ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16 тел. 235-24-26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2014 р.
Справа № 911/232/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Лутак Т.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

За позовом Державного підприємства
«Міжнародний аеропорт «Бориспіль»

до Державного авіаційного
підприємства «Україна»

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача - Регіональне відділення
Фонду державного майна України по
Київській області

про стягнення 1 458 676, 17 грн.

за участю представників:

позивача:Дзюбайло
О.О.відповідача:Діковицька О.М.третьої
особи:Колода Є.Г.

суть спору:

Позивач звернувся до господарського
суду Київської області з позовом про
стягнення з відповідача 1 458 676, 17 грн.
заборгованості за договором оренди №
1431 індивідуально визначеного
(нерухомого або іншого) майна, що
належить до державної власності від
14.05.2013 р.

В обґрунтування позовних вимог,
позивач посилається на неналежне
виконання відповідачем своїх
договірних зобов'язань щодо сплати
орендної плати.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 29.01.2014 р. порушено
провадження у даній справі та
призначено її розгляд у судовому
засіданні на 10.02.2014 р.

07.02.2014 р. через канцелярію
господарського суду Київської області
від позивача надійшов супровідний лист
№ 35-22/1-51 від 06.02.2014 р. (вх. № 2189/14 від
07.02.2014 р.), до якого долучено витребувані
судом документи.

До господарського суду Київської
області від відповідача надійшла заява
№ 01-26/242 від 07.02.2014 р. (вх. № 2198/14 від 07.02.2014
р.) про визнання позовних вимог та
документи по справі.

08.02.2014 р. через канцелярію
господарського суду Київської області
від Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Київській
області надійшло клопотання № 03-16-937
від 07.02.2014 р. (вх. № 2243/14 від 08.02.2014 р.) про
залучення до розгляду даної справи
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Київській
області в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 10.02.2014 р. залучено до участі
у розгляді справи третьою особою, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні позивача -
Регіональне відділення Фонду
державного майна України по Київській
області (01133, м. Київ, бул. Л. Українки, 26),
зобов'язано позивача направити
Регіональному відділенню Фонду
державного майна України по Київській
області копію позовної заяви з
доданими до неї документами, докази про
що надати суду та зобов'язано
Регіональне відділення Фонду
державного майна України по Київській
області надати суду нормативно
обґрунтовані та документально
підтвердженні письмові пояснення по
суті спору.

У судовому засіданні 10.02.2014 р. судом,
відповідно до ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено перерву до 20.02.2014 р.

13.02.2014 р. через канцелярію
господарського суду Київської області
від позивача надійшов супровідний лист
№ 35-22/1-64 від 12.02.2014 р. (вх. № 2686/14 від
13.02.2014 р.), до якого додано докази
направлення Регіональному відділенню
Фонду державного майна України по
Київській області копії позовної заяви
з доданими до неї документами.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 19.02.2014 р. розгляд справи
призначено на 06.03.2014 р.

Присутній у судовому засіданні 06.03.2014 р.
представник позивача повністю
підтримав позовні вимоги та просив суд
їх задовольнити з підстав викладених у
позові.

Представник відповідача у судовому
засіданні 06.03.2014 р. визнав позов
повністю та не заперечував проти його
задоволення.

Представник третьої особи у судовому
засіданні 06.03.2014 р. в усному порядку
надав свої пояснення по справі та не
заперечував проти задоволення
позовних вимог.

У судовому засіданні 06.03.2014 р.,
відповідно до ч. 2 ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
учасників судового процесу, присутніх
у судовому засіданні, дослідивши
докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

14.05.2013 р. між Регіональним відділенням
Фонду державного майна України по
Київській області (орендодавець - третя
особа) та Державним авіаційним
підприємством «Україна» (орендар -
відповідач) укладено договір оренди №
1431 індивідуально визначеного
(нерухомого або іншого) майна, що
належить до державної власності, за
умовами якого третя особа
зобов'язалася передати, а відповідач -
прийняти в строкове платне
користування державне окреме
індивідуально визначене майно -
частина приангарного майданчику та
групових стоянок ПС (далі - майно)
загальною площею 28235,00 кв.м., розміщене
за адресою: Київська область, м.
Бориспіль, ДП МА «Боирспіль», що
перебуває на балансі Державного
підприємства «Міжнародний аеропорт
«Бориспіль» (балансоутримувач -
позивач), вартість якого визначена
згідно зі звітом про оцінку на 30.06.2012 р.
і становить за незалежною оцінкою 41 968
549, 00 грн. без ПДВ.

Відповідно до п. 1.2 договору майно
передається в оренду з метою
розміщення повітряних суден та
спеціального транспорту.

Згідно з п. 1.3 договору стан майна на
момент укладення договору
визначається в акті
приймання-передавання за узгодженим
висновком позивача і відповідача.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що
відповідач вступає у строкове платне
користування майном у термін, указаний
в договорі, але не раніше дати
підписання сторонами цього договору та
акта приймання-передавання майна.

Відповідно до п. 2.2 договору передача
майна в оренду не тягне за собою
виникнення у відповідача права
власності на це майно. Власником майна
залишається держава, а відповідач
користується ним протягом строку
оренди.

Згідно з п. 3.1 договору орендна плата
визначається на підставі Методики
розрахунку і порядку використання
плати за оренду державного майна,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 04.10.1995 р. № 786 (зі
змінами) і становить без ПДВ за базовий
місяць оренди - вересень 2012 року - 522 508, 96
грн.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що
нарахування ПДВ на суму орендної плати
здійснюється у порядку, визначеному
законодавством.

Відповідно до п. 3.3 договору орендна
плата за кожний наступний місяць
визначається шляхом коригування
орендної плати за попередній місяць на
індекс інфляції за наступний місяць.

Згідно з п. 3.6 договору орендна плата
перераховується до державного бюджету
та позивачу у співвідношенні 70 % до 30 %
щомісяця не пізніше 15 числа наступного
місяця відповідно до пропорцій
розподілу, установлених Кабінетом
Міністрів України і чинних на кінець
періоду, за який здійснюється платіж.

Пунктом 3.7 договору передбачено, що
орендна плата, перерахована
несвоєчасно або не в повному обсязі,
підлягає індексації і стягується до
бюджету та позивачу у визначеному
пунктом 3.6 співвідношенні відповідно
до чинного законодавства України з
урахуванням пені в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ на дату
нарахування пені від суми
заборгованості за кожний день
прострочення, включаючи день оплати.

Відповідно до розділу 5 договору
відповідач зобов'язався, зокрема:
своєчасно й у повному обсязі
сплачувати орендну плату; до 15 числа
місяця, наступного за звітним,
самостійно одержувати в бухгалтерії
позивача акт приймання-передачі
виконаних послуг та рахунок.
Підписаний акт приймання-передачі
виконаних послуг відповідач
зобов'язаний повернути в бухгалтерію
позивача протягом 5-ти днів з дати його
отримання або надати в цей строк
вмотивовану відмову від його
підписання. Якщо протягом 5-ти днів акт
приймання-передачі виконаних робіт не
буде повернути позивачу та не надана в
цей строк вмотивована відмова від його
підписання, він вважається підписаний
сторонами.

Згідно з п. 7.1 договору третя особа
зобов'язалася передати відповідачу в
оренду майно згідно з цим договором за
актом приймання-передавання майна,
який підписується одночасно з цим
договором.

Пунктом 10.1 договору передбачено, що цей
договір укладено строком на 2 роки 11
місяців, що діє з 12.05.2013 р. до 13.04.2016 р.
включно.

На виконання умов договору оренди № 1431
індивідуально визначеного (нерухомого
або іншого) майна, що належить до
державної власності від 14.05.2013 р. третя
особа передала, а відповідач прийняв в
оренду державне нерухоме майно -
частина приангарного майданчику та
групових стоянок ПС загальною площею
28235,00 кв.м., розміщене за адресою:
Київська область, м. Бориспіль, ДП МА
«Боирспіль», що перебуває на балансі
Державного підприємства «Міжнародний
аеропорт «Бориспіль», про що сторони
склали акт приймання-передачі
державного майна від 14.05.2013 р., який
підписаний повноважними
представниками сторін, погоджений
позивачем, скріплений печатками та
копія якого долучена до матеріалів
справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем виставлялися відповідачу
рахунки-фактури на сплату орендної
плати, зокрема, рахунок-фактура № 76/504
від 31.05.2013 р. на суму 365 162, 27 грн.,
рахунок-фактура № 76/517 від 30.06.2013 р. на
суму 628 890, 58 грн., рахунок-фактура № 76/665
від 31.07.2013 р. на суму 628 263, 76 грн.,
рахунок-фактура № 76/731 від 31.08.2013 р. на
суму 623 865, 88 грн., рахунок-фактура № 76/774
від 30.09.2013 р. на суму 623 865, 88 грн.,
рахунок-фактура № 76/800 від 31.10.2013 р. на
суму 630 774, 42 грн., а також акти
приймання-здачі виконаних послуг
згідно договору № 1431 від 14.05.2013 р.,
зокрема, акт приймання-здачі виконаних
послуг від 31.05.2013 р. на суму 365 162, 27 грн.,
акт приймання-здачі виконаних послуг
від 30.06.2013 р. на суму 628 890, 58 грн., акт
приймання-здачі виконаних послуг від
31.07.2013 р. на суму 628 263, 76 грн., акт
приймання-здачі виконаних послуг від
31.08.2013 р. на суму 623 865, 88 грн., акт
приймання-здачі виконаних послуг від
30.09.2013 р. на суму 623 865, 88 грн., акт
приймання-здачі виконаних послуг від
31.10.2013 р. на суму 630 774, 42 грн. Загальна
сума за зазначеними рахунками-фактури
та актами приймання-здачі виконаних
послуг за період з травня 2013 року до
жовтня 2013 року (включно) становить 3 500
822, 79 грн., з яких 30 % разом з ПДВ, які
перераховуються позивачу, складає 1 458
676, 17 грн.

Вищезазначені рахунки-фактури та акти
приймання-здачі виконаних послуг
відповідачем, відповідно до п.5.14
договору, було самостійно отримано в
бухгалтерії позивача, що
підтверджується наявними у матеріалах
справи реєстрами документів за період
з травня 2013 року до жовтня 2013 року
(включно).

Проте, в порушення своїх договірних
зобов'язань, відповідач орендної плати
за отриманими рахунками-фактури та
актами приймання-здачі виконаних
послуг за період з травня 2013 року до
жовтня 2013 року (включно) не сплатив.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем на адресу відповідача було
надіслано претензії № 35-28/5-75 від 03.09.2013
р. та № 35-28/5-113 від 17.12.2013 р. з вимогами
сплатити існуючу заборгованість за
договором оренди № 1431 індивідуально
визначеного (нерухомого або іншого)
майна, що належить до державної
власності від 14.05.2013 р. В підтвердження
направлення вказаної кореспонденції
позивач надав до суду рекомендовані
повідомлення про вручення поштового
відправлення 06.09.2013 р. та 19.12.2013 р.

Проте, відповідачем не було виконано
свого зобов'язання щодо сплати
орендної плати, претензії з вимогами
залишені без відповіді, що і стало
підставою для звернення позивача з
даним позовом до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на повному, всебічному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вказані вимоги позивача підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» орендою є засноване на договорі
строкове платне користування майном,
необхідним орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності.

Як встановлено ч. 1 ст. 283 Господарського
кодексу України за договором оренди
одна сторона (орендодавець) передає
другій стороні (орендареві) за плату на
певний строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 3 ст. 285 Господарського
кодексу України орендар зобов'язаний
своєчасно і в повному обсязі
сплачувати орендну плату.

Орендна плата - це фіксований платіж,
який орендар сплачує орендодавцю
незалежно від наслідків своєї
господарської діяльності. Строки
внесення орендної плати визначаються в
договорі (ст. 286 Господарського кодексу
України).

Відповідно до ст. 762 Цивільного кодексу
України за користування майном з
наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.
Плата за користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором.

Статтею 18 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна»
передбачено, що орендар зобов'язаний
вносити орендну плату своєчасно і у
повному обсязі.

Згідно з ст. 19 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» орендар за користування
об'єктом оренди вносить орендну плату
незалежно від наслідків господарської
діяльності. Методика розрахунку
орендної плати та пропорції її
розподілу між відповідним бюджетом,
орендодавцем і балансоутримувачем
визначаються для об'єктів, що
перебувають у державній власності,
Кабінетом Міністрів України. Методика
розрахунку орендної плати та пропорції
її розподілу між відповідним бюджетом,
орендодавцем і балансоутримувачем
визначаються органами, уповноваженими
Верховною Радою Автономної Республіки
Крим (для об'єктів, що належать
Автономній Республіці Крим), та
органами місцевого самоврядування (для
об'єктів, що перебувають у комунальній
власності) на тих самих методологічних
засадах, як і для об'єктів, що
перебувають у державній власності.
Орендна плата, встановлена за
відповідною методикою, застосовується
як стартова під час визначення
орендаря на конкурсних засадах. Строки
внесення орендної плати визначаються у
договорі.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу
України встановлено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Договір є двостороннім,
якщо правами та обов'язками наділені
обидві сторони договору. Договір є
відплатним, якщо інше не встановлено
договором, законом, або не випливає із
суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного
кодексу України, є обов'язковим для
виконання сторонами.

Статтею 173 Господарського кодексу
України передбачено, що один суб'єкт
господарського зобов'язання повинен
вчинити певну дію на користь іншого
суб'єкта, а інший суб'єкт має право
вимагати від зобов'язаної сторони
виконання її обов'язку.

Стаття 193 Господарського кодексу
України встановлює, що кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 Господарського
кодексу України не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 253 Цивільного кодексу України
передбачено, що перебіг строку
починається з наступного дня після
відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Жодних доказів виконання відповідачем
грошового зобов'язання по сплаті
орендної плати позивачу за договором
оренди № 1431 індивідуально визначеного
(нерухомого або іншого) майна, що
належить до державної власності від
14.05.2013 р. суду не надано.

Разом з тим, відповідач у своїй заяві №
01-26/242 від 07.02.2014 р. (вх. № 2198/14 від 07.02.2014
р.) та в усному порядку у судовому
засіданні повністю визнав існуючий
борг перед позивачем за договором
оренди № 1431 індивідуально визначеного
(нерухомого або іншого) майна, що
належить до державної власності від
14.05.2013 р. за період з травня 2013 року до
жовтня 2013 року (включно) у розмірі 1 458 676,
17 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
відповідач має право визнати позов
повністю або частково.

У разі визнання відповідачем позову
суд приймає рішення про задоволення
позову за умови, що дії відповідача не
суперечать законодавству або не
порушують прав і охоронюваних законом
інтересів інших осіб (ст. 78
Господарського процесуального кодексу
України).

З огляду на вищевикладене та
враховуючи, що строк виконання
грошового зобов'язання настав, борг
відповідача перед позивачем на час
прийняття рішення не погашений,
сторонами не оспорюється, його розмір
підтверджується наявними матеріалами
справи, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги про стягнення з відповідача
орендної плати за період з травня 2013
року до жовтня 2013 року (включно) у
розмірі 1 458 676, 17 грн. за договором
оренди № 1431 індивідуально визначеного
(нерухомого або іншого) майна, що
належить до державної власності від
14.05.2013 р. є доведеними, обґрунтованими,
підтверджені належними доказами і
підлягають задоволенню.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладається судом на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 78, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги Державного
підприємства «Міжнародний аеропорт
«Бориспіль» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного авіаційного
підприємства «Україна» (08300, Київська
область, місто Бориспіль, вулиця
Київський шлях, будинок 2,
ідентифікаційний код - 25196197) на користь
Державного підприємства «Міжнародний
аеропорт «Бориспіль» (08307, Київська
область, місто Бориспіль, Міжнародний
аеропорт «Бориспіль»,
ідентифікаційний код - 20572069) 1 458 676 (один
мільйон чотириста п'ятдесят вісім
тисяч шістсот сімдесят шість) грн. 17
коп. заборгованості по орендній платі
та 29 173 (двадцять дев'ять тисяч сто
сімдесят три) грн. 52 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги відповідно до ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України та може бути оскаржене в
порядку, передбаченому чинним
законодавством України.

Повне рішення складено: 11.03.2014 р.

Суддя
Т.В. Лутак