КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2014 р. Справа№
910/20980/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Баранця О.М.

Калатай Н.Ф.

при секретарі: Богатчук К.І.

за участю представників сторін :

від позивача: Силкіна В.С.

від відповідача: Вітківська С.В.

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Авіаційна компанія
"РОЗА ВІТРІВ"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 13.01.2014 року (суддя Грєхова
О.А.).

за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю

"Авіаційна компанія
"РОЗА ВІТРІВ"

до Приватного
підприємства "Центр оздоровлення"

про стягнення 485504,06 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 13.01.2014 року по справі №910/20980/13
позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Приватного підприємства
"Центр оздоровлення" з будь-якого
рахунку, виявленого державним
виконавцем під час виконання рішення,
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Авіаційна компанія
"РОЗА ВІТРІВ" основну заборгованість в
розмірі 96927 грн. 63 коп., пеню в розмірі 1346
грн. 36 коп. та судовий збір в розмірі 1965
грн. 48 коп.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, позивач
звернувся до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
вищезазначене рішення та прийняти
нове, яким задовольнити позовні вимоги
в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 04.02.2014 року
прийнято апеляційну скаргу до
провадження та призначено до розгляду
24.02.2014 року.

24 лютого 2014 року від представника
відповідача, через відділ
документального забезпечення суду
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 24.02.2014 року
відкладено розгляд справи 11.03.2014 року.

В судовому засіданні 11.03.2014 року
оголошено перерву до 17.03.2014 року.

Представник відповідача в судовому
засіданні 11.03.2014 року подав відзив на
апеляційну скаргу, який за резолюцією
судді зареєстровано у відділі
документального забезпечення суду та
приєднано до матеріалів справи.

В судове засідання 17.03.2014 року з'явилися
представники позивача та відповідача.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав доводи, викладені
в апеляційній скарзі, та просив
скасувати оскаржуване рішення
Господарського суду міста Києва від
13.01.2014 року.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечив, проти доводів,
викладених в апеляційній скарзі, та
просив залишити без змін оскаржуване
рішення Господарського суду міста
Києва від 13.01.2014 року.

Відповідно до ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд, за наявними у справі
та додатково поданими доказами,
повторно розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги та
перевіряє законність та
обґрунтованість рішення
господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що в апеляційній
інстанції справи переглядаються за
правилами розгляду цих справ у першій
інстанції з урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, перевіривши
матеріали справи та проаналізувавши,
на підставі встановлених фактичних
обставин справи, правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, апеляційний
господарський суд встановив наступне.

25 лютого 2011 року між позивачем
(перевізник) та відповідачем (замовник)
укладено договір про виконання
чартерних повітряних перевезень №
11/02-11 (далі -Договір).

Відповідно до умов договору замовник
доручає, а перевізник приймає на себе
зобов'язання виконати, на підставі
заявки замовника, чартерні повітряні
перевезення, що іменується надалі
"перевезення", за маршрутом, розкладом
та на умовах, що вказані в додатках до
даного договору.

Відповідно до п. 2.2.1 Договору (редакція
додаткової угоди №1 від 26.02.2013 року до
Договору) відповідач зобов'язався
здійснювати бронювання місць згідно
квоти, зазначеної в додатках до даного
договору за 24 години до виконання
рейсу. При цьому замовник зобов'язаний
вносити повні дані про пасажирів у
систему бронювання перевізника,
заповнюючи всі поля. Внесення змін до
системи бронювання дозволяється не
пізніше ніж за 4 години до вильоту
рейсу. Пасажир, дані якого не внесені до
системи бронювання перевізника не
пізніше ніж за 4 години до вильоту
відповідного рейсу за розкладом, може
бути прийнятий до перевезення лише за
умови письмового інформування
перевізника замовником за електронною
адресою: , .

Пунктом 2.2.7 Договору (редакція
додаткової угоди №1 від 26.02.2013 року до
Договору) передбачено, що відповідач
зобов'язаний розраховуватись за
авіаперевезення, а також замовлене
бортхарчування згідно з кількістю
пасажирів, попередньо заброньованих в
системі бронювання перевізника (а
також доданих в аеропорту), та всі
фактично застосовані такси і збори в
аеропортах, згідно з кількістю
фактично перевезених пасажирів та на
підставі цього, виставлених
перевізником рахунків на умовах
договору та додатків до нього.

Відповідно до п. 8 додатків № 4, 5, 7, 8, 9 до
Договору сторони погодили, що по факту
виконання рейсів, згідно з п. 1 даного
додатку, після отримання інформації
про кількість фактично перевезених
пасажирів, на підставі підписаного
сторонами акту звірки, перевізник
протягом 3 банківських днів здійснює
перерахунок вартості виконання
перевезень у гривнях, з урахуванням п.
3.2 Договору.

Згідно з п. 3.1 Договору замовник
проводить оплату за кожне перевезення,
вказане в додатках до даного договору,
у вигляді 100% передоплати, не пізніше 5
банківських днів до виконання
перевезення на підставі рахунку
перевізника, шляхом перерахування
грошових коштів на поточний рахунок
перевізника. Датою оплати вважається
дата зарахування грошових коштів на
поточний рахунок перевізника

Відповідно до п. 3.1. Договору розрахунки
між сторонами здійснюються в
українських гривнях за наступною
схемою: у випадку, якщо на день
здійснення оплати різниця між курсом
НБУ та міжбанківським валютним курсом
буде становити більше або дорівнює 2%,
то розрахунки між сторонами будуть
здійснюватися в гривнях за
міжбанківським валютним середнім
курсом продажу долара США/євро, що
вказаний на сайті www.bin.com.ua на 16:00 годину
дня, що передує дню оплати (п. 3.2.1
Договору). У випадку, якщо на день
здійснення оплати різниця між курсом
НБУ та міжбанківським валютним курсом
буде становити менше 2%, то розрахунки
між сторонами будуть здійснюватися в
гривнях за курсом НБУ на день оплати (п.
3.2.2 Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання умов Договору позивач надав
відповідачу послуги по перевезенню
пасажирів на загальну суму в розмірі
769811,37 грн. Відповідач частково
розрахувався за отримані послуги, в
результаті чого, за розрахунком
позивача, виникла заборгованість на
суму 479929,43 грн.

Відповідно до статей 11, 626 Цивільного
кодексу України договір є підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Стаття 629 Цивільного кодексу України
передбачає, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 193 Господарського
кодексу України передбачено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 статті 193 Господарського
кодексу України кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Місцевим господарським судом
встановлено, що розраховуючи суму
основного боргу позивач не здійснив
перерахунок вартості виконаного
перевезення з урахуванням кількості
пасажирів, заявлених у списках на
підставі підписаного акту звірки.

Твердження апелянта, що місцевий
господарський суд здійснив розрахунок
вартості авіаперевезення за кількістю
фактично перевезених пасажирів, не
врахувавши кількість місць твердого
блоку, колегією суддів визнано
необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до п. 8 додатків №4, 5, 7, 8, 9 до
договору сторони погодили, що по факту
виконання рейсів, згідно з п. 1 даного
додатку, після отримання інформації
про кількість фактично перевезених
пасажирів, на підставі підписаного
сторонами акту звірки, перевізник
протягом 3 банківських днів здійснює
перерахунок вартості виконання
перевезень у гривнях, з урахуванням п.
3.2 Договору.

Крім того, перерахунок вартості
перевезення здійснюється лише
відносно вартості замовленого борт
харчування та всіх фактично
застосованих такс і зборів в
аеропортах з огляду на застосоване у п.
1 додатків №4, 5, 7, 8, 9 до Договору.

Також, колегія суддів погоджується з
висновком місцевого господарського
суду, що поняття "твердий блок місць" не
визначено нормами чинного
законодавства України так само, як і
умовами Договору.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: сплата
неустойки.

Статтею 230 ГК України також
передбачено, що порушення зобов'язання
є підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим кодексом (неустойка, штраф, пеня),
іншими законами або договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Згідно з пунктом 4.3 Договору за кожний
день порушення терміну сплати платежів
по даному договору, замовник сплачує
пеню в розмірі 0.5% від суми боргу за
кожний день прострочення платежу, але
не більше подвійної облікової ставки
НБУ.

Колегія суддів перевіривши розрахунок
суми пені, виконаний місцевим
господарським судом, здійснений з
врахуванням суми основного боргу в
розмірі 96927,63 грн., прийшла до висновку
про його обґрунтованість.

Статтями 33, 34, 43 ГПК України
передбачено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності, сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний
господарський суд приходить до
висновку, що судом першої інстанції
повно, всебічно та об'єктивно з'ясовано
обставини справи, рішення ухвалено
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, в зв'язку з чим
відсутні підстави для задоволення
апеляційної скарги апеляційної скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Авіаційна компанія
"РОЗА ВІТРІВ" та скасування рішення
Господарського суду міста Києва від
13.01.2014 року.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 49, 99, 101 - 103, 105 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Авіаційна
компанія "РОЗА ВІТРІВ" залишити без
задоволення, а рішення Господарського
суду міста Києва від 13.01.2014 року по
справі №910/20980/13 - без змін.

Матеріали справи №910/20980/13 повернути до
Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Головуючий суддя
Л.Г. Сітайло

Судді
О.М. Баранець

Н.Ф. Калатай

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 18.03.2014 року