ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" березня 2014 р.Справа № 924/1676/13

Господарський суд Хмельницької
області у складі:

Суддя Магера В.В., розглянувши
матеріали

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю „Реноме", м.
Хмельницький

до Хмельницького комунального
підприємства „Спецкомунтранс", м.
Хмельницький

про стягнення 7 986,00 грн. заборгованості

За участю представників сторін:

від позивача: Гладський А.В. - за
дорученням від 27.01.2014 р.;

від відповідача: Клімик С.І. - за
довіреністю №68 від 10.01.2014 р.

В судовому засіданні 11.03.2014р.
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення згідно ст.85 ГПК
України.

Суть спору: Позивач звернувся до суду
із позовом про стягнення із
відповідача 9 885,00 грн., з яких 7 986,00 грн.
заборгованості за надані товари та
послуги відповідно до договору №Вн-1109
від 16.09.2011 р. та 1 899,00 грн. пені.

Ухвалою суду від 11.03.2014р. провадження у
даній справі в частині стягнення із
відповідача 1 899,00грн. пені припинено в
порядку п.4 ст.80 ГПК України у зв'язку із
відмовою позивача від позовних вимог в
цій частині, яка прийнята судом.

Відповідач у відзиві на позов від 21.01.2014
р. повідомив, що при поданні позовної
заяви та у розрахунку суми вимог, що
підлягають стягненню із відповідача,
позивач посилається на положення
договору №ВН-1109 від 01.11.2011 р. предметом
якого було впровадження у замовника
системи контролю та управління збором
та вивезенням сміття шляхом
встановлення відповідного апаратного
обладнання та програмного
забезпечення на суму 57 760,00 грн. в т.ч.
ПДВ 9 626,67 грн.

Як зазначає відповідач, таке
твердження позивача не відповідає
дійсності, оскільки такого договору
від 01.11.2011р. між підприємствами не
існує. Договір №ВН-1109 було укладено між
сторонами 16.09.2011р., а тому відповідач не
вважає посилання позивача на договір
від 01.11.2011 р. як доказ по справі,
оскільки ст.32 ГПК України передбачено,
що доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законодавством порядку встановлює
наявність чи відсутність обставин, на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а стаття 33 ГПК України вказує на
те, що кожна сторона повинна довести ті
обставини на які вона посилається як на
підстави своїх вимог і заперечень.

Крім того, відповідач зазначає, що при
поданні позову позивачем порушено
вимоги п.5 ст.54 ГПК України, якими
передбачено, що позовна заява повинна
містити: виклад обставин на яких
ґрунтуються позовні вимоги,
обґрунтований розрахунок сум, що
стягуються чи оспорюються.

При цьому, відповідач вказує, що як
видно із позовної заяви, позивач
включив до позовної заяви розрахунок
сум боргу, які виникли у
правовідносинах між сторонами на
підставі договорів №ВН-1109 від 16.09.2011 р.
та на №1С-1/11 від 01.11.2011 р., що є
неприпустимим, порушує норми
процесуального права.

Представник позивача в засідання суду
11.03.2014р. прибув та у поданій суду
письмовій заяві від 11.03.2014р. підтримав
позовні вимоги в частині стягненні із
відповідача 7 986,00 грн. заборгованості
за надані послуги відповідно до
договору №Вн-1109 від 16.09.2011р., наполягає
на задоволенні позову.

Представник відповідача в засідання
суду 11.03.2014р. прибув, проти позовних
вимог про стягнення 7 986,00 грн. основного
боргу не заперечив.

Розглядом матеріалів справи
встановлено:

Товариство з обмеженою
відповідальністю „РЕНОМЕ" м.
Хмельницький як юридична особа
значиться в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, що підтверджено
довідкою статистики №753342 серія АА від
19.12.2012р., Випискою з ЄДР №411037 від 14.02.2013р.

Хмельницьке комунальне підприємство
„Спецкомунтранс", м. Хмельницький як
юридична особа значиться в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців згідно
довідки статистики №678756 серія АА від
13.09.2012р., виписки з ЄДР станом на 23.07.2013р.
№199822.

16.09.2011р. між ТОВ „Реноме"
(виконавець) та ХКП „Спецкомунтранс", м.
Хмельницький (замовник) було укладено
договір №Вн-1109, предметом якого є
впровадження у замовника системи
контролю та управління збором та
вивезенням сміття шляхом встановлення
відповідного апаратного обладнання,
програмного забезпечення. (1.1 договору).

Згідно п.п.1.3, 1.4 договору
передбачено, що система складається з
апаратної та програмної частини.
Апаратна частина являє собою
електронні блоки (GPS-трекери), що
встановлюються на транспортну одиницю
і в реальному часі передають
інформацію про її місцезнаходження в
базу даних сервера, використовуючи GSM
канал. Програмне забезпечення являє
собою web-інтерфейс, за допомогою якого
користувачі системи здійснюють
візуальний контроль роботи одиниць
автотранспорту на моніторі ЕОМ та
отримують необхідну звітну інформацію.
Згідно цього договору сторони
домовились про встановлення
необхідного апаратного обладнання,
вказаного в п.1.3 на транспортних
засобах замовника та відкриття доступу
до програмного забезпечення на робочих
місцях користувачів.

Вказаним договором передбачено,
що загальна сума за договором складає 57
760,00 грн., в т.ч. ПДВ 9626,67 грн. Розрахунок
за послуги здійснюється платником
безготівково платіжним дорученням на
розрахунковий рахунок виконавця
наступним чином: 10% - у вигляді
передплати на протязі 7-ми календарних
днів після підписання цього договору;
40% - у вигляді передплати на протязі 30-ти
календарних днів після підписання
цього договору; 50% - на протязі 15-х
календарних днів після впровадження
системи і підписання акту
виконаних-робіт. (п.п.2.1, 2.2 договору).

Згідно п.п.3.1, 3.2, 3.3 договору
передбачено, що кінцевий строк
виконання робіт по даному договору
встановлюється: 31 жовтня 2011р. У разі
затримки термінів впровадження
системи, замовник має право перенести
терміни оплати згідно договору на
відповідний термін до повного
виконання робіт та підписання акту.
Виконавець здійснює монтаж обладнання
в місцезнаходженні Замовника за
адресою: м. Хмельницький вул. Толстого,
1. Виконання робіт та передача
обладнання здійснюються, виконавцем
поетапно по мірі готовності
транспортних засобів замовника.
Приймання-передача обладнання та
послуг проводиться відповідно до
накладних на обладнання та актів, які
складаються по завершенні кожного з
проміжних етапів та підписуються
виконавцем та замовником.

Відповідно до п.п.5.1, 5.2, 5.3 договору
передбачено, що у випадку виходу з ладу
системи або її елементів в період
гарантійного терміну, замовник у день
виявлення несправності викликає
представника виконавця для її усунення
та складання відповідного акта. За
порушення термінів, вказаних у п.3.1.
цього договору з вини виконавця,
останній сплачує пеню в розмірі
облікової ставки НБУ від суми
невиконаних у термін зобов'язань за
договором. За порушення термінів
оплати вказаних у п.2.2, замовник сплачує
пеню в розмірі облікової ставки НБУ від
суми невиконаних у термін зобов'язань
за договором.

Згідно Додатку №1 до договору №Вн-1109
від 16.09.2011р. сторони узгодили та
підписали перелік та вартість робіт
згідно договору №Вн-1109.

На виконання вказаного договору
позивач як виконавець передав, а
відповідач як замовник прийняв товарів
та послуг на загальну суму 47 110,00 грн., що
підтверджується актами
прийому-передачі майна від 18.10.2011р. на
суму 6 978,60 грн., від 20.10.2011р. на суму 3 489,30
грн., від 20.10.2011р. на суму 10 467,93 грн., від
26.10.2011р. на суму 1 218,63 грн., від 08.11.2011р. на
суму 8 723,28 грн., видатковими накладними
від 25.11.2011р. №437 на суму 13 760,00 грн., від
09.12.2011р. №490 на суму 22 360,00 грн., актами
надання послуг №486 від 30.11.2011р. на суму 1
240,00 грн., №491 від 09.12.2011р. на суму 9 750,00
грн.

Відповідач частково сплатив вартість
товару та послуг на загальну суму 39 124,00
грн., що підтверджується платіжними
дорученнями №1935 від 28.09.2011р. на суму 5
000,00 грн., №2266 від 10.11.2011р. на суму 10 000,00
грн., №12158 від 16.01.2012р. на суму 5 000,00 грн.,
№39 від 20.01.2012р. на суму 5 000,00 грн., №128 від
21.02.2012р. на суму 5 000,00 грн., №128 від
21.02.2012р. на суму 5 000,00 грн., №435 від
24.05.2012р. на суму 500,00 грн., №443 від 25.05.2012р.
на суму 500,00 грн., №583 від 04.07.2012р. на суму
2 000,00 грн., №586 від 06.07.2012р. на суму 2 000,00
грн., №631 від 24.07.2012р. на суму 2 000,00 грн.,
№644 від 25.07.2012р. на суму 2 000,00 грн.

Решта боргу в сумі 7 986,00 грн.
відповідачем не сплачена, що
підтверджено актами звірки
взаєморозрахунків станом на 01.10.2013р.,
30.11.2013р., які підписані представниками
сторін, скріплені печатками
підприємств.

Оскільки борг в сумі 7 986,00 грн.
відповідач не сплатив, позивач
звернувся із позовом про стягнення із
відповідача 9 885,00 грн., з яких 7 986,00 грн.
заборгованості за надані товари та
послуги відповідно до договору №Вн-1109
від 16.09.2011 р. та 1 899,00 грн. пені.

Оскільки ухвалою від 11.03.2014р.
провадження у даній справі в частині
стягнення 1 899,00 грн. пені було припинено
по п.4 ст. 80 ГПК України, позивач
підтримав позовні вимоги щодо
стягнення із відповідача 7 986,00 грн.
основної заборгованості та просить про
задоволення позову в цій частині.

Дослідивши зібрані у справі
докази та давши їм правову оцінку в
сукупності, судом прийнято до уваги
таке:

Відповідно до ст.174
Господарського кодексу України
господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з господарського
договору та інших угод, передбачених
законом, а також з угод, не передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать.

У відповідності до ст.11 та ст.509 ЦК
України однією з підстав виникнення,
цивільних прав та обов'язків сторін є
укладення між ними договору. В силу
зобов'язання боржник зобов'язаний
вчинити на користь кредитора певну дію,
в тому числі сплатити борг, а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку, тобто сплати
борг.

Відповідно до ст.193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Згідно ст.ст.526,527 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання
особисто, якщо інше не встановлено
договором або законом, не випливає із
суті зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

Згідно ст.530 ЦК України
передбачено, що у разі, якщо
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ст.612 ЦК
України, боржник вважається таким, що
прострочив зобов'язання, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Згідно ст.901 ЦК України
передбачено, що за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

Статтями 902, 903 ЦК України
передбачено, що виконавець повинен
надати послугу особисто. У випадках,
встановлених договором, виконавець має
право покласти виконання договору про
надання послуг на іншу особу,
залишаючись відповідальним в повному
обсязі перед замовником за порушення
договору. Якщо договором передбачено
надання послуг за плату, замовник
зобов'язаний оплатити надану йому
послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

З матеріалів справи вбачається,
що між сторонами було укладено договір
№Вн-1109 від 16.09.2011р., предметом якого є
впровадження системи контролю та
управління збором та вивезенням сміття
шляхом встановлення відповідного
апаратного обладнання, програмного
забезпечення. За правовою природою
вказаний договір є договором про
надання послуг з елементами договору
підряду та договору поставки.

Згідно ст.712 ЦК України
передбачено, що за договором поставки
продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ст.837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результат
замовникові.

Судом враховується, що на
виконання вказаного договору сторони
підписали акти прийому-передачі від
18.10.2011р. на суму 6 978,60 грн., від 20.10.2011р. на
суму 3 489,30 грн., від 20.10.2011р. на суму 10 467,93
грн., від 26.10.2011р. на суму 1 218,63 грн., від
08.11.2011р. на суму 8 723,28 грн., видаткові
накладні від 25.11.2011р. №437 на суму 13 760,00
грн., від 09.12.2011р. №490 на суму 22 360,00 грн.,
акти надання послуг №486 від 30.11.2011р. на
суму 1 240,00 грн., №491 від 09.12.2011р. на суму 9
750,00 грн., всього на загальну суму 47 110,00
грн.,

При цьому, наданими в матеріали справи
платіжними дорученнями №1935 від
28.09.2011р., №2266 від 10.11.2011р., №12158 від
16.01.2012р., №39 від 20.01.2012р., №128 від 21.02.2012р.,
№128 від 21.02.2012р., №435 від 24.05.2012р., №443 від
25.05.2012р., №583 від 04.07.2012р., №586 від 06.07.2012р.,
№631 від 24.07.2012р., №644 від 25.07.2012р.
підтверджено проведення відповідачем
часткових проплат на суму 39 124,00 грн.

Тому, правомірною суд вважає
заборгованість в розмірі 7 986,00 грн., яка
відповідає фактичним обставинам
справи та вимогам чинного
законодавства.

Відтак, будь-які докази на спростування
доводів позивача щодо правомірності
позовних вимог, суду не було подано.

Щодо заяви відповідача про пропущення
позивачем строку позовної давності
щодо стягнення пені, судом така заява
не підлягає розгляду, оскільки пеня не
є предметом даного спору.

Згідно ст.33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Доказування
полягає не лише в поданні особами
доказів, а й у доведенні їх
переконливості. Отже, обов'язок
доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається
на ці обставини.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи;
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. (ст.34 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню в сумі 7986,00грн. як такі, що
обґрунтовані, відповідають фактичним
обставинам справи та вимогам чинного
законодавства.

У відповідності до ст.ст.44, 49 ГПК
України судові витрати у справі
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.1, 2, 45, 12, 33, 44, 49, ст.ст. 82-85,
115, 116 Господарського процесуального
кодексу України, СУД -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю „Реноме", м.
Хмельницький до Хмельницького
комунального підприємства
„Спецкомунтранс", м. Хмельницький про
стягнення 7986,00 грн. заборгованості
задовольнити.

Стягнути із Хмельницького
комунального підприємства
„Спецкомунтранс", м. Хмельницький (вул.
Толстого, 1, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Реноме", м.
Хмельницький (вул. Курчатова, 8, ) 7 986,00 грн. (сім тисяч
дев'ятсот вісімдесят шість гривень 00
коп.) заборгованості та 1 720,50 грн. (одна
тисяча сімсот двадцять гривень 50 коп.)
витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Повне рішення складено 14.03.2014р.

Суддя
В.В. Магера

Віддруковано 1 прим. - до матеріалів
справи