ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" березня 2014 р.Справа № 916/350/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Компанія "Райз"

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДЕЛЕНИ"

про стягнення 58,36грн.

Суддя Гут
С.Ф.

В судовому засіданні приймали участь:

Від позивача: Тихоход М.М., довіреність
від 07.11.13р.;

Від відповідача: не з'явився;

В судовому засіданні 04.03.14р. по справі
було оголошено перерву до 18.03.14р. о
12:00хв., в порядку ст. 77 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Публічне
акціонерне товариство "Компанія "Райз",
звернувся до господарського суду
Одеської області з позовною заявою до
відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДЕЛЕНИ" про
стягнення заборгованості у розмірі
10045,21грн., а саме: основного богу у
розмірі 10000грн., 3%річних у розмірі
45,21грн.

Ухвалою господарського суду
Одеської області від 06.02.14р. порушено
провадження у справі №916/350/14.

04.03.2014р. позивач надав заяву
(вх.ГСОО№5562/14 від 04.03.2014р.) про уточнення
позовних вимог, відповідно до яких у
зв'язку з тим, що 14.02.2014р. відповідачем
було погашено у повному обсязі суму
основного боргу у розмірі 10000грн.,
просить суд стягнути з відповідача 3%
річних у розмірі 58,36грн. за період з
05.12.2013р. по 14.02.2014р., що обраховані із
суми заборгованості у розмірі 10000грн.

04.03.2014р. від відповідача надійшов
супровідний лист(вх.№5605/14 від 04.03.2014р.),
згідно якого просить суд залучити до
матеріалів справи докази по справі, а
саме: висновок про форс-мажорні
обставини №2861/05-4 від 25.11.2013р., платіжне
доручення №22 від 14.02.2014р. на суму 10000грн.
та повідомлення про форс - мажорні
обставини №73/5 від 02.12.2013р.

Судом залучено до матеріалів
справи надані докази по справі.

Відповідач проти уточнених позовних
вимог заперечує.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив.

Згідно видаткової накладної №ВН-10037-00312
від 29.04.2013р. та довіреності на отримання
товарно-матеріальних цінностей №29 від
29.04.2013р. Публічне акціонерне товариство
"Компанія "Райз" поставило Товариству з
обмеженою відповідальністю "ДЕЛЕНИ"
товар - засоби захисту рослин, на
загальну суму 14851,56грн.

В підтвердження поставки позивач надав
суду видаткову накладну №ВН-10037-00312 від
29.04.2013р. та довіреність на отримання
товарно-матеріальних цінностей №29 від
29.04.2013р.

В рахунок оплати товару відповідачем
26.04.2013р. було перераховано позивачу
грошові кошти в сумі 1485,16грн., та 28.11.2013р.
грошові кошти у сумі 3366,40грн.,
неоплаченим залишився товар в сумі
10000грн.

У зв'язку з невиконанням взятого на
себе зобов'язання щодо оплати вартості
товару у повному обсязі, у відповідача
перед позивачем утворилася
заборгованість станом на 05.12.2013р.,
неоплаченим залишився товар в сумі
10000грн.

14.02.2014р. відповідачем було сплачено на
рахунок позивача суму основного боргу
у розмірі 10000грн.

Внаслідок порушення відповідачем
взятого на себе зобов'язання щодо
оплати заборгованості за отриманий
товар, позивач звернувся до суду з
позовною заявою, та уточненням до неї,
та просить стягнути з відповідача
3%річних у розмірі 58,36грн. за період з
05.12.2013р. по 14.02.2014р., що обраховані із
суми заборгованості у розмірі 10000грн.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, суд
дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути: визнання
права; визнання правочину недійсним;
припинення дії, яка порушує право;
відновлення становища, яке існувало до
порушення; примусове виконання
обов'язку в натурі; зміна
правовідношення; припинення
правовідношення; відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Відповідно до ч.1 ст.173 господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у томі числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського
характеру на користь іншого суб'єкта
(виконати роботу, передати майно,
сплатити гроші, надати інформацію
тощо), або утриматися від певних дій, а
інший суб'єкт (управнена сторона, у тому
числі кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Частиною 2 ст. 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
виникають з підстав, встановлених
статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11
Цивільного кодексу України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

За приписами ст.193 Господарського
кодексу України та ст.526 Цивільного
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати свої зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору.

Згідно ст.530 Цивільного кодексу України
якщо строк (термін) виконання
боржником обов'язку не встановлений
кредитор має право вимагати його
виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським Кодексом
України.

Так, судом встановлено наявність
поставки позивачем відповідачу товару,
невиконання відповідачем взятого на
себе зобов'язання щодо оплати вартості
товару у повному обсязі, та існування
заборгованості станом на 05.12.2013р. у
розмірі 10000грн.

Проте, 14.02.2014р. відповідачем було
сплачено на рахунок позивача суму
основного боргу у розмірі 10000грн., у
зв'язку з чим позивачем було подано до
суду заяву про уточнення позовних
вимог.

Крім того, позивачем заявлено позовні
вимоги щодо стягнення з відповідача
3%річних у розмірі 58,36грн. за період з
05.12.2013р. по 14.02.2014р., що обраховані із
суми заборгованості у розмірі 10000грн

Згідно ст.625 Цивільного кодексу
України, боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Враховуючи приписи законодавства,
встановлення судом невиконання
відповідачем взятого на себе
зобов'язання щодо оплати вартості
товару у повному обсязі у строк, та
прострочення виконання грошового
зобов'язання, та перевіривши наданий
розрахунок трьох процентів річних, суд
дійшов висновку, що наданий позивачем
розрахунок 3%річних здійснений
належним чином, у зв'язку з чим заявлені
позивачем позовні вимоги щодо
стягнення з відповідача 3%річних у
розмірі 58,36грн. за період з 05.12.2013р. по
14.02.2014р., що обраховані із суми
заборгованості у розмірі 10000грн.,
підлягають судом задоволенню в повній
мірі.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК
України).

Враховуючи вищезазначені обставини
справи та перевіривши правильність
наданого позивачем розрахунку 3%річних,
уточнені позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства "Компанія
"Райз" про стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю "ДЕЛЕНИ"
3%річних у розмірі 58,36грн., є
обґрунтованими, підтверджені наявними
у справі матеріалами та підлягають
задоволенню.

Згідно ст.ст.44, 49 Господарського
процесуального кодексу України слід
стягнути з відповідача на користь
позивача витрати по сплаті судового
збору на суму 1827грн.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДЕЛЕНИ" (68540, Одеська
область, Тарутинський район, смт
Бородіно, вул. Андріянова М, буд.37; ) на користь Публічного
акціонерного товариства "Компанія
"Райз" (місцезнаходження:03680, м.Київ,
вул.Академіка Заболотного, 152; адреса
для листування: 65025, м.Одеса, 19км
Старокиївського шоссе, 52, Одеська філія
ПАТ "Компанія "Райз"; )
3%річних у розмірі 58(п'ятдесят
вісім)грн.36коп., витрати по сплаті
судового збору у сумі 1827(одну тисячу
вісімсот двадцять сім)грн.

Рішення господарського суду Одеської
області набирає чинності у порядку ст.85
ГПК України.

Наказ видати у порядку ст.116 ГПК
України.

Повний текст рішення складено 19.03.2014р.

Суддя
Гут С.Ф.