ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2014 р.
Справа № 910/24602/13

Господарський суд Київської
області у складі судді Лилака Т.Д.,
розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «ПЗУ
Україна», м. Київдо Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Провіта», Київська обл., м.
Вишгородпро стягнення 30 299,39 грн., за
участю представників:

позивача:Байправ М.С., довіреність № 599
від 23.05.2013 року;відповідача:не
з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У грудні 2013 року позивач звернувся до
господарського суду міста Києва з
позовною заявою до відповідача про
відшкодування 30 299,39 грн. шкоди в
порядку регресу.

25.01.2014 року справа № 910/24602/13 направлена
за територіальною підсудністю до
господарського суду Київської області
відповідно до ухвали господарського
суду міста Києва від 21.01.2014 року.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 04.02.2014 року справу прийнято
до провадження та призначено до
розгляду на 20.02.2014 року.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 20.02.2014 року розгляд справи
було відкладено на 06.03.2014 року.

Представник відповідача в судові
засідання 20.02.2014 року та 06.03.2014 року не
з'явився, про час і місце судових
засідань був повідомлений належним
чином.

Враховуючи те, що нез'явлення
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, суд вважає за можливе
розглянути позов у відсутності
представника позивача, за наявними у
справі матеріалами згідно з вимогами
статті 75 Господарського
процесуального кодексу України

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні дані, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду
Київської області передані позовні
вимоги Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «ПЗУ
Україна» до Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Провіта» про стягнення 30 299,39 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 27.08.2012 р. між ПрАТ
«Страхова компанія «ПЗУ Україна» та
Одаренко О.П. було укладено Договір
добровільного страхування наземних
транспортних засобів АМ № 041773, за яким
ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна»
було застраховано майнові інтереси
Страхувальника, пов'язані з
експлуатацією наземного транспортного
засобу марки «AUDI Q5», державний номерний
знак ВХ 8118 ВН.

Відповідно до наявної в матеріалах
справи розгорнутої довідки ВДАІ № 9075253,
20.09.2012 р. сталася дорожньо-транспортна
пригода за участю транспортного засобу
марки «CITROEN JUMPER», державний номер BX 4256 BA,
що належить Осьмак П.І. під керуванням
Новацького О.Г. та автомобіля марки «AUDI
Q5», державний номерний знак ВХ 8118 ВН під
керуванням Одаренко О.П.

Згідно Постанови Хмельницького
міськрайонного суду від 04.10.12 р.,
Новацького О.Г. було визнано винним у
вчиненні вищезазначеної ДТП.

Вартість матеріальної шкоди
заподіяної страхувальнику позивача
склала 30 299,39 грн., що підтверджується
наявним в матеріалах справи
рахунком-фактурою № СГМ-К-Б-3605 від
24.09.12р. та звітом автотоварознавчого
дослідження № 2722/12 від 03.10.12 p.,
проведеного ТОВ «СОС Сервіс Україна»»,
згідно якого вартість матеріального
збитку, завданого власнику автомобіля
«AUDI Q5», державний номерний знак ВХ 8118 ВН
склала 30 300,60 грн.

Позивачем відповідно до наявних в
матеріалах справи копій платіжних
доручень № 6721 від 15.10.2012 року та № 7014
від 26.10.2012 року було виплачено страхове
відшкодування в розмірі 30 299,39 грн.

15.02.2013 року Позивач надіслав
Відповідачеві вимогу про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок ДТП в порядку регресу, до
якої були додані всі документи,
передбачені пунктом 35.2. статті 35 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», проте відповіді на дану
вимогу не отримав.

Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК
України встановлено, що джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода,
завдана майну фізичної чи юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України
юридична або фізична особа відшкодовує
шкоду, завдану їхнім працівником під
час виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

Абзацом другим пункту 12.1 статті 12
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» передбачено, що
страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
пункту.

Пунктом 9 полісу АВ № 6068898 передбачено,
що франшиза складає 500,00 грн.

Беручи до уваги те, що розмір збитків
розраховується виходячи із вартості
матеріального збитку з урахуванням
коефіцієнту фізичного зносу, ліміту
відповідальності та за вирахуванням
суми франшизи, тому вимоги позивача
щодо стягнення з відповідача
страхового відшкодування підлягають
частковому задоволенню в розмірі 29 799,39
грн. (30 299,39грн. (вартість матеріального
збитку) - 500,00 грн. (франшиза) = 29 799,39 грн.).

Вимоги позивача в частині стягнення
франшизи в розмірі 500,00 грн. не
підлягають задоволенню.

Таким чином, вимоги позивача про
стягнення з відповідача в порядку
регресу матеріальної шкоди є
обґрунтованими, документально
підтвердженими та такими, що
підлягають задоволенню у розмірі 29 799,39
грн.

Витрати по судового збору згідно ст. 49
ГПК України покладаються на сторони
пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Провіта» (07300, Київська обл., м.
Вишгород, вул. Набережна, буд. 7, код
31704186) на користь Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ПЗУ Україна» (01032, м. Київ, вул.
Саксаганського, 70-А, код 20033533) 29 799,39
(двадцять дев'ять тисяч сімсот
дев'яносто дев'ять) грн. 39 коп. боргу, 1 692
(одна тисяча шістсот дев'яносто дві)
грн. 11 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Після вступу рішення в законну силу
видати наказ.

Рішення набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено11.03.2014 р.

Суддя
Т.Д. Лилак