ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

19.03.2014р.
№ 905/1717/14

Суддя
господарського суду Донецької області
Осадча А.М., розглянувши матеріали

за позовом: КРУ «Будинок-музей
А.П.Чехова в Ялті» м.Ялта

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інжинірингова
Компанія «Рікон» м.Маріуполь Донецької
області

про усунення недоліків,

В С Т А Н О В И В:

КРУ «Будинок-музей А.П.Чехова в Ялті»
звернулась до господарського суду
Донецької області з позовом до
відповідача, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інжинірингова
Компанія «Рікон» про усунення
недоліків.

Проте, позовна заява КРУ «Будинок-музей
А.П.Чехова в Ялті» підлягає поверненню
без розгляду, оскільки подана з
порушенням вимог розділу VIII
Господарського процесуального кодексу
України, з огляду на наступне.

Як зазначено у п.2 ч.1 ст.57
Господарського процесуального кодексу
України, позивач зобов'язаний при
поданні позову надати суду докази
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Згідно ст.56 Господарського
процесуального кодексу України
позивач, прокурор чи його заступник
зобов'язані при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
та третіх осіб листом з описом
вкладення.

Як вбачається з доданих до позовної
заяви документів, позивачем в якості
доказів надсилання відповідачеві
копії позовної заяви та доданих до неї
документів надані належним чином
засвідчені копії фіскального чека ДП
«Укрпошта» та опису вкладення до
цінного листа.

Відповідно до опису вкладення на
адресу відповідача, серед іншого,
надіслана позовна заява та додатки до
неї, реквізити якої не вказані, разом з
тим, з відбитку календарного штемпеля,
що проставлений на описі вкладення та
фіскального чеку вбачається, що
позовна заява відправлена відповідачу
18.02.2014 року.

Позовна заява КРУ «Будинок-музей
А.П.Чехова в Ялті» підписана директором
установи 07.03.2014 року та згідно з
поштовим конвертом відправлена на
адресу суду 07.03.2014 року.

Зазначене свідчить про те, що копія
позовної заяви, яка фактично була
підписана директором установи 07.03.2014
року, не могла бути надіслана
відповідачеві 18.02.2014 року.

За таких обставин, опис вкладення та
фіскальний чек від 18.02.2014 року не є
належними доказами надсилання
відповідачеві копії позовної заяви від
07.03.2014 року з доданими до неї
документами.

Неподання належних доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів є підставою
для повернення позовної заяви та
доданих до неї документів без розгляду
на підставі п.6 ч.1. ст. 63 ГПК України.

Приписами п.3 ч.1 ст.57 ГПК України
визначено, що до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку і розмірі.

Ставки судового збору визначені
статтею 4 Закону України «Про судовий
збір», зокрема, за подання до
господарського суду позовної заяви
немайнового характеру сплачується 1
розмір мінімальної заробітної плати.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» встановлено
місячний розмір мінімальної
заробітної плати, який з 01 січня 2014р.
складає 1218,00грн.

Отже, звертаючись до суду з даним
позовом про усунення недоліків, тобто з
позовом немайнового характеру, позивач
мав сплатити судовий збір у розмірі
1218,00грн.

Однак, позивачем до позовної заяви не
додані докази на підтвердження оплати
судового збору, одночасно заявлено
клопотання про відстрочення сплати
судового збору до 30.03.2014 року.

В обґрунтування клопотання позивач
зазначає, що КРУ «Будинок-музей
А.П.Чехова в Ялті» є бюджетною
установою, у зв'язку з тим, що державний
бюджет на 2012 рік прийнято із
запізненням, установою був введений в
дію тимчасовий кошторис, який не
передбачав сплату судового збору, на
даний час затверджується новий
кошторис на 2014 рік, яким заплановано
фінансування таких видатків, що
дозволить сплатити судовий збір.

Разом з тим, суд вважає, що заявлене
клопотання не підлягає задоволенню з
таких підстав.

В силу ч.1 ст.8 Закону України «Про
судовий збір» враховуючи майновий стан
сторони, суд може своєю ухвалою
відстрочити сплату судового збору на
певний строк, але не довше ніж до
ухвалення судового рішення у справі.

Отже, єдиною підставою для вчинення
судом зазначених у цій нормі дій є
врахування ним майнового стану
сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим
обставин, які свідчать про
неможливість або утруднення в
здійсненні оплати судового збору у
встановлених законом розмірах і в
строки, покладається на заінтересовану
сторону.

Відповідно до ст.129 Конституції України
основними засадами судочинства є
рівність усіх учасників судового
процесу перед законом і судом.

Згідно з ч.1 ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Отже, не зважаючи на те, що позивач є
бюджетною установою, останній повинен
на рівні з іншими учасниками судового
процесу доводити обставини, які
можуть бути підставою для відстрочення
сплати судового збору, а саме, тяжкий
майновий стан підприємства, що
перешкоджає або утруднює сплату
судового збору на теперішній час.

Однак, позивачем до клопотання не
додано будь-яких доказів, які
об'єктивно відображують майновий стан
установи на час подання позовної заяви
та підтверджують його скрутне
фінансове становище, що робить
неможливим на теперішній час сплату
судового збору, зокрема, баланс
підприємства, звіт про фінансові
результати діяльності підприємства,
довідки про наявність заборгованості з
поточних платежів тощо.

Доводи позивача стосовно того, що у
тимчасовому кошторисі не заплановано
видатків на сплату судового збору, як і
стосовно того, що у проекті кошторису
на 2014 рік такі видатки передбачені, що
надасть можливість сплатити судовий
збір, не підтверджені належними та
допустимими доказами в розумінні
статті 34 ГПК України.

За таких обставин та приймаючи до
уваги, що надання відстрочки зі сплати
судового збору є правом господарського
суду, яким останній користується
враховуючи майновий стан сторони, суд
відмовляє позивачу в задоволенні
клопотання про відстрочення сплати
судового збору, так як позивачем не
надано достатньо доказів на
підтвердження його скрутного
фінансового становища та обставин,
викладених у клопотанні.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.63 ГПК України
ненадання доказів сплати судового
збору у встановлених порядку та
розмірі є підставою для повернення
позовної заяви та доданих до неї
документів без розгляду.

Крім того, статтею 54 ГПК України
встановлені вимоги щодо форми та
змісту позовної заяви. Зокрема, згідно
пункту 2 частини другої цієї статті
позовна заява, серед іншого, повинна
містити найменування (для юридичних
осіб) сторін.

Як вбачається з позовної заяви,
найменування позивача в ній зазначено
як КРУ «Будинок-музей А.П.Чехова в
Ялті», тобто в порушення вимог п.2 ч.2
ст.54 ГПК України, зазначені в позовній
заяві відомості щодо найменування
позивача, носять неповний характер,
зокрема, не вказано повного
найменування підприємства.

Враховуючи викладене, керуючись п.п.4, 6
ч.1 ст.63, ст.86 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Повернути позовну заяву КРУ
«Будинок-музей А.П.Чехова в Ялті» м.Ялта
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інжинірингова
Компанія «Рікон» м.Маріуполь Донецької
області про усунення недоліків.

Роз'яснити позивачеві, що повернення
позовної заяви згідно ч.3 ст.63
Господарського процесуального кодексу
України, не перешкоджає повторному
зверненню з нею до господарського суду
в загальному порядку після усунення
допущеного порушення.

Додатки (на адресу позивача): позовна
заява від 07.03.2014року та додані до неї
документи - всього на 63 арк., у тому
числі: опис вкладення, фіскальний чек,
клопотання про відстрочення сплати
судового збору.

Суддя
А.М. Осадча