м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
№ 910/1230/14 12.03.14
За позовомПриватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Уніка"до
про Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Нова"
відшкодування шкоди в порядку регресу
Суддя Літвінова
Представники сторін:
від позивача: Тараненко А.П. -
представник за дов.;
від відповідача: Басараб В.О. -
У судовому засіданні 12.03.2014, на підставі
ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста
Києва передані позовні вимоги
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Уніка" до
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Нова" про
відшкодування страхової шкоди у
розмірі 32 668,85 грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 31.01.2014 порушено провадження у
справі №910/1230/14, розгляд справи
призначено на 24.02.2014.

13.02.2014 від Моторного (транспортне)
страхового бюро України надійшов лист
з інформацією про страховий поліс
АС№2246860.

У відзиві на позов від 17.02.2014 відповідач
просив суд відмовити в позові в частині
суми заявленої до стягнення,
враховуючи, що за звітом №20994 від 05.09.2013,
встановлено, що коефіцієнт фізичного
зносу транспортного засобу "Лексус"
становить 0,316, а вартість
відновлювального ремонту - 26 266,03 грн.,
тому в частині суми заявленої до
стягнення, що перевищує вказану у звіті
просить відмовити.

У зв'язку із перебуванням судді
Літвінової М.Є. у відпустці,
розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 24.02.2014 справа
№910/1230/14 передана на розгляд судді
Мельнику В.І.

Ухвалою від 24.02.2014 справу прийнято до
провадження судді Мельника В.І.,
розгляд справи призначено на 12.03.2014.

Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 27.02.2014 справу
передано на розгляд судді Літвінової
М.Є., у зв'язку з її виходом з відпустки.

Ухвалою від 27.02.2014 справу прийнято до
провадження судді Літвінової М.Є.,
розгляд справи призначено на 12.03.2014.

В судовому засіданні 12.03.2014, на підставі
ч.2 ст.85 ГПК України, оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача та
відповідача, господарський суд міста
Києва,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з п. 1 ст. 352 Господарського
кодексу України, страхування - це
діяльність спеціально уповноважених
державних організацій та суб'єктів
господарювання (страховиків), пов'язана
з наданням страхових послуг юридичним
особам або громадянам
(страхувальникам) щодо захисту їх
майнових інтересів у разі настання
визначених законом чи договором
страхування подій (страхових випадків),
за рахунок грошових фондів, які
формуються шляхом оплати
страхувальниками страхових платежів.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
страхування", страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів фізичних
осіб та юридичних осіб у разі настання
певних подій (страхових випадків),
визначених договором страхування або
чинним законодавством, за рахунок
грошових фондів, що формуються шляхом
сплати фізичними особами та юридичними
особами страхових платежів (страхових
внесків, страхових премій) та доходів
від розміщення коштів цих фондів.

Пунктом 2 ст. 352 Господарського кодексу
України встановлено, що страхування
може здійснюватися на основі договору
між страхувальником і страховиком
(добровільне страхування) або на основі
закону (обов'язкове страхування).

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України "Про
страхування", страхування може бути
добровільним або обов'язковим.

Страхування наземного транспорту (крім
залізничного), відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 6
Закону України "Про страхування", є
видом добровільного страхування.

В статті 16 Закону України "Про
страхування" визначено, що договір
страхування - це письмова угода між
страхувальником і страховиком, згідно
з якою страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату страхувальнику або іншій
особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

04.10.2012 між ПАТ "СК "Уніка" (далі - позивач,
страховик) та Казаріною Оленою
Василівною (далі - страхувальник)
укладений Договір добровільного
комплексного страхування №002129/4010/0000016
(далі -Договір), за яким був
застрахований автомобіль "Lexus RX 350"
державний номер ВТ0007АС.

15.08.2013 о 15 год. 40 хв. на дорозі р-25
Сімферополь-Євпаторія 25 км. 200 м.
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю застрахованого автомобіля
"Lexus RX 350" державний номер ВТ0007АС, під
керуванням Казаріної О.В. та "АЗЛК"
державний номер З7228КР під керуванням
Грюкова Анатолія Костянтиновича.

19.08.2013 Казаріна О.В. звернувся до
позивача із заявою про виплату
страхового відшкодування.

Згідно рахунку-фактури №ДМ-СФ-13005745 від
30.08.2013 вартість відновлювального
ремонту пошкодженого автомобіля
склала 33 688,85 грн.

На підставі вищевказаного договору від
04.10.2012, страхового акта №00123325 від 23.09.2013,
позивач виплатив страхове
відшкодування в сумі 33 668,85 грн. Факт
здійснення зазначеної виплати ТОВ
"Дельта Моторс Крим" (за наказом №00123325
від 23.09.2013) підтверджується платіжним
дорученням №033639 від 25.09.2013.

В матеріалах справи також міститься
звіт SL №20994 Експертної компанії
"Укравтоекспертиза", що була проведена
на замовлення позивача, відповідно до
якого вартість відновлювального
ремонту з урахуванням коефіцієнту
фізичного зносу "Lexus RX 350" державний
номер ВТ0007АС становить 26 266,03 грн.

Вартість відновлювального ремонту
автомобіля визначалась калькуляцією
ремонтно-відновлювальних робіт, яка
була складена на основі результатів
акта технічного огляду транспортного
засобу, який також наявний в матеріалах
справи.

Тобто, вартість відновлювального
ремонту визначена у звіті та ТОВ
"Дельта Моторс Крим" різниться,
враховуючи, що оцінювач при визначенні
вартості відновлювального ремонту
врахував коефіцієнт фізичного зносу,
що становить 0,316 (оскільки деякі деталі
кузова відновлювали ремонтом).

При цьому відповідно до пунктів 3.1, 3.3,
3.4, 3.9 Методики визначення вартості
матеріального збитку (реальні збитки) з
урахуванням фізичного зносу та витрат,
яких зазнає чи може зазнати власник для
відновлення свого порушеного права
користування колісним транспортним
засобом (втрати товарної вартості),
здійснюється на підставі аналізу цін
продажу (пропозиції), ідентичних або
аналогічних оцінюваному на первинному
чи вторинному ринках. При цьому можливе
визначення збитків відповідно до
цінових даних, аналогічних, але не
ідентичних колісних транспортних
засобів, з належним чи скоригованим
строком експлуатації.

З урахуванням зазначеного, доводи
відповідача щодо відновлювального
ремонту "Lexus RX 350" державний номер ВТ0007АС
з урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу, який становить 26 266,03 грн., суд
визнає обґрунтованими.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу
України, кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу, способом захисту
цивільних прав та інтересів може бути,
в тому числі, відшкодування збитків та
інші способи відшкодування майнової
шкоди.

Частиною 2. ст. 1187 Цивільного кодексу
України, передбачено, що шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про
страхування" та ст. 993 Цивільного
кодексу України до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Крім того, згідно з частиною 1 статті 1191
Цивільного кодексу України особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регрес) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Відтак позивач, здійснивши виплату
страхового відшкодування, набув права
потерпілої особи, однак не в межах
виплаченої суми, а в межах 26 266,03 грн.
(вартість відновлювального ремонту з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу за звітом).

Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана майну фізичної
або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Як вбачається з матеріалів справи,
шкоду було заподіяно Грюковим А.К.
внаслідок експлуатації автомобіля
"Москвич" державний номер З7228КР.

Як вбачається з постанови
Сімферопольського районного суду
Автономної Республіки Крим (справа
№116/5147/13-п), Грюкова Анатолія
Костянтиновича визнано винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП та накладено
на нього адміністративне стягнення у
вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення - акт
судового розгляду справи, який є
результатом дослідження всіх
документів та з'ясування всіх
необхідних обставин. Таким чином, у
справах про адміністративні
правопорушення, зокрема,
дорожньо-транспортні пригоди, належним
доказом є довідка Державної
автомобільної інспекції, складена на
підставі протоколу про
адміністративне правопорушення. У свою
чергу, протокол - це офіційний документ,
відповідним чином оформлений
уповноваженою особою про вчинення
діяння, яке містить ознаки
правопорушення, передбаченого нормами
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Отже, остаточний висновок щодо
наявності у діях особи складу
адміністративного правопорушення
міститься у постанові суду.

Цивільно-правова відповідальність
Грюкова А.К. була застрахована у
відповідача на підставі договору
(полісу) АС№2246860 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів. Вказаним
договором (полісом АС№2246860), діючим на
дату ДТП (15.08.2013).

Отже, відповідач є особою на яку
полісом АС№2246860 покладено обов'язок з
відшкодування шкоди завданої під час
експлуатації автомобіля "Москвич"
державний номер З7228КР на час спірної
ДТП.

З матеріалів справи, а саме зі
страхового акту зробленим позивачем
вбачається, що останнім було виплачене
страхове відшкодування в сумі 33 668,85
грн. на підставі рахунку-фактури №00123325
від 23.09.2013 та з урахуванням умов
договору страхування.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

Франшиза - частина збитків, що не
відшкодовується страховиком згідно з
договором страхування (стаття 9 Закону
України "Про страхування").

Отже, враховуючи вартість
відновлювального ремонту з
урахуванням коефіцієнта фізичного
зносу (26 266,03 грн.) слід також
враховувати розмір франшизи за
страховим полісом АС№2246860, що
становить 1 000,00 грн.

Статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України на
кожну сторону покладено обов'язок
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

За встановленими судами обставинами
справи, позивач здійснивши виплату
страхового відшкодування за договором
добровільного страхування наземного
транспорту, отримав право вимоги, яке
особа, що одержала страхове
відшкодування, мала до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
задоволенню в частині 25 266,03 грн.,
виходячи із вартості відновлювального
ремонту з урахуванням коефіцієнту
фізичного зносу визначеного звітом та
розміром франшизи за страховим полісом
АС№2246860.

Відповідно до вимог статті 34 ГПК
України господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи.

Втім ніякі докази не мають для суду
заздалегідь встановленої сили і
оцінюються судом в розумінні вимог
статті 43 ГПК України за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

У зв'язку із частковим задоволенням
позову, згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на
відповідача пропорційно розміру
задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Нова"
(02660, м. Київ, вул. Марини Раскової, 11, код
31241449) на користь Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Уніка" (01103, м. Київ, вул.
Кіквідзе, 14-В, код 20033533) страхового
відшкодування у розмірі 25 266,03 грн.
(двадцять п'ять тисяч двісті шістдесят
шість гривень 03 коп.) та 1 412,99 грн. (одна
тисяча чотириста дванадцять гривень 99
коп.) судового збору.

3.В іншій частині позову відмовити.

4.Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

5.Після набрання рішенням законної сили
видати наказ.

Дата підписання

повного тексту рішення: 13.03.2014.

Суддя

М.Є. Літвінова