вигляді стягнення
збитків.

Водночас, виявлені контролюючим
органом порушення можуть бути
підставою для притягнення винних осіб
до відповідальності у встановленому
чинним законодавством порядку.

За таких обставин вимога про
стягнення з відповідача - ТзОВ
«Зв'язоккомплектсервіс» 10681,09 грн.
збитків до задоволення не підлягає.

У зв'язку із відмовою в позові на
позивача відповідно до ст. ст. 44,49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються судові витрати по
справі.

Керуючись ст. ст. 11, 22, 202, 509, 627, 629, 642
Цивільного кодексу України, ст. ст. 173,
218, 224 Господарського кодексу України,
ст.ст. 44, 49, 82-85, 111-28 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено: 20.03.2014р.

Суддя
І. О. Якушева