ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року
Справа № 915/2310/13

за позовом: Южноукраїнської міської
ради Миколаївської області /вул. Дружби
народів, 48, м. Южноукраїнськ,
Миколаївська обл., 55000/

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 /АДРЕСА_1/

про стягнення 38885,65 грн. збитків

Суддя Бездоля Д.О.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: Борисенко О.В.
(довіреність від 18.01.2014 № 2)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: позивач звернувся до
господарського суду з позовом до
відповідача про стягнення з останнього
38885,65 грн. збитків у вигляді неодержаних
доходів (орендної плати за землю),
завданих за час фактичного
користування земельною ділянкою.

Заявлений позов позивач обґрунтовує
наступним:

- позивач не міг використовувати
земельну ділянку, площею 610,7 кв.м.,
розташовану по АДРЕСА_2, з підстав
знаходження на ній нерухомого майна,
орендованого відповідачем на підставі
договору оренди майна, що належить до
комунальної власності територіальної
громади міста, від 01.01.2006 № 1;

- відповідач ухилився від
впорядкування земельних відносин та не
сплачував плату за користування цією
земельною ділянкою, внаслідок чого
позивач за час з 01.06.2010 по 19.04.2013 не
отримав дохід в розмірі 38885,65 грн.;

- рішенням виконавчого комітету
Южноукраїнської міської ради
Миколаївської області від 07.08.2013 № 231
затверджений акт комісії з визначення
та відшкодування збитків власникам
землі та землекористувачам від 11.06.2013 №
1 про визначення розміру спірних
збитків, а тому відповідач порушив п. 5
Порядку визначення та відшкодування
збитків власникам землі та
землекористувачам, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 19.04.1993 № 284, який передбачає
місячний строк для сплати збитків.

Ухвалою суду від 25.12.2013 провадження у
справі було порушено, позовна заява
прийнята до розгляду, розгляд справи
призначений на 23.01.2014 о 10 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 23.01.2014 розгляд справи
був відкладений на 06.02.2014 о 14 год. 00 хв. у
зв'язку з неявкою у судове засідання
представника відповідача, неподанням
відповідачем витребуваних судом
доказів та необхідністю витребування
нових доказів по справі.

Ухвалою суду від 06.02.2014 строк розгляду
спору був продовжений на 15 днів, а
розгляд справи відкладений на 11.03.2014 о 14
год. 00 хв. у зв'язку з неподанням
сторонами усіх витребуваних судом
доказів.

Відповідач свого представника в судове
засідання 11.03.2014 знову не направив,
вимоги ухвал суду від 25.12.2013, від 23.01.2014
та від 06.02.2014 не виконав, відзиву на
позов не надав, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, а тому, згідно з ст. 75 ГПК України,
справа розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та
вислухавши пояснення присутніх
представників учасників судового
процесу, суд -

ВСТАНОВИВ:

30.05.2003 між відділом культури позивача
(орендодавець) та відповідачем
(орендар) був укладений договір оренди
нежитлового об'єкту танцювального
майданчика зі строком дії до 30.05.2007, за
яким орендодавець зобов'язався
передати, а орендар, в свою чергу,
прийняти у строкове платне
користування нежитловий об'єкт
комунальної власності, який
розташований за адресою: АДРЕСА_2
площею 610,7 кв. м., - танцювальний
майданчик.

Відповідно до п. 5.8. даного договору
відповідач зобов'язався у місячний
термін з дня вступу у користування
об'єктом оформити у відділі земельних
ресурсів правові документи на право
користування землею.

01.01.2006 між управлінням молоді, спорту та
культури позивача (орендодавець) та
відповідачем (орендар) був укладений
договір оренди майна, що належить до
комунальної власності територіальної
громади міста, за № 1.

Відповідно до п. 1.1. даного договору, з
урахуванням додаткової угоди від 01.02.2009
№ 1, вартість незалежної оцінки об'єкту
відкритого танцювального майданчика,
площею 610,7 кв. м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2, станом на 31.01.2009р.
складає 16900 грн., без ПДВ.

Згідно з п. 2.1. даного договору
відповідач вступає у строкове
користування майном у термін, вказаний
у договорі, одночасно із підписанням
сторонами договору та акта
прийому-передачі вказаного майна, який
є невід'ємною частиною договору (у разі
переукладання договору посилання на
акт прийому-передачі з попереднього
договору).

Згідно з п. 3.1., 3.2., 3.3. даного договору:

- орендна плата визначається на
підставі методики розрахунку і порядку
використання плати за оренду майна, що
належить до комунальної власності
територіальної громади міста
Южноукраїнська, і становить, без ПДВ, за
перший місяць оренди за січень 2003 - 177
грн.;

- нарахування ПДВ на суму орендної
плати здійснюється у порядку,
визначеному чинним законодавством;

- орендна плата за кожний наступний
місяць визначається шляхом
коригування орендної плати за
попередній місяць на індекс інфляції
за наступний місяць і нараховується
після 10 числа, наступного за звітним.

Згідно з п. 5.14. даного договору
відповідач зобов'язався у тижневий
термін з моменту вступу у користування
майном встановити індивідуальні
прилади обліку та у 5-ти денний термін
укласти прямі договори з відповідними
підприємствами на користування
комунальними послугами
(тепло-водопостачання та
водовідведення, технічне
обслуговування інженерних мереж,
енергопостачання), вивіз
твердо-побутових відходів,
впорядкувати земельні відносини - та
надати їх копії орендодавцю.

Відповідно до п. 10.1. даного договору цей
договір укладено терміном на 10 років
без зміни цільового призначення, що діє
з 01.01.2006 до 31.12.2015 включно.

Майно, яке є об'єктом вищевказаних
договорів, було передано відповідачу в
оренду 30.05.2003 за актом прийому -
передачі (а.с. 61, т. 1) та перебувало в
оренді у відповідача до 19.04.2013, що
підтверджується додатковою угодою від
19.04.2013, укладеною між контрагентами, про
розірвання договору оренди майна, що
належить до комунальної власності
територіальної громади міста, від
01.01.2006 № 1, актом прийому - передачі
танцювального майданчика від 19.04.2013,
поясненнями позивача та не
заперечується відповідачем.

Згідно з ст. 796 ЦК України одночасно з
правом найму будівлі або іншої
капітальної споруди (їх окремої
частини) наймачеві надається право
користування земельною ділянкою, на
якій вони знаходяться, а також право
користування земельною ділянкою, яка
прилягає до будівлі або споруди, у
розмірі, необхідному для досягнення
мети найму. У договорі найму сторони
можуть визначити розмір земельної
ділянки, яка передається наймачеві.
Якщо розмір земельної ділянки у
договорі не визначений, наймачеві
надається право користування усією
земельною ділянкою, якою володів
наймодавець. Якщо наймодавець не є
власником земельної ділянки,
вважається, що власник земельної
ділянки погоджується на надання
наймачеві права користування
земельною ділянкою, якщо інше не
встановлено договором наймодавця з
власником земельної ділянки.

Отже, згідно з наведеними нормами
ЦК України, відповідач одночасно з
правом оренди вищезазначеного
комунального майна (танцювального
майданчика) отримав і право
користування земельною ділянкою, на
якій воно знаходиться.

Разом з цим, згідно з ч. 2 ст. 125 ЗК
України, в редакції станом на 01.01.2006,
право на оренду земельної ділянки
виникає після укладення договору
оренди і його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 798 ЦК України плата,
яка справляється з наймача будівлі або
іншої капітальної споруди (їх окремої
частини), складається з плати за
користування нею і плати за
користування земельною ділянкою.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЗК України
земельні відносини регулюються
Конституцією України, цим Кодексом, а
також прийнятими відповідно до них
нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.

Господарським судом оцінені
подані позивачем докази та
встановлено, що сторони договору
оренди від 01.01.2006 № 1 у вказаному
договорі передбачили, що орендна плата
складається лише з плати за
користування танцювальним майданчиком
та не включає плату за користування
відповідачем земельною ділянкою, на
якій згаданий майданчик знаходиться.
Орендар, тобто відповідач, за умовами
даного договору зобов'язався окремо
впорядкувати земельні відносини в
порядку, передбаченому чинним
законодавством України.

В той же час, ст. 206 ЗК України
передбачено, що використання землі в
Україні є платним, об'єктом плати за
землю є земельна ділянка.

Статтею 287 ПК України передбачено,
що власники землі та землекористувачі
сплачують плату за землю з дня
виникнення права власності або права
користування земельною ділянкою. У
разі припинення права власності або
права користування земельною ділянкою
плата за землю сплачується за
фактичний період перебування землі у
власності або користуванні у поточному
році. У разі надання в оренду земельних
ділянок (у межах населених пунктів),
окремих будівель (споруд) або їх частин
власниками та землекористувачами, у
тому числі зазначеними у пунктах 276.1,
276.4 статті 276, податок за площі, що
надаються в оренду, обчислюється з дати
укладення договору оренди земельної
ділянки або з дати укладення договору
оренди будівель (їх частин).

Проте відповідач, фактично
користуючись земельною ділянкою, свого
зобов'язання не виконав та дій,
спрямованих на укладення з позивачем
відповідного договору оренди
земельної ділянки, не вчинив, протягом
спірного періоду з 01.06.2010 по 19.04.2013 не
сплачував плату за землю, що призвело
до неотримання позивачем доходів у
вигляді орендних платежів.

При цьому, позивач вживав заходи
щодо їх одержання, неодноразово
листами від 07.09.2012 № 3185/01-15/26, від 25.10.2012
№ 3990/01-15/26 звертався до відповідача з
вимогою про звернення останнього до
відділу земельних ресурсів для
впорядкування земельних відносин, що
підтверджується вказаними листами,
поясненнями позивача та жодним чином
не спростовується відповідачем.

Відповідно до п. д) ст. 156 ЗК України
власникам землі та землекористувачам
відшкодовуються збитки, заподіяні
внаслідок неодержання доходів за час
тимчасового невикористання земельної
ділянки.

Згідно з ст. 224 ГК України учасник
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено. Під збитками
розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Отже, для застосування такої міри
відповідальності як стягнення збитків
потрібна наявність усіх елементів
складу господарського (цивільного)
правопорушення: 1) протиправної
поведінки; 2) збитків; 3) причинного
зв'язку між протиправною поведінкою
боржника та збитками; 4) вини.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 623 ЦК
України при визначенні неодержаних
доходів (упущеної вигоди) враховуються
заходи, вжиті кредитором щодо їх
одержання.

Господарським судом враховано,
що:

- на земельній ділянці,
розташованій за адресою: АДРЕСА_2,
знаходиться комунальне майно -
танцювальний майданчик, площею 610,7 кв.
м;

- відповідач орендував цей
танцювальний майданчик на підставі
договору оренди майна, що належить до
комунальної власності територіальної
громади міста, від 01.01.2006 № 1 до 19.04.2013;

- саме відповідач фактично
користувався даною земельною ділянкою
у період з 01.06.2010 по 19.04.2013, що
підтверджується позивачем, іншими
наявними в матеріалах справи доказами
та жодним чином не спростовується
відповідачем;

- позивач вживав заходи,
спрямовані на врегулювання між
сторонами земельних відносин та
отримання від відповідача плати за
землю.

З огляду на це, господарський суд
вважає, що в діях відповідача наявний
склад господарського (цивільного)
правопорушення, адже позивач внаслідок
цих обставин протягом спірного періоду
з 01.06.2010 по 19.04.2013 був позбавлений
можливості використовувати вказану
земельну ділянку та отримувати дохід
від оренди цієї земельної ділянки у
вигляді орендної плати, який би він
реально отримав у разі належного
(вчасного) виконання відповідачем
своїх зобов'язань (правил здійснення
господарської діяльності).

Відповідно до ч. 2 ст. 157 Земельного
кодексу України порядок визначення та
відшкодування збитків власникам землі
і землекористувачам встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 19.04.1993 № 284 затверджено порядок
визначення та відшкодування збитків
власникам землі і землекористувачам,
згідно з п.п. 1, 2 якого, власникам землі
та землекористувачам відшкодовуються
збитки, заподіяні вилученням (викупом)
та тимчасовим зайняттям земельних
ділянок, встановленням обмежень щодо
їх використання, погіршенням якості
ґрунтового покриву та інших корисних
властивостей земельних ділянок або
приведенням їх у непридатний для
використання стан та неодержанням
доходів у зв'язку з тимчасовим
невикористанням земельних ділянок.
Розміри збитків визначаються
комісіями, створеними Київською та
Севастопольською міськими, районними
державними адміністраціями,
виконавчими комітетами міських (міст
обласного значення) рад. До складу
комісій включаються представники
Київської, Севастопольської міських,
районних державних адміністрацій,
виконавчих комітетів міських (міст
обласного значення) рад (голови
комісій), власники землі або
землекористувачі (орендарі), яким
заподіяні збитки, представники
підприємств, установ, організацій та
громадяни, які будуть їх
відшкодовувати, представники
державних органів земельних ресурсів і
фінансових органів, органів у справах
містобудування і архітектури та
виконавчих комітетів сільських,
селищних, міських (міст районного
значення) рад, на території яких
знаходяться земельні ділянки.
Результати роботи комісій
оформляються відповідними актами, що
затверджуються органами, які створили
ці комісії.

Згідно з п. 3 даного Порядку
відшкодуванню підлягають, зокрема,
збитки власників землі і
землекористувачів, у тому числі
орендарів, включаючи і неодержані
доходи, якщо вони обґрунтовані.
Неодержаний доход - це доход, який міг
би одержати власник землі,
землекористувач, у тому числі орендар,
із земельної ділянки і який він не
одержав внаслідок її вилучення (викупу)
або тимчасового зайняття, обмеження
прав, погіршення якості землі або
приведення її у непридатність для
використання за цільовим призначенням
у результаті негативного впливу,
спричиненого діяльністю підприємств,
установ, організацій та громадян.

Позивач належним чином повідомив
відповідача про засідання комісії з
визначення та відшкодування збитків
власникам землі та землекористувачам,
яке відбулось 11.06.2013 о 09 год. 30 хв., що
підтверджується наявними в матеріалах
справи копіями листа та поштового
конверту (а.с. 28, том 1).

11.06.2013, за відсутності відповідача,
відбулось засідання комісії з
визначення та відшкодування збитків
власникам землі та землекористувачам,
оформлене відповідним актом № 1, згідно
з яким, комісією визначено розмір
збитків, завданих відповідачем
позивачеві, у вигляді неодержаних
доходів (орендної плати за землю) за час
фактичного користування земельною
ділянкою за період з 01.06.2010 по 19.04.2013 у
розмірі 38885,65 грн.

Згідно з ст.ст. 274, 288, 290 Податкового
кодексу України ставка податку за
земельні ділянки, нормативну грошову
оцінку яких проведено, встановлюється
у розмірі 1 відсотка від їх нормативної
грошової оцінки. Розмір орендної плати
встановлюється у договорі оренди, але
річна сума платежу не може бути меншою:
для інших категорій земель -
трикратного розміру земельного
податку, що встановлюється цим
розділом. Плата за землю зараховується
до відповідних місцевих бюджетів у
порядку, визначеному Бюджетним
кодексом України для плати за землю.

Відповідно до п. 4 Порядку
визначення та відшкодування збитків
власникам землі і землекористувачам,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 19.04.1993 № 284,
розміри збитків визначаються в повному
обсязі відповідно до реальної вартості
майна на момент заподіяння збитків,
проведених витрат на поліпшення якості
земель (з урахуванням ринкової або
відновної вартості).

Господарським судом перевірено
здійснений позивачем (комісією)
розрахунок збитків та встановлено його
відповідність чинному законодавству
України.

07.08.2013 виконавчим комітетом
Южноукраїнської міської ради
Миколаївської області було прийнято
рішення № 231 "Про затвердження актів
комісії з визначення та відшкодування
збитків власникам землі та
землекористувачам", п. 1 якого
затверджено акт комісії з визначення
та відшкодування збитків власникам
землі та землекористувачам від 11.06.2013
про визначення розміру збитків,
нанесених позивачу відповідачем за час
фактичного користування земельною
ділянкою, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_2, за період з 01.06.2010 по 19.04.2013, у
сумі 38885,65 грн.

Про прийняття вказаного рішення
позивач повідомив відповідача листом
від 12.08.2013 № 3348/01-35/22 (а.с. 29, т. 1), яким
також запропонував відповідачу
сплатити зазначені збитки у термін до
07.09.2013.

Відповідно до п. 5 Порядку визначення та
відшкодування збитків власникам землі
і землекористувачам, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 19.04.1993 № 284, збитки відшкодовуються
власникам землі і землекористувачам, у
тому числі орендарям, підприємствами,
установами, організаціями та
громадянами, що їх заподіяли, за
рахунок власних коштів не пізніше
одного місяця після затвердження актів
комісій.

Згідно з ст. 73 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" акти
ради, сільського, селищного, міського
голови, голови районної в місті ради,
виконавчого комітету сільської,
селищної, міської, районної у місті (у
разі її створення) ради, прийняті в
межах наданих їм повноважень, є
обов'язковими для виконання всіма
розташованими на відповідній
території органами виконавчої влади,
об'єднаннями громадян, підприємствами,
установами та організаціями,
посадовими особами, а також
громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній
території. Місцеві органи виконавчої
влади, підприємства, установи та
організації, а також громадяни несуть
встановлену законом відповідальність
перед органами місцевого
самоврядування за заподіяну місцевому
самоврядуванню шкоду їх діями або
бездіяльністю, а також у результаті
невиконання рішень органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування, прийнятих у межах
наданих їм повноважень.

Станом на час вирішення даного спору
рішення виконавчого комітету позивача
від 07.08.2013 № 231 в частині щодо
відповідача є чинним, відповідачем в
судовому порядку не оскаржене, а отже
відповідач мав відшкодувати позивачу
спірні збитки не пізніше одного місяця
з часу його прийняття.

Станом на час вирішення даного спору
відповідач даного зобов'язання не
виконав, що є підставою для повного
задоволення позову позивача.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідач жодним чином не спростував
обставини, повідомлені суду позивачем.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові
витрати підлягають покладенню на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 4-3, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82,
82-1, 84, 85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, номер НОМЕР_1) на
користь Южноукраїнської міської ради
Миколаївської області (вул. Дружби
народів, 48, м. Южноукраїнськ,
Миколаївська обл., 55000, код 20910974) збитки
в розмірі 38885 (тридцять вісім тисяч
вісімсот вісімдесят п'ять) грн. 65 коп. та
судовий збір в розмірі 1720 (одна тисяча
сімсот двадцять) грн. 50 коп.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення місцевим господарським
судом. У разі якщо в судовому засіданні
було оголошено лише вступну та
резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повне рішення складено 17.03.2014.

Суддя

Д.О.Бездоля