ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2014 р.
Справа № 914/4870/13

За позовом: Галицької районної
адміністрації Львівської міської ради,
м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма «Каблучок», м.
Львів,

третя особа 1, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача: Управління
комунальної власності департаменту
економічної політики Львівської
міської ради, м. Львів,

третя особа 2, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача: Львівське комунальне
підприємство «Княже місто»,

м. Львів,

про зобов'язання до вчинення дій.

Суддя Яворський Б.І.

при секретарі Квик Т.І.

Представники:

від позивача: Пітецька Н.О.;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи 1: не з'явився;

від третьої особи 2: не з'явився.

На розгляд господарського суду
Львівської області Галицькою районною
адміністрацією Львівської міської
ради подано позов до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фірма
«Каблучок» про зобов'язання до
вчинення дій.

Ухвалою суду від 31.12.2013р. порушено
провадження у справі, яку призначено до
розгляду на 21.01.2014 р. Рух справи
відображено у відповідних ухвалах
суду. Ухвалою суду від 03.03.2014 р. строк
розгляду справи продовжувався на 15
днів.

У судовому засіданні 13.03.2014 р.
представник позивача позовні вимоги
підтримав з підстав, викладених у
позовній заяві, просить суд позовні
вимоги задоволити повністю та
зобов'язати ТзОВ «Каблучок», яке є
орендарем приміщення, привести
прорізи на головному фасаді будинку
АДРЕСА_1, до попереднього стану після
самовільного закладення блоками
частини віконних прорізів та
влаштування дверей.

У судове засідання 13.03.2014р. відповідач
не з'явився, у попередньому судовому
засіданні проти позову заперечив з
підстав викладених у відзиві. Зазначив,
що 29.07.2008 р. між Управлінням комунальної
власності Львівської міської ради та
ТзОВ «Каблучок» укладено договір
купівлі-продажу нежитлових приміщень
№2103. Нежитлове приміщення передане у
власність покупця (відповідача у
справі) 27.03.2013 р. згідно з Актом
прийому-передачі. 17.04.2013. реєстраційною
службою ЛМУЮ було зареєстровано право
власності і видано витяг з Державного
реєстру №2527770. 18.04.2013 р. з ТзОВ «Фірма
«Каблучок» вийшов один з учасників
товариства та забрав частину приміщень
по АДРЕСА_1. 12.07.2013 р. відповідач
зареєстрував право власності на
нежитлове приміщення площею 11,2 м2, що
підтверджується копією витягу №6146833,
свідоцтвом про право власності №6146813
від 12.07.2013 р. і технічним паспортом від
13.06.2013 р. Інша частина приміщення у
власності ТзОВ «Фірма «Каблучок» уже
не перебуває. Враховуючи наведене,
просить відмовити у задоволенні
позову.

Представник третьої особи 1 у судове
засідання 13.03.2014 р. не з'явився, причин
неприбуття не повідомив. У
попередньому судовому засіданні
підтримав позицію, викладену у
письмових поясненнях. Зокрема,
зазначив, що 29.07.2008 р. між Управлінням
комунальної власності Львівської
міської ради та ТзОВ «Фірма «Каблучок»
укладено договір купівлі-продажу
нежитлових приміщень №2103. Нежитлове
приміщення передане у власність
покупця (відповідача у справі) 27.03.2013 р.
згідно з Актом прийому-передачі. Таки
чином, нежитлові приміщення за адресою
: АДРЕСА_1, знаходяться у приватній
власності ТзОВ «Каблучок», а не в
оренді.

Третя особа 2 в судове засідання 11.03.2014
р. не з'явилася, причин неприбуття не
повідомила, вимог ухвали суду від 03.03.2014
р. не виконала.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, повно, всебічно і об'єктивно
з'ясувавши обставини в їх сукупності,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, судом встановлено таке.

27.07.2007 р. між Управлінням комунальної
власності ЛМР та ТзОВ «Фірма
«Каблучок» укладено договір оренди
приміщення, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 загальною площею 79,2 кв. м.

29.07.2008 р. між Управлінням комунальної
власності Львівської міської ради
(продавець) та ТзОВ «Фірма «Каблучок»
(покупець) укладено договір
купівлі-продажу нежитлових приміщень
№2103. Відповідно до п. 1.1 договору
продавець зобов'язується відповідно до
ухвали 8-ї сесії 5-го скликання
Львівської міської ради №1620 від 20.03.2008
р. передати у власність покупцю
нежитлові приміщення загальною площею
79,2 кв. м, позначені в технічному
паспорті, складеному 03.03.2006 р. ОКП ЛОР
«Бюро технічної інвентаризації та
технічної оцінки», номером Х у підвалі,
номерами 15,16 - на першому поверсі
будинку літ. А-3 за адресою: АДРЕСА_1, а
покупець зобов'язується прийняти
зазначені приміщення і сплатити ціну
відповідно до умов, що визначені в
цьому договорі, та здійснити
реєстрацію права власності на вказані
приміщення в ОКП ЛОР «БТІ та ЕО».

Листом №04/3489/4-04-321 від 09.10.2012 р.
Управління охорони історичного
середовища Львівської міської ради
повідомило Галицьку районну
адміністрацію ЛМР про самовільне
закладення блоками частини віконного
прорізу приміщень першого поверху та
влаштування дверей на головному фасаді
будинку АДРЕСА_1

30.10.2012 р. майстром дільниці ЛКП «Княже
місто» складено протокол №48 про
адміністративне правопорушення за ст.
150 КУпАП, у якому встановлено
самовільне закладення блоками частини
віконного прорізу та влаштування
дверей на фасаді приміщень першого
поверху.

11.01.2013 р. директору ТзОВ «Фірма
«Каблучок» було надіслано
попередження про підготовку
документів на розгляд міжвідомчої
комісії Галицької РА ЛМР щодо
приведення нежитлового приміщення до
попереднього стану.

14.01.2013 р. складено акт обстеження
технічного стану нежитлового
приміщення по АДРЕСА_1, яким
підтверджено самовільне закладення
блоками частини віконного прорізу та
влаштування дверей на фасаді приміщень
першого поверху.

15.01.2013 р. на засіданні міжвідомчої
комісії Галицької РА ЛМР вирішено
зобов'язати ТзОВ «Фірма «Каблучок»
привести прорізи на головному фасаді
будинку АДРЕСА_1 до попереднього стану.

Листом №7/13-6-539 від 25.01.2013 р. інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області,
розглянувши звернення ЛКП «Княже
місто» №981 від 24.12.2012 р., повідомила
Галицьку РА ЛМР, що проведеною
перевіркою встановлено, що проведені
ТзОВ «Фірма «Каблучок» роботи з
перепланування приміщень будинку
АДРЕСА_1, а саме, влаштування
перегородки в середині приміщення,
зменшення ширини дверного прорізу,
шляхом мурування виконано без
втручання в несучі конструкції
будинку.

27.01.2013р. майстром дільниці ЛКП «Княже
місто» ОСОБА_3 складено протокол №48
про адміністративне правопорушення за
ст. 150 КУпАП, у якому встановлено
самовільні роботи по внутрішньому
переплануванню приміщення, а саме
демонтажу перегородок ОСОБА_4

Постановою №23 від 21.02.2013 р. накладено
адміністративний штраф у розмірі 51,00
грн. на ОСОБА_4

Розпорядженням №71 від 22.02.2013 р. голови
Галицької РА ЛМР «Про приведення
прорізів на головному фасаді будинку
АДРЕСА_1 до попереднього стану»
зобов'язано ОСОБА_4 у строк до 25.03.2013 р.
привести прорізи на головному фасаді
будинку до попереднього стану.

28.02.2013 р. ОСОБА_4 надіслано попередження
№176 про необхідність добровільного
виконання згаданого вище
розпорядження.

Комісією майстрів ЛКП «Княже місто»
від 25.03.2013 р. складено акт про те, що
власником ТзОВ «Фірма «Каблучок» не
виконано розпорядження голови
Галицької РА ЛМР від 22.02.2013 р. №71.

Листом №253 від 27.03.2013 р. ЛКП «Княже
місто» звернулося до позивача із
проханням розглянути питання про
скерування документів до суду щодо
невиконання розпорядження про
приведення прорізів на головному
фасаді будинку АДРЕСА_1 до попереднього
стану.

27.03.2013 р. згідно з Актом
прийому-передачі у власність ТзОВ
«Фірма «Каблучок» нежитлове
приміщення передане у власність
покупця (відповідача у справі).

Згідно Витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності від 17.04.2013 р.
ТзОВ «Фірма «Каблучок» є власником
нерухомого майна, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 79,2
кв.м. Підставою виникнення права
власності на нерухоме майно є договір
купівлі-продажу нежитлових приміщень
способом викупу №2103 від 29.07.2008 р. та акт
приймання-передачі нерухомого майна
від 27.03.2013 р.

18.04.2013 р. ОСОБА_6 - одним з учасників ТзОВ
«Фірма «Каблучок» подано загальним
зборам учасників нотаріально
засвідчену заяву про вихід з
товариства та отримання частки в
статутному капіталі шляхом передачі
частини нежитлового приміщення, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

12.07.2013 р. відповідач зареєстрував право
власності на нежитлове приміщення, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
загальною площею 11,2 м2, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності на нерухоме майно, Витягом з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності від 12.07.2013 р. та відповідним
технічним паспортом.

Доказів приведення прорізів на
головному фасаді будинку до
попереднього стану відповідачем не
надано.

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного

Згідно з ч.1 ст.20 Закону України «Про
благоустрій населених пунктів»
організацію благоустрою населених
пунктів забезпечують місцеві органи
виконавчої влади та органи місцевого
самоврядування відповідно до
повноважень, встановлених законом.

Відповідно до ст. 1 ГПК України,
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Ст.15 Цивільного кодексу України
визначено, що кожна особа має право на
захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Суд зазначає, що частина 1 ст. 15 ЦК
України закріплює за кожною особою
право на захист свого цивільного права.
Підставою для їх захисту є порушення,
невизнання або оспорювання цивільного
права.

Порушення цивільних прав може
проявлятися, зокрема, у недодержанні
сторонами при вчиненні правочину вимог
закону; поширенні про особу
недостовірної інформації;
протиправному позбавленні права
власності чи його обмеженні;
безпідставному заволодінні особою
майном іншої особи-власника; вчиненні
власнику перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїх майном; неправомірному
використанні товару без згоди автора;
невиконанні чи неналежному виконанні
умов зобов'язання; безпідставній
односторонній відмові від договору.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: 1) визнання
права; 2) визнання правочину недійсним;
3) припинення дії, яка порушує право; 4)
відновлення становища, яке існувало до
порушення; 5) примусове виконання
обов'язку в натурі; 6) зміна
правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст. 20 ГК України права та
законні інтереси зазначених суб'єктів
захищаються шляхом: визнання наявності
або відсутності прав; визнання
повністю або частково недійсними актів
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування, актів інших
суб'єктів, що суперечать законодавству,
ущемлюють права та законні інтереси
суб'єкта господарювання або
споживачів; визнання недійсними
господарських угод з підстав,
передбачених законом; відновлення
становища, яке існувало до порушення
прав та законних інтересів суб'єктів
господарювання; припинення дій, що
порушують право або створюють загрозу
його порушення; присудження до
виконання обов'язку в натурі;
відшкодування збитків; застосування
штрафних санкцій; застосування
оперативно-господарських санкцій;
застосування
адміністративно-господарських
санкцій; установлення, зміни і
припинення господарських
правовідносин; іншими способами,
передбаченими законом.

Сторонами в судовому процесі -
позивачами і відповідачами - можуть
бути підприємства та організації,
зазначені у статті 1 цього Кодексу.
Позивачами є підприємства та
організації, що подали позов або в
інтересах яких подано позов про захист
порушеного чи оспорюваного права або
охоронюваного законом інтересу.
Відповідачами є підприємства та
організації, яким пред'явлено позовну
вимогу (ст.. 21 ГПК України).

З системного аналізу вищенаведених
норм вбачається, що обов'язковою
передумовою звернення до суду є
наявність у позивача порушеного права.
Проте, суд не вбачає в бездіяльності
відповідача порушення права позивача,
оскільки, як підтверджується
матеріалами справи, відповідач є
власником лише частини нежитлового
приміщення площею 11,2 м2, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1 і у цій частині
приміщення не знаходяться прорізи на
головному фасаді, привести які до
попереднього стану просить позивач.
Оскільки відповідач не є власником
приміщення, де розташовані спірні
прорізи головного фасаду, суд
відмовляє у задоволенні позовних вимог
повністю.

Згідно з ст.33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Відповідно до ст.34
ГПК України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до п.2.3 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» від 26.12.2011р. №18 якщо
стороною (або іншим учасником судового
процесу) у вирішенні спору не подано
суду в обґрунтування її вимог або
заперечень належні і допустимі докази,
в тому числі на вимогу суду, або якщо в
разі неможливості самостійно надати
докази нею не подавалося клопотання
про витребування їх судом (частина
перша статті 38 ГПК), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у суду
вищої інстанції відсутні підстави для
скасування судового рішення з мотивів
неповного з'ясування місцевим
господарським судом обставни справи.
Відповідно до ст.49 ГПК України судовий
збір залишається за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 20 Закону України «Про благоустрій
населених пунктів», ст. 1, 15, 16
Цивільного кодексу України, ст. 20
Господарського кодексу України, ст.ст.
3, 12, 21, 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову відмовити
повністю.

У судовому засіданні 13.03.2014р.
судом проголошено вступну та
резолютивну частини рішення, повний
текст складений та підписаний 17.03.2014р.

Суддя
Яворський Б.І.