м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/2367/14 18.03.14Суддя Мудрий С.М.
розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
Страхування"

до приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Провідна"

про відшкодування шкоди в порядку
регресу в розмірі 16 844,08 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Парапан Л.П. - представник
за довіреністю № 3391/18 від 24.12.2013 року;

від відповідача: не з'явився.

встановив:

На розгляд господарського суду міста
Києва передані позовні вимоги
приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "АХА Страхування" до
приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Провідна" про
відшкодування шкоди в порядку регресу
в розмірі 16 844,08 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 16 липня 2012 року між
приватним акціонерним товариством
"Страхове товариство "АХА Страхування"
та ОСОБА_2 укладено договір № ТП86999Га/12с
добровільного страхування наземного
транспорту предметом якого є
страхування транспортного засобу
марки Toyota, д.н. НОМЕР_1.

25.04.2013 року на вул. Д.Коротченко в м. Суми
сталась дорожньо-транспортна пригода
за участю автомобіля марки Toyota, д.н.
НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та
автомобіля ИЖ, д.н. НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_3

Постановою Зарічного районного суду м.
Суми по справі № 591/3941/13-п від 03 червня
2013 року ОСОБА_3 притягнуто до
адміністративної відповідальності, на
підставі ст. 124 КУаАП України.

Страхувальник звернувся до страховика
із заявою про виплату страхового
відшкодування.

Відповідно до рахунку-фактури № АМ-0000603
від 30.04.2013 року, вартість ремонту згідно
калькуляції становить 17 384,08 грн.

Страховик склав страховий акт №
1.001.13.05425/VESKO16558 від 15.05.2013 року та
розрахунок страхового відшкодування, з
яких вбачається, що сума відшкодування
становить 17 384,08 грн.

На виконання вимог договору
страхування, страховик сплатив
страхове відшкодування в розмірі 17 384,08
грн., що підтверджується платіжним
дорученням № 31162 від 16 травня 2013 року.

Транспортний засіб марки ИЖ, д.н.
НОМЕР_2, яким скоєно ДТП, що спричинило
нанесення шкоди автомобілю марки Toyota,
д.н. НОМЕР_1, належить ОСОБА_4. Останній
уклав з приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія
"Провідна" поліс обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальність власників наземних
транспортних засобів № АС/0545509, розмір
франшизи - 500,00 грн.

Так, до приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
Страхування" у порядку регресу
перейшло право на отримання від
відповідача компенсації шкоди.

Для досудового врегулювання спору
позивач направив відповідачеві заяву
про стягнення заборгованості в порядку
регресу вих. № 5333/26/ЦВ від 24.09.2013 року,
відповідно до якої просив відшкодувати
страхове відшкодування в розмірі 17 384,08
грн.

Відповідач вимоги не виконав, тому
позивач звернувся до суду.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 17.02.2014 року порушено провадження,
розгляд справи призначено на 04.03.2014
року.

У судовому засіданні 04.03.2014 року
оголошувалась перерва до 18.03.2014 року
для надання доказів по справі.

У судове засідання 18.03.2014 року
представник відповідача не з'явився,
про поважні причини неявки суд не
повідомив, хоча про час та дату
судового засідання повідомлений
належним чином, але 17.03.2014 року до
загального відділу діловодства
господарського суду міста Києва
відповідач подав додатковий відзив на
позовну заяву.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав, просив суд задовольнити
позов.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні дані, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що позовні вимоги
позивача підлягають задоволенню.

16 липня 2012 року між приватним
акціонерним товариством "Страхове
товариство "АХА Страхування" та ОСОБА_2
укладено договір № ТП86999Га/12с
добровільного страхування наземного
транспорту предметом якого є
страхування транспортного засобу
марки Toyota, д.н. НОМЕР_1.

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України
«Про страхування», договір страхування
- це письмова угода між страхувальником
і страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору. Дана
норма кореспондується із статтею 979
Цивільного кодексу України, якою
визначено, що за договором страхування
страховик зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити страхувальникові
або іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

З відомостей № 9190424 про
дорожньо-транспортну пригоду та
довідки відділення ДАІ СМВ МВС України
вбачається, що 25.04.2013 року на вул.
Д.Коротченко в м. Суми сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля марки Toyota, д.н. НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_2 та автомобіля ИЖ, д.н.
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3

Постановою Зарічного районного суду м.
Суми по справі № 591/3941/13-п від 03 червня
2013 року ОСОБА_3 притягнуто до
адміністративної відповідальності, на
підставі ст. 124 КУаАП України.

Страхувальник звернувся до страховика
із заявою про виплату страхового
відшкодування.

Відповідно до рахунку-фактури № АМ-0000603
від 30.04.2013 року, вартість ремонту згідно
калькуляції становить 17 384,08 грн.

Страховик склав страховий акт №
1.001.13.05425/VESKO16558 від 15.05.2013 року та
розрахунок страхового відшкодування, з
яких вбачається, що сума відшкодування
становить 17 384,08 грн.

На виконання вимог договору
страхування, страховик сплатив
страхове відшкодування в розмірі 17 384,08
грн., що підтверджується платіжним
дорученням № 31162 від 16 травня 2013 року.

Згідно статті 20 Закону України «Про
страхування», страховик зобов'язаний
при настанні страхового випадку
здійснити страхову виплату або виплату
страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про
страхування» визначено, що страховою
виплатою є грошова сума, яка
виплачується страховиком відповідно
до умов договору страхування при
настанні страхового випадку. При цьому,
розмір страхової суми та (або) розміри
страхових виплат визначаються за
домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством. Вказаною статтею також
визначено, що страхове відшкодування -
страхова виплата, яка здійснюється
страховиком у межах страхової суми за
договорами майнового страхування і
страхування відповідальності при
настанні страхового випадку. Страхове
відшкодування не може перевищувати
розміру прямого збитку, якого зазнав
страхувальник.

Відповідно до ч.1 статті 1191 ЦК України
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Пункт 38.1.1. статті 38 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» передбачає, що
страховик після виплати страхового
відшкодування має право подати
регресний позов до страхувальника або
водія забезпеченого транспортного
засобу, який спричинив
дорожньо-транспортну пригоду.

Транспортний засіб марки ИЖ, д.н.
НОМЕР_2, яким скоєно ДТП, що спричинило
нанесення шкоди автомобілю марки Toyota,
д.н. НОМЕР_1, належить ОСОБА_4. Останній
уклав з приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія
"Провідна" поліс обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальність власників наземних
транспортних засобів № АС/0545509, розмір
франшизи - 500,00 грн.

Так, до приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
Страхування" у порядку регресу
перейшло право на отримання від
відповідача компенсації шкоди.

Для досудового врегулювання спору
позивач направив відповідачеві заяву
про стягнення заборгованості в порядку
регресу вих. № 5333/26/ЦВ від 24.09.2013 року,
відповідно до якої просив відшкодувати
страхове відшкодування в розмірі 17 384,08
грн.

Відповідач вимоги не виконав.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК
України встановлено, що джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода,
завдана майну фізичної чи юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Статтею 5 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що об'єктом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності є
майнові інтереси, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
відшкодуванням особою,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, шкоди, заподіяної
життю, здоров'ю, майну потерпілих
внаслідок експлуатації забезпеченого
транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Згідно абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страхове відшкодування
завжди зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
пункту.

Відповідно полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АС/0545509,
франшиза становить 500,00 грн.

Враховуючи положення абз. 2 ч. 12.1 ст. 12
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», розмір
страхового відшкодування складає: 17
384,08 грн. (страхове відшкодування, яке
виплатив позивач страхувальнику,
відповідно до платіжного доручення №
31162 від 16.05.2013 року) - 500,00 грн. (франшиза) =
16 844,08 грн.

Обставини викладені відповідачем у
відзиві № 03-17/1945 від 03.03.2014 року та у
додатковому відзиві № 03-17/2428 від 14.03.2014
року стосовно відрахування франшизи в
розмірі 500,00 грн. та відсутності вини
водія ОСОБА_3 у заподіянні шкоди
автомобілю Toyota, д.н. НОМЕР_1, судом до
уваги не приймаються, оскільки,
позивачем відрахована франшиза в
розмірі 500,00 грн. від розміру страхового
відшкодування та вина ОСОБА_3
встановлено постановою Зарічного
районного суду м. Суми від 03.06.2013 року по
справі № 591/3941/13-п.

Оскільки, відповідач не довів факт
того, що шкоду транспортному засобу
марки Toyota, д.н. НОМЕР_1, було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
його водія, та не надав доказів сплати
відшкодування заподіяної шкоди на
користь власника зазначеного
автомобіля, тому позовні вимоги
позивача визнаються судом
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 ГПК України,
судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи. Розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом.

Згідно до ч. 5 статті 49 ГПК України
судовий збір покладається на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 44, 49, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Провідна» (03049, м. Київ, проспект
Повітрофлотський, буд. 25, ) на користь приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ,
вул. Іллінська, 8, ) шкоду
в порядку регресу в розмірі 16 844
(шістнадцять тисяч вісімсот сорок
вісім) грн. 08 коп., судовий збір в
розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК
України рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання повного тексту рішення
20.03.2014 року.

Суддя

С.М.Мудрий