ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2014 р.Справа № 922/5350/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання
Кріциній В.Е.

розглянувши справу

за позовом Публічного АТ "Укртелеком" в
особі Харківської філії ПАТ
"Укртелеком", м. Харків до ТОВ
"Велтон.Телеком", м. Харків про
стягнення 226124,58грн. за участю
представників сторін:

позивача - Гур'єв В.М., дов. № 1785 від
11.12.2013р.

відповідача - Бочарова Н.В., дов. № 384
від 27.01.2014р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача 204991,65грн.
заборгованості по орендній платі,
10677,91грн. заборгованості по
відшкодуванню витрат на
електропостачання, 7355,40грн. пені,
1697,40грн. - 3% річних та 1402,22грн.
інфляційних. Свої вимоги позивач
обґрунтовує неналежним виконанням
відповідачем взятих на себе
зобов'язань за договором оренди
нерухомого майна товариства № 226-19 від
10.05.2011р., внаслідок чого виникла
заборгованість, яка до цього часу не
сплачена.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав заявлений позов,
просить суд його задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні та відзиві на позов (вх. № 6591
від 25.02.2014р.) пред'явлені до нього вимоги
визнає частково, а саме: 204991,65грн.
заборгованості по орендній платі,
10677,91грн. заборгованості по
відшкодуванню витрат на
електропостачання, 2438,30грн. пені,
562,82грн. 3% річних та 1402,22грн. збитків від
інфляції, в іншій частині позовних
вимог просить відмовити. Окрім того
відповідачем заявлено клопотання про
розстрочення виконання рішення
рівними платежами щомісячно не пізніше
25 числа кожного місяця протягом шести
місяців після набрання рішенням
законної сили, починаючи з березня 2014р.
Клопотання відповідач обґрунтовує
складним фінансовим станом
підприємства.

Представник позивача в судовому
засіданні заперечував проти надання
відповідачу розстрочки виконання
рішення.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані докази, заслухавши
пояснення представників сторін, суд
встановив наступне.

10.05.2011 року між позивачем (Орендодавець)
та відповідачем (Орендар) було укладено
договір оренди нерухомого майна
товариства № 226-19 (надалі - Договір).

За умовами укладеного Договору
Орендодавець передає, а Орендар бере у
строкове платне користування
технологічні приміщення (надалі -
Майно), розташовані у м. Харкові на
першому поверсі чотирьохповерхової
будівлі № 5-А по вул. Старошишківська,
загальною площею 55,2 кв. м. для
розміщення обладнання (п.1.1.).

Строк дії Договору, з урахуванням
підписаної сторонами додаткової угоди
№ 2 від 07.08.2013 року - до 31.03.2014 року.

На виконання взятих на себе зобов'язань
за Договором позивач за актом
приймання-передачі майна від 10.05.2011
року передав відповідачу Майно, що є
предметом укладеного Договору.

Пунктом 3.6. Договору передбачено, що
орендна плата перераховується
Орендарем у безготівковому порядку на
поточний банківський рахунок
Орендодавця не пізніше 27 числа місяця,
наступного за розрахунковим, згідно з
рахунками, які виставляються
Орендодавцем не пізніше 17 числа місяця,
наступного за розрахунковим.

Згідно п. 6.1.3. Договору Орендар
зобов'язаний своєчасно і в повному
обсязі вносити орендну плату та інші
платежі, передбачені цим Договором.

Проте відповідач не виконав належним
чином взяті на себе зобов'язання за
Договором в частині своєчасної та
повної сплати орендної плати,
внаслідок чого за період з серпня по
листопад 2013р. у нього виникла
заборгованість перед позивачем на суму
204991,65грн., яка до цього часу не сплачена.

Окрім того, п. 3.4. Договору встановлено,
що Орендар відшкодовує витрати на
електроенергію у порядку, визначеному
Правилами користування електричною
енергією, та на підставі окремого
розрахунку Орендодавця в термін,
зазначений у п. 3.6 Договору, згідно
показань лічильника та діючих тарифів
на електроенергію.

Сума заборгованості відповідача по
відшкодуванню витрат на
електропостачання за період з серпня
по листопад 2013 року склала 10677,91грн.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить із
наступного.

За приписами ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України
з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання
нею зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Стаття 525 Цивільного кодексу України
встановлює, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається,
якщо інше не встановлено договором
або законом.

Враховуючи вказані обставини суд
дійшов висновку, що відповідач порушив
умови укладеного з позивачем Договору
та вимоги ст. 526 Цивільного кодексу
України, відповідно до якої
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. За таких підстав, суд
вважає вимоги позивача про стягнення з
відповідача 204991,65грн. заборгованості
по орендній платі та 10677,91грн.
заборгованості по відшкодуванню
витрат на електропостачання
обґрунтованими та підлягаючими
задоволенню.

Оскільки згідно зі ст. 599 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином, а у відповідності до
ст. 625 Цивільного кодексу України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції та 3% річних з
простроченої суми боргу, суд вважає, що
позивач має право на стягнення з
відповідача 1402,22грн. збитків від
інфляції за період серпень-листопад 2013
року, тому вимоги позивача в цій
частині підлягають задоволенню. Проте,
як вбачається з матеріалів справи,
позивачем нараховані 3% річних на
загальну суму 1697,40грн. за період з 01.09.2013
року по 17.12.2013 року та нараховані на
заборгованість за серпень, вересень,
жовтень 2013 року, а також по актах №№
11173, 11578 та 11668, тобто на заборгованість
за травень, червень та липень 2013 року.

Однак, за порушення строків оплати за
вищевказаними актами відповідача вже
було притягнуто до відповідальності у
вигляді 3% річних згідно з рішенням
господарського суду Харківської
області від 27.11.2013 р. у справі № 922/4131/13,
яке залишено без змін постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 09.01.2014р.

За таких підстав, суд вважає
правомірними вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача 3% річних за
прострочення оплати за актами № 11990 від
31.08.2013 р., № 12576 від 30.09.2013 р., № 12927 від
31.10.2013 р. на загальну суму 562,82грн., в
частині вимог про стягнення 3% річних у
сумі 1134,58грн. необхідно відмовити.

Правові наслідки порушення
зобов'язання встановлені статтею 611
Цивільного кодексу України, зокрема,
щодо сплати неустойки. Неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Штрафними санкціями, відповідно до
частини 1 статті 230 Господарського
кодексу України, визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Пунктом 8.2 Договору передбачено
нарахування пені в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла у період,
за який сплачується пеня, починаючи з 28
числа поточного місяця до дати
погашення заборгованості.

Позивачем нарахована пеня у сумі
7355,40грн. за період з 01.09.2013 року по 17.12.2013
року. Пеня нарахована на
заборгованість за серпень, вересень,
жовтень 2013 року, а також по актах №№
11173, 11578 та 11668, тобто на заборгованість
за травень, червень та липень 2013 року.

Однак, за порушення строків оплати за
цими актами відповідача вже було
притягнуто до відповідальності у
вигляді пені згідно з рішенням
господарського суду Харківської
області від 27.11.2013 р. у справі № 922/4131/13,
яке залишено без змін постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 09.01.2014р.

За таких підстав, суд вважає
правомірними вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача пені за
прострочення оплати за актами № 11990 від
31.08.2013 р., № 12576 від 30.09.2013 р., № 12927 від
31.10.2013 р. на загальну суму 2438,30грн., в
частині вимог про стягнення пені у сумі
4917,10грн. необхідно відмовити.

Розглянувши заявлене відповідачем
клопотання про розстрочення виконання
рішення, враховуючи скрутний
фінансовий стан підприємства
відповідача, суд визнає за можливе
клопотання відповідача задовольнити
та розстрочити виконання рішення
рівними платежами щомісячно не пізніше
25 числа кожного місяця протягом шести
місяців після набрання рішенням
законної сили, починаючи з березня 2014р.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до якої судовий
збір покладається: у спорах, що
виникають при укладанні, зміні та
розірванні договорів, - на сторону, яка
безпідставно ухиляється від прийняття
пропозицій іншої сторони, або на обидві
сторони, якщо господарським судом
відхилено частину пропозицій кожної із
сторін; у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших
підстав, - на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.
Якщо спір виник внаслідок
неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору. Судовий
збір, від сплати якого позивач у
встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в доход
бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.
Стороні, на користь якої відбулося
рішення, господарський суд відшкодовує
мито за рахунок другої сторони і в тому
разі, коли друга сторона звільнена від
сплати судового збору. Суми, які
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші
витрати, пов'язані з розглядом справи,
покладаються: при задоволенні позову -
на відповідача; при відмові в позові -
на позивача; при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Таким чином, суд вважає необхідним
витрати по сплаті судового збору у сумі
4401,45грн. покласти на відповідача
пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи викладене, та керуючись
ст.ст. 193, 230 Господарського кодексу
України, ст.ст. 525, 526, 530, 599, 611, 612, 625, 629
Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 12,
22, 49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Клопотання відповідача про
розстрочення виконання рішення
задовольнити.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВЕЛТОН.ТЕЛЕКОМ» (61002,
м. Харків, вул. Сумська, б. 50; ; в тому числі п/р 4403 в АТ «ОТП
Банк» м. Київ, МФО 300528) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Укртелеком" в особі Харківської філії
Публічного акціонерного товариства
"Укртелеком" (61002, м. Харків, вул. Іванова,
7/9; ; в тому числі п/р
26008898, в ХОД ПАТ "Райффайзен банк Аваль",
МФО 350589) 204991,65грн. заборгованості по
орендній платі, 10677,91грн.
заборгованості по відшкодуванню
витрат на електропостачання, 2438,30грн.
пені, 562,82грн. 3% річних, 1402,22грн. збитків
від інфляції та 4401,45грн. витрат по
сплаті судового збору.

Розстрочити виконання рішення рівними
платежами щомісячно не пізніше 25 числа
кожного місяця протягом шести місяців
після набрання рішенням законної сили,
починаючи з березня 2014р.

Після набрання рішенням законної сили
видати наказ.

В решті позову відмовити.

Повне рішення складено 28.02.2014 р.

Суддя О.О. Присяжнюк