ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2014 р.
Справа № 917/2491/13

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Високі аграрні
технології" (вул. Ямська, буд. 28А, м. Київ,
03038)

до Приватного підприємства "Паритет"
(вул. Заозеро, буд. 5, с. Підозірка,
Зіньківський район, Полтавська
область, 38132)

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача Товариство з обмеженою
відповідальністю "Технік Енерджі"
(вул.Ямська, буд.28-А, м. Київ, 03038; вул.
Г.Сталінграда, буд. 30, м. Полтава, 36040),

про стягнення 225457,44 грн.

Суддя Безрук Т. М.

Представники:

від позивача: не з"явився

від відповідача: Позняк С.М.

від третьої особи: не з'явився

Розглядається позовна заява про
стягнення 225457,44 грн. (у тому числі 149600,00
грн. основного боргу згідно договору
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу №ПО/18-0022 від
30.04.2013р., 319,69 грн. пені, 737,75 грн. - 30 %
річних, 74800,00 грн. - штрафу) на підставі
угоди про заміну кредитора у
зобов'язанні № 13 від 06.11.2013р.

Відповідач надав зауваження щодо
позову, в яких посилається на те, що в
матеріалах справи відсутні відомості
про отримання відповідачем
повідомлення про заміну кредитора у
зобов'язанні за угодою № 13 від 06.11.2013р.,
відсутні докази цивільної
дієздатності Полтави О. П. на вчинення
дій від імені третьої особи по справі,
не надані оригінали документів, що
підтверджують наявність спору між
сторонами; всі бухгалтерські документи
відповідача за період 2009-2013р.р. та
системний блок були викрадені з
автомобіля директора (а.с.95-96).

Третя особа - ТОВ "Технік Енерджі"
повідомила суду про те, що за товар,
поставлений згідно договору
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу №ПО/18-0022 від
30.04.2013р. відповідач сплатив лише 37400,00
грн.; на день укладення угоди про заміну
кредитора у зобов'язанні № 13 від
06.11.2013р. сума основного боргу
відповідача становила 149 600,00 грн.; інших
коштів від відповідача не надходило
(а.с.112).

В судовому засіданні 03.03.2014р. судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення згідно ст. 85 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив:

30 квітня 2013 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Технік
Енерджі" (продавцем) та Приватним
підприємством "Паритет" (покупцем) був
укладений договір купівлі-продажу
товару на умовах відстрочення платежу
№ ПО/18-0022 (далі - Договір
купівлі-продажу; а.с.15-17).

Відповідно до п.1.1, п.2.1 Договору
купівлі-продажу ним визначаються умови
купівлі-продажу товару (засобів
захисту рослин, та/або мікродобрив,
та/або міндобрив, та/або насіння) на
умовах відстрочення платежу.
Асортимент Товару, його кількість, ціна
визначаються у додатках до даного
Договору, які є його невід'ємною
частиною та/або накладних документах
на відпуск товару.

В Додатку № 1 від 30.04.2013р. до Договору
купівлі-продажу сторони узгодили
найменування товару, що продається, -
кукурудза Ерлі-стар, кількість 170 п.о.,
загальна вартість товару 187 000,00 грн.
(а.с.18).

Згідно із п. 2.2. Договору
купівлі-продажу всі рахунки та
накладні документи, що виписані в
період дії даного договору є його
невід'ємною частиною.

За п.3.1., п. 3.2 Договору купівлі-продажу
товар може передаватися покупцю
партіями; товар вважається переданим
покупцю з моменту підписання
видаткових накладних.

Згідно з п.4.7 Договору купівлі-продажу
право власності на товар, а також ризик
випадкового знищення або пошкодження
товару переходить до покупця після
передачі товару та підписання
відповідних документів (накладних), що
свідчать про прийом покупцем товару.

В п. 5.5 Договору купівлі-продажу
визначено, що оплата товару
проводиться наступним чином: 20 % від
вартості Товару оплачується покупцем в
строк до 30.04.2013 р.; 80% від вартості Товару
оплачується покупцем в строк до 31.10.2013
р.

На виконання договірних зобов'язань
ТОВ "Технік Енерджі" поставив
відповідачу товар (кукурудзу Ерлі-стар)
на загальну суму 187 000,00 грн., що
підтверджується видатковою накладною
№ ПО/18-0029 від 30.04.2013 р. та довіреністю
серії 12 ААД № 206056 від 30.04.2013 p. (а.с.19, 20).

Відповідач за поставлений товар
розрахувався частково, сплативши 37 400,00
грн., що підтверджується копією
платіжного доручення від 30.04.2013 р. №
28157997 (а.с.21).

Заборгованість в сумі 149 600,00 грн.
відповідачем не сплачена.

За ст. 525, ст. 526 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) зобов'язання
повинні виконуватися належним чином і
в установлений строк, одностороння
відмова від виконання зобов'язань не
допускається. Зазначені положення
викладені і в ст.193 Господарського
кодексу України.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності і
справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ст. 694 ЦК України
договором купівлі-продажу може бути
передбачений продаж товару в кредит з
відстроченням або з розстроченням
платежу. Товар продається в кредит за
цінами, що діють на день продажу. Зміна
ціни на товар, проданий в кредит, не є
підставою для проведення перерахунку,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Стаття 610 ЦК України зазначає, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Стаття 611 ЦК
України передбачає, що у разі порушення
зобов'язань настають правові наслідки,
встановлені договором або законом.

Згідно з п. 8.2. Договору купівлі-продажу
за прострочення виконання зобов'язання
покупець зобов'язаний сплатити на
користь продавця пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
вартості неоплаченого товару за кожен
день прострочення.

За період 01.11.2013р. - 06.11.2013р. відповідачу
нараховано 319,69 грн. пені (правильність
розрахунку перевірено судом).

Відповідно до п. 8.4. Договору
купівлі-продажу покупець у випадку
порушення умов оплати вартості товару
сплачує на користь продавця штраф у
розмірі 20% від вартості неоплаченого
товару.

Можливість одночасного стягнення пені
та штрафу за порушення окремих видів
господарських зобов'язань передбачено
частиною другою статті 231 ГК України.

В інших випадках порушення виконання
господарських зобов'язань чинне
законодавство не встановлює для
учасників господарських відносин
обмежень щодо передбачення умовами
договору одночасного стягнення пені та
штрафу, що узгоджується із свободою
договору, встановленою статтею 627 ЦК
України, коли сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання за
договором, штрафу та пені не суперечить
статті 61 Конституції України, оскільки
згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та
штраф є формами неустойки, а відповідно
до статті 230 ГК України - видами
штрафних санкцій, тобто не є окремими
та самостійними видами юридичної
відповідальності. У межах одного виду
відповідальності може застосовуватися
різний набір санкцій.

Зазначену правову позицію наведено
також у постановах Верховного Суду
України від 30.05.2011 у справі № 42/252, від
09.04.2012 у справі № 20/246-08. Така ж правова
позиція викладена в п. 2.1 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 17.12.2013р. № 14 «Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань».

Положеннями статей 627, 628, 629 ЦК України
визначено, що відповідно до статті 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості. Зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства. Договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

В даній справі при укладені Договору
сторони дійшли згоди щодо сплати
одночасно штрафу та пені у разі
невиконання відповідачем умов
договору, а саме: порушення строку
оплати отриманої продукції. Тому,
одночасне застосування штрафу та пені
не суперечить вимогам чинного
законодавства України та умовам
укладеного між сторонами договору.

На підставі вказаних норм та умов
Договору правомірно нараховано
відповідачу 74 800,00 грн. штрафу (149600 х 50% =
74 800,00).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

В п. 8.6. Договору купівлі-продажу
сторони дійшли згоди, що згідно з п. 2 ст.
625 ЦК України покупець у випадку
прострочення оплати товару за
користування коштами продавця сплачує
на користь останнього 30 % річних.

За період 01.11.2013 р. - 06.11.2013р. сума 30%
річних становить 737,75 грн. (правильність
розрахунку перевірена судом).

06 листопада 2013 року між ТОВ "Технік
Енерджі" та ТОВ "Високі аграрні
технології" (позивачем) було укладено
угоду № 13 про заміну кредитора у
зобов'язання (далі - Угода від 06.11.2013р.;
а.с.23-24).

Відповідно до п.1.1 Угоди від 06.11.2013р. ТОВ
"Технік Енерджі" (первісний кредитор)
відступає новому кредитору (ТОВ "Високі
аграрні технології") право вимоги
виконання Приватним підприємством
"Паритет" (боржником) зобов'язання щодо
сплати розміру заборгованості, набутих
первісним кредитором на підставі
договору купівлі-продажу товару на
умовах відстрочення платежу № ПО/18-0022
від 30 квітня 2013 року та штрафних
санкцій передбачених розділом 8 даного
договору.

Згідно з п. 2.1 Угоди зобов'язання, що
відступаються складаються з 149600,00 грн.
основного боргу, 319,69 грн. пені, 737,75 грн. -
30 % річних, 74800,00 грн. штрафу.

На виконання умов Угоди ТОВ "Технік
Енерджі" передало позивачеві
документи, що підтверджують право
вимоги виконання відповідачем
обумовленого зобов'язання, що
підтверджується актом
прийому-передачі документів від
06.11.2013р. (а.с.25).

Повідомлення від 06.11.2013р. про заміну
кредитора у зобов'язані було надіслано
відповідачу 25.11.2013р., що
підтверджується поштовою квитанцією
від 25.11.2013 р. та поштовим описом
вкладення у цінний лист від 25.11.2013 р.
(а.с.22, 31).

Згідно з ч. 1 статті 510 ЦК України
сторонами у зобов'язанні є боржник і
кредитор.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України
передбачено, що кредитор у зобов'язанні
може бути замінений іншою особою
внаслідок передання ним своїх прав
іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин
щодо заміни кредитора у зобов'язанні
вчиняється у такій самій формі, що і
правочин, на підставі якого виникло
зобов'язання, право вимоги за яким
передається новому кредиторові.

За ст. 514 ЦК України до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Якщо боржник не був письмово
повідомлений про заміну кредитора у
зобов'язанні, новий кредитор несе ризик
настання несприятливих для нього
наслідків. У цьому разі виконання
боржником свого обов'язку первісному
кредиторові є належним виконанням
(стаття 516 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 518 ЦК України
боржник має право висувати проти
вимоги нового кредитора у зобов'язанні
заперечення, які він мав проти
первісного кредитора у зобов'язанні
заперечення, які він мав проти
первісного кредитора на момент
одержання письмового повідомлення про
заміну кредитора.

Відповідно до ст.4-3, ст.33 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності;
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав жодного доказу в
підтвердження неотримання ним
повідомлення про заміну кредитора у
зобов'язанні за угодою № 13 від 06.11.2013р.

Натомість в матеріалах справи наявні
повідомлення від 06.11.2013р. про заміну
кредитора у зобов'язані, надіслання
якого відповідачу підтверджується
поштовою квитанцією від 25.11.2013 р. та
поштовим описом вкладення у цінний
лист від 25.11.2013 р. (а.с.22, 31).

Посилання відповідача на відсутність
докази цивільної дієздатності Полтави
О. П. на вчинення дій від імені третьої
особи по справі не є підставою для
несплати боргу, оскільки третя особа -
ТОВ "Технік Енерджі" не заперечує
укладення від її імені договору
купівлі-продажу товару на умовах
відстрочення платежу №ПО/18-0022 від
30.04.2013р., визнала цей договір шляхом
прийняття часткової оплати та
укладання угоди № 13 від 06.11.2013р. про
заміну кредитора. Зазначене також
підтверджено суду в листі третьої
особи від 18.02.2014р. Зазначені дії
свідчать про схвалення третьою особою
правочину згідно ч.2 ст. 241 ЦК України
(а.с.112).

Правомочність генерального директора
позивача на укладення угоди № 13 від
06.11.2013р. підтверджена протоколом
загальних зборів учасників ТОВ "Високі
аграрні технології" № 16/3-1 від 06.11.2013р.
(а.с.78).

Разом з тим, відповідач не заперечує
факту отримання товару. Відповідач,
всупереч вимогам ст.4-3, ст.33 ГПК України,
не надав жодного доказу в спростування
встановлених вище обставин укладення
договору, постачання товару часткової
оплати за нього.

Посилання відповідача на викрадення з
автомобіля директора всіх
бухгалтерських документів відповідача
за період 2009-2013р.р. та системного блоку
не є підставою для ухилення від
доведення своїх заперечень, оскільки
відповідач не був позбавлений права
зібрати докази з інших джерел (з
податкової, з банку, з пошти, і т.ін.) та
надати їх суду.

Посилання відповідача на те, що в
матеріали справи позивачем надано не
оригінали документів, а їх копії, не є
підставою для ухилення від сплати
боргу, оскільки за ст. 36 ГПК України
письмовими доказами є документи і
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору. Письмові
докази подаються в оригіналі або
належним чином засвідченій копії. Якщо
для вирішення спору має значення лише
частина документа, подається
засвідчений витяг з нього.

Надані позивачем копії документів
посвідчені належним чином, перевірку
на відповідність оригіналам
засвідчено підписом представника
позивача Бонтлаб В. В. на документах,
повноваження на вчинення таких дій
надано представнику за довіреністю
позивача від 03.12.2013р. (а.с.37).

Відповідач не заперечує відповідність
цих копії оригіналам, та не надав
доказів такої невідповідності.

Розгляд справи неодноразово
відкладався за клопотаннями
відповідача, суд пропонував йому
надати будь-які докази в підтвердження
своїх зауважень. Господарським судом
було створено сторонам належні умови
для реалізації їх процесуальних прав у
відповідності до статей 43 , 22 ГПК
України.

Проте жодних доказів відповідач суду
не надав.

Відповідачем також не надано доказів
існування у нього заперечень проти
первісного кредитора у зобов'язанні,
які він мав на момент одержання
письмового повідомлення про заміну
кредитора, згідно з ч.1 ст.518 ЦК України.

З огляду на викладене, зауваження
відповідача відхиляються судом як
документально не підтверджені.

Таким чином, вимоги позивача про
стягнення 149600,00 грн. основного боргу
згідно договору купівлі-продажу товару
на умовах відстрочення платежу
№ПО/18-0022 від 30.04.2013р., 319,69 грн. пені, 737,75
грн. - 30 % річних, 74800,00 грн. - штрафу є
обґрунтованими.

Разом з тим, відповідно п.3 ст.83 ГПК
України господарський суд має право,
приймаючи рішення, зменшувати у
виняткових випадках розмір неустойки
(штрафу, пені), яка підлягає стягненню
зі сторони, що порушила зобов'язання.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення. При цьому
відсутність чи невисокий розмір
збитків може бути підставою для
зменшення судом розміру неустойки, що
стягується з боржника.

Пунктом 1 ст. 233 ГК України визначено, що
суд має право зменшити розмір санкцій,
якщо належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі порівняно із збитками
кредитора. При цьому повинно бути взято
до уваги: ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

В п. 42 Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від
07.04.2008р. № 01-8/211 «Про деякі питання
практики застосування норм Цивільного
та Господарського кодексів України»
при застосуванні частини третьої
статті 551 ЦК України та статті 233 ГК
України слід мати на увазі, що поняття
"значно" та "надмірно" є оціночними і
мають конкретизуватися судом у кожному
конкретному випадку. При цьому слід
враховувати, що правила частини
третьої статті 551 ЦК України та статті
233 ГК України направлені на запобігання
збагаченню кредитора за рахунок
боржника, недопущення
заінтересованості кредитора у
порушенні зобов'язання боржником.

Враховуючи те, що відповідачем
частково здійснено оплату за
поставлений товар, що заявлений до
стягнення розмір штрафу - 74800,00 грн. є
надмірно великим, доказів понесення
збитків позивач суду не надав, а також з
метою запобігання збагаченню
кредитора за рахунок боржника;
керуючись ч. 2 ст. 233 ГК України, п. 3 ч. 1
ст. 83 ГПК України суд прийшов до
висновку про наявність обставин, які
дають підстави для зменшення розміру
штрафу на 50 % та стягнення з відповідача
37400,00 грн. штрафу. Дана сума, на думку
господарського суду, є достатньою
мірою відповідальності для
відповідача за порушення умов договору
та несвоєчасну оплату за поставлений
товар.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати покладаються на відповідача.

В п. 4.3 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від
21.02.2013р. № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VІ Господарського
процесуального кодексу України"
зазначено, якщо господарський суд на
підставі п. 3 ст. 83 ГПК зменшує розмір
неустойки (штрафу, пені) витрати
позивача, пов'язані зі сплатою судового
збору, відшкодовуються за рахунок
відповідача у сумі, сплаченій
позивачем за позовною вимогою, яка
підлягала б задоволенню, якби
зазначений розмір судом не було
зменшено.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 83 (п.3), 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зменшити належний до стягнення
розмір штрафу на 50 %.

3. Стягнути з Приватного підприємства
"Паритет" (вул. Заозеро, буд. 5, с.
Підозірка, Зіньківський район,
Полтавська область, 38132;
ідентифікаційний код 32543877) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Високі аграрні
технології" (вул. Ямська, буд. 28А, м. Київ,
03038; ідентифікаційний код 36376609) 149600грн.
00 коп. основного боргу, 319грн. 69 коп.
пені, 737грн. 75 коп. річних, 37400грн. 00 коп.
штрафу.

Видати наказ.

Повне рішення складено та підписано:
06.03.2014р.

Суддя
Безрук Т.М.