м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/2093/14 19.03.14

за позовомПідприємства з іноземними
інвестиціями "Панальпіна Уорлд
Транспорт Л.Т.Д" до Приватного
підприємства "Селінг"
простягнення 50 500,00 грн. суддя Пукшин
Л.Г.

Представники:

від позивача Котягін А.С. -
представник за довіреністю від
09.12.2013;від відповідачів не з'явились

В судовому засіданні 19.03.14, в порядку ст.
85 ГПК України, було оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Підприємство з іноземними
інвестиціями "Панальпіна Уорлд
Транспорт Л.Т.Д" звернулось до
Господарського суду м. Києва з позовом
до Приватного підприємства «Селінг»
про стягнення надмірно сплачених
коштів в сумі 50500,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що на виконання укладеного
між сторонами договору оренди № 2/2009
від 01.08.09 ним було помилково двічі
сплачено орендну плату за травень 2009
року, а саме платіжним дорученням № 1922
від 11.08.09 на суму 50500,00 грн. та платіжним
дорученням від 24.04.10 № 415 на суму 50500,00
грн. Проте, на вимогу позивача
відповідачем помилково сплачені кошти
в сумі 50500,00 грн. повернуто не було.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 11.02.2014 порушено провадження у
справі № 910/2093/14 за вказаною позовною
заявою та призначено розгляд справи в
судовому засіданні на 19.03.2014.

У судове засідання 19.03.14 представник
позивача з'явився, надав документи на
виконання вимог ухвали суду, позовні
вимоги підтримав в повному обсязі.

В судове засідання 19.03.14 відповідач не
забезпечив явку уповноважених
представників, про поважні причини
неявки суд не повідомив, вимоги ухвали
суду не виконав, обґрунтованих
клопотань щодо своєї неявки не
направляв, про час і місце судових
засідань відповідач був повідомлений
належним чином.

З матеріалів справи вбачається, що
ухвалу Господарського суду міста Києва
від 11.02.2014р. було надіслано на адресу
відповідача, зазначену в позовній
заяві - 02222 м. Київ, вул.. Драйзера, буд.
44-А, офіс 5 та у відомостях з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, що надані
позивачем, отже відповідач не
реалізував своє процесуальне право на
участь в судовому засіданні
господарського суду.

При цьому, судом враховано, що
відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", розпочинаючи
судовий розгляд, суддя має встановити,
чи повідомлені про час і місце цього
розгляду особи, які беруть участь у
справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника
відповідача не перешкоджає всебічному,
повному та об'єктивному розгляду всіх
обставин справи, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив.

01 серпня 2009 року між Приватним
підприємством «Селінг» (далі -
відповідач, орендодавець) та
Підприємством з іноземними
інвестиціями "Панальпіна Уорлд
Транспорт Л.Т.Д" (далі - позивач, орендар)
було укладено договір оренди нежилого
приміщення № 2/2009 (далі - договір),
відповідно до умов якого орендодавець
передає, а орендар приймає відповідно
до умов цього договору в строкове
платне користування на правах оренди
нежитлове приміщення загальною площею
295 кв.м., яке розташовано по просп.
40-річчя Жовтня, 118-Б у м. Києві. Майно
передається орендарю для здійснення
статутної підприємницької діяльності
у сфері транспортно-експедиторських
послуг, розміщення його офісу.

Відповідно до п.5.1 договору орендна
плата за договором становить 50500,00 грн.
з ПДВ за 1 календарний місяць.

Згідно з п. 5.4 договору орендна плат,
відшкодування експлуатаційних витрат
та комунальних послуг за звітний
місяць сплачуються до кінця звітного
місяця шляхом перерахування
відповідних коштів у безготівковій
формі на поточний рахунок орендодавця,
зазначений у договорі. Зобов'язання
орендаря по сплаті орендної плати
забезпечується у вигляді орендної
плати не менше, ніж орендна плата за два
місяці.

Відповідно до п.6.5 договору у випадку
дострокового припинення договору на
будь-яких підставах з ініціативи
орендаря, орендар сплачує орендодавцю
орендну плату за весь час фактичного
користування майном до підписання Акту
про сдачу майна у відповідності до п.
7.2.2 договору.

Пунктом 7.1 договору встановлено, що
останній набуває чинності з дня
підписання уповноваженими
представниками сторін і діє до 31.07.12
включно.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.05.10
орендар повернув орендодавцеві об'єкт
оренди у належному стані. Крім того, п.3
вказаного акту орендодавець засвідчив
відсутність заборгованості орендаря
за будь-якими платежами згідно
договору оренди нежитлового
приміщення № 2/2009.

Як вбачається з Довідки обслуговуючого
банку позивача ПАТ «Сітібанк» від 04.02.14
№ 140261/0401-1 позивачем на виконання умов
договору оренди № 2/2009 від 01.08.09 було
здійснено наступні платежі:

11.08.09 № 1922 на суму 50500,0 грн., призначення
платежу - предоплата за оренду за
останній місяць оренди;

23.04.10 № 515 на суму 50500,00 грн., призначення
платежу - орендна згідно
рахунку-фактури № 35 від 21.04.10.

Таким чином, за твердженням позивача,
що підтверджується матеріалами справи
та не спростовано відповідачем,
орендар помилково двічі сплатив
орендодавцеві орендну плату за травень
2010 року.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Оскільки матеріалами справи
підтверджується факт повторного
помилкового перерахування позивачем
на рахунок відповідача орендної плати
за травень 2010 року в сумі 50500,00 грн.,
відповідач отримав від позивача
вказані грошові кошти без достатньої
правової підстави, і відповідно
зобов'язаний, враховуючи положення ст.
1212 ЦК України, повернути їх позивачу.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 20 січня 2011 року
позивач направив відповідачу
претензію № 1/2/2009 про повернення
безпідставно одержаних грошових
коштів, яка була отримана відповідачем
28.01.11, що підтверджується повідомленням
про вручення поштового відправлення
484, копія якого знаходиться в
матеріалах справи.

Приймаючи до уваги положення ст. 530 ЦК
України та той факт, що лист позивача
відповідач отримав 28.01.11 року, суд
дійшов висновку, що обов'язок по
поверненню позивачу безпідставно
отриманих 50500, 00 грн. відповідач
зобов'язаний був виконати у строк до
07.02.2011 року.

Доказів повернення відповідачем
позивачу 50500, 00 грн. безпідставно
отриманих коштів, матеріали справи не
містять.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з
відповідача 50500, 00 грн. є
обґрунтованими, доведеними і
відповідно такими, що підлягають
задоволенню.

Відповідно до статті 44 ГПК України
судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судовий збір покладається на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд м. Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Позов Підприємства з іноземними
інвестиціями «Панальпіна Уорлд
Транспорт Л.Т.Д» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства
Селінг» (02222 м. Київ, вул. Драйзера, буд.
44-А, офіс 5, ідентифікаційний код 31482253)
на користь Підприємства з іноземними
інвестиціями «Панальпіна Уорлд
Транспорт Л.Т.Д» (03150 м. Київ, вул.
Боженко, буд. 87, ідентифікаційний код
23168191) грошові кошти в сумі 50 500
(п'ятдесят тисяч п'ятсот) грн 00 коп., та
судовий збір у розмірі 1827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 20.03.2014 р.

Суддя
Пукшин Л.Г.