ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2014 р.Справа № 922/5311/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання
Карчевської Д.Л.

розглянувши справу

за первісні позовом Державного
проектно-вишукувального та
науково-дослідного ін-ту
"Укренергомережпроект"м. Харків до
Публічного акціонерного товариства
"Укргідропроект" м. Харків про та
зустрічні позовні вимоги до про
стягнення коштів Публічного
акціонерного товариства
"Укргідропроект" м. Харків Державний
проектно-вишукувальний та
науково-дослідний ін-т
"Укренергомережпроект" м. Харків
визнання пункту Договору недійсним за
участю представників сторін:

позивача за первісним позовом
(відповідача за зустрічним) - Чумаченко
М.О., за довіреністю від 23.12.2013 року,

відповідача за первісним позовом
(позивача за зустрічним позовом) -
Осьмак О.В., довіреністю № 41 від 01.08.2013
року,

ВСТАНОВИВ:

Державне проектно-вишукувальне та
науково-дослідне ін-т
"Укренергомережпроект" м. Харків
(позивача) звернувся до господарського
суду Харківської області з позовом до
відповідача - Публічного акціонерного
товариства "Укргідропроект" м. Харків
про стягнення заборгованості в розмірі
832 061,41 грн. В обґрунтування позовних
вимог, позивач посилається на
неналежне виконання покладених на
відповідача обов'язків за договором №
30-08/12 від 30.08.2012 року, з урахуванням
протоколом розбіжностей від 25.09.2012
року, в частині повної та своєчасної
оплати за виконані роботи, з
урахуванням чого та враховуючи приписи
ст.ст. 525, 526, 530, 599, 622 Цивільного кодексу
України, ст. ст. 193, 231, 232 Господарського
кодексу України, просить суд стягнути з
відповідача суму основного боргу в
розмірі 687 654,59 грн., пеню в розмірі 96 271,00
грн., штраф в розмірі 48135,82 грн. та
судовий збір в розмірі 16 641,23 грн.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 30.12.2013 року
було прийнято позовну заяву до
розгляду, порушено провадження у
справі та призначено її розгляд у
відкритому судовому засіданні на 30.01.2014
року о 10:30 годині.

До господарського суду Харківської
області 14.01.2014 року від представника
відповідача надійшла зустрічна
позовна заява (вх. 1036), відповідно до
якої просить суд визнати пункт 3.1.
Договору № 30-08/12 від 30.08.2012 року в
редакції протоколу розбіжностей від
25.09.2012 року та графу 3 "Кошторисна
вартість, грн.", п.п. 1, 2 графи 3
"Кошторисна вартість, грн." додатка №2
до Договору № 30-08/12 від 30.08.2012 року в
редакції протоколу розбіжностей від
25.09.2012 року "Календарний план робіт"
недійсними повністю з моменту їх
вчинення, а саме: з 09.11.2012 року.

В обґрунтування зустрічних позовних
вимог, відповідач посилається на
невідповідність п. 3.1. Договору № 30-08/12
від 30.08.2012 року в редакції протоколу
розбіжностей від 25.09.2012 року та графу 3
"Кошторисна вартість, грн.", п.п. 1, 2 графи
3 "Кошторисна вартість, грн." додатка №2
до Договору № 30-08/12 від 30.08.2012 року в
редакції протоколу розбіжностей від
25.09.2012 року "Календарний план робіт"
вимогам чинного законодавства, а також
те, що сторонами не було узгоджено в
договорі, щодо наявності або
відсутності об'єкту оподаткування з
ПДВ, з урахуванням чого та враховуючи
приписи ст.ст. 6, 203, 215, 217, 236, Цивільного
кодексу України ст. 207 Господарського
кодексу України, ст.ст. 14, 185, 186 ПК
України, просить суд визнати вказані п.
Договору не дійсними з моменту їх
вчинення.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від "15" січня 2014
року було прийнято зустрічну позовну
заяву №02-01 від 08.01.2014 р. Публічного
акціонерного товариства
"Укргідропроект" м. Харків для
спільного розгляду з первісним
позовом.

У судовому засіданні 30.01.2014 року було
оголошено перерву до 10.02.2014 року о 10:30
годині.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 10.02.2014 року
було розгляд справи № 922/5311/13
відкладено на "12" березня 2014 р. о 12:00
годині.

Представник позивача за первісним
позовом (відповідача за зустрічним) у
судовому заміданні підтримав первісні
позовні вимоги та просив суд їх
задовольнити та заперечував проти
зустрічного позову у повному обсязі.

Представника відповідача за первісним
позовом (позивача за зустрічним
позовом) у судовому засіданні
заперечує проти первісного позову та
підтримує зустрічний позов, просить
суд визнати пункт 3.1 договору № 30-08/12
від 30.08.2012 року в редкації протоколу
розбіжностей від 25.09.2012р. та графу 3 "
Кошторисна вартість, грн", п.п.1, 2 графи 3
" Кошторисна вартість, грн." додатка №2
до договору № 30-08/12 від 30.08.2012 року в
редакції протоколу розбіжностей від
25.09.2012 року" Календарний план робіт"
недійсними повністю з моменту їх
вчинення, а саме: з 09.11.2012 року.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення присутніх
представників сторін, повністю,
всесторонньо, за своїм внутрішнім
переконанням, яке ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом, оцінивши надані
сторонами докази та надаючи правову
кваліфікацію викладеним обставинам
справи з урахуванням фактичних та
правових підстав позовних вимог
учасників судового процесу,
користуючись принципом об'єктивної
істини, принципами добросовісності,
розумності та справедливості суд,
виходить з наступного.

30.08.2012 року між Державним
проектно-вишукувальним та
науково-дослідним ін-том
"Укренергомережпроект"м. Харків
(виконавець, позивачем за первісним
позовом (відповідач за зустрічним
позовом) та Публічним акціонерним
товариством "Укргідропроект" м. Харків
(замовник, відповідач за первісним
позовом (позивач за зустрічним позовом)
було укладено Договір №30-08/12/103-12.
(Договір)

Відповідно до п.1.1. Договору, замовник
(відповідач за первісним позовом)
доручає і сплачує, а виконавець
(позивач за первісним позовом) переймає
на себе зобов'язання виконати роботи по
темі: «Проектування гнучких зв'язків 500
кВ між будівлями НЕС ГЕРДП та ВРУ 500 кВ в
Ефіопії».

Пунктом 1.2. та 1.3. Договору, даний
договір є субпідрядним в межах
виконання робіт за договором № 3791 від
22.07.2012 (№12/02-GERDР), який поміщений між ПАТ
«Укргідропроект» і Гензамовником - F.D.R.E
Metals and Engineering Corporation МЕТЕС, м. Аддіс-Абеба
(ФДР Ефіопія). Роботи за даним договором
призначені для будівництва об'єкту
нерухомості, яка буде розташована в
Ефіопії (за межами митної території
України).

Відповідно до п. 3.1. Договору, вартість
робіт за даною угодою узгоджується
протоколом угоди про договірну ціну і
складає: 674 171,00 грн., без податку на
додану вартість, згідно з пунктом 186.2.2.
«в» Податкового кодексу України.
Послуги з даного договору призначені
для робіт по будівництву нерухомості,
яка буде розташована у ФДР Ефіопія (за
межами митної території України).
Надання даних послуг, згідно пункту
186.2.2. «в» Податкового кодексу України,
на таких об'єктах не є об'єктом
оподаткування ПДВ на території
України.

Проте, в подальшому сторонами було
складено та підписано протокол
розбіжностей, відповідно до якого були
внесені зміни, а саме: п.3.1. Договору,
викладено у такій редакції: «вартість
робіт за даною угодою узгоджується
протоколом угоди про договірну ціну і
складає: 674 171,00 грн., окрім того ПДВ 20% - 134
834,20 грн. Всього з ПДВ 20% - 809 005,20 грн.
Вартість робіт згідно п. 3.1 може бути
скоректована виходячи з фактичних
витрат. Зміна ціни робіт оформляється
додатковою угодою, яка підписується
обома Сторонами і скріпляється друком
Сторін.

Крім того, п.3.2. Викладено у такій
редакції: «замовник зобов'язаний
зробити оплату авансу у розмірі 30% від
вартості етапів робіт відповідно до
Календарного плану (Додаток № 2).»

Вказаним протоколом розбіжностей від
25.09.2012 року до Договору №30-08/12/103-12 від
30.08.2012 року були також внесені зміни до
Календарного плану (арк.с. 66), в частині
визначення сум.

Позивач за первісним позовом листом
№08-10/1355 від 07.11.2012 року повідомив
відповідача за первісним позовом
(позивача за зустрічним позовом) в
порядку ст. 181 ГК України, про
узгодження сторонами умов Договору з
урахуванням протоколу протоколом
розбіжностей від 25.09.2012 року до
Договору №30-08/12/103-12 від 30.08.2012 року
(арк.с. 70). Вказаний лист був отриманий
відповідачем, про що свідчить відтиск
печатки підприємства ПАТ
«Укргідропроект», та жодних зауважень
надано не було.

З урахуванням викладеного, суд
зазначає, що сторонами у справі
протоколом розбіжностей від 25.09.2012 року
були узгоджені та внесені зміни до
договору до Договору №30-08/12/103-12 від
30.08.2012 року.

Таким, чином судом встановлено, що
загальна вартість робіт за Договором
№30-08/12/103-12 від 30.08.2012 року становила 809
005,20 грн.

На виконання п.3.2. Договору, з
урахуванням внесених протоколом
розбіжностей від 25.09.2012 року змін, ПАТ
"Укргідропроект" сплатив на рахунок
позивача за первісним позовом аванс у
розмірі 121 351,61 грн., про що свідчить
платіжне доручення № 3710 від 14.12.2012 року.
(арк.с. 192)

Відповідно до п.3.3. Договору, оплату
виконаних і прийнятих робіт Замовник
здійснює протягом 10-ти календарних
днів з дати підписання акту
здачі-приймання робіт, з врахуванням
сплаченого авансу. Обов'язки Замовника
по оплаті вважаються виконаними з
моменту зарахування грошових коштів на
поточний рахунок Виконавця в повному
обсязі, вказаному в п.3.1 договору.

Відповідно до умов п. 4.4 Договору
Замовник впродовж 30 (тридцяти) днів з
моменту отримання проектної
документації, при відсутності
зауважень, зобов'язаний направити
Виконавцю підписаний акт
здачі-приймання робіт.

З матеріалів справи вбачається, що
листом №08-103-12/379 від 19.03.2013 року
позивачем за первісним позовом
(відповідачем за зустрічним позовом)
було надіслано на адресу відповідача
за первісним позовом (позивача за
зустрічним позовом) Акти виконаних
робіт за № 24/03-13 та за № 25.03.2013 року.
(арк.с. 21-23) Вказані Акти виконаних робіт
були отримані відповідачем за
первісним позовом, про що свідчить
рекомендоване повідомлення з
відміткою про отримання (арк.с. 198),
проте, підписані не були.

Натомість, листом від 19.07.2013 року було
надіслано на адресу позивача за
первісним позовом (відповідача за
зустрічним позовом), Акти здачі -
приймання робіт до Договору №30-08/12/103-12
від 30.08.2012 року, скріплені печаткою
юридичної особи ПАТ "Укргідропроект" та
підписами уповноважених представників
відповідача (арк.с. 84-89), які не містять в
собі зауважень стосовно виконаних
позивачем робіт, а лише містять суми
без врахування ПДВ.

Окрім того, судом в процесі розгляду
справи встановлено та не спростовано
представником відповідача за
первісним позовом (позивача за
зустрічним позовом) у судових
засіданнях, що позивачем були надані
обумовлені договором роботи у повному
обсязі та у визначений строк. Крім того,
матеріали справи не містять будь - яких
зауважень з боку відповідача за
первісним позовом стосовно якості,
строків, обсягів виконаних позивачем
робіт.

Таким чином, судом встановлено, що
позивач за первісним позовом
(відповідач за зустрічним позовом) на
виконання умов договору належно
виконав обумовлені Договору роботи в
повному обсязі, на загальну суму 809 005,20
грн.

Факт виконання робіт підтверджується
матеріалами справи.

Отже, з матеріалів справи слідує, що
замовник, в свою чергу, повністю не
виконав договірні зобов'язання і за
належно виконані позивачем за
первісним позовом роботи в розмірі 809
005,20 грн. розрахувався частково в сумі 121
350,60 грн., внаслідок чого несплаченою
залишається сума в розмірі 687 654,60 грн.

Частиною першою статті 626 ЦК України
визначено, що договором є домовленість
двох або більше сторін спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

За змістом ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, не
допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
має ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

З метою досудового врегулювання спору,
позивач за первісним позовом звертався
до відповідача за первісним позовом з
вимогою про необхідність проведення
грошових розрахунків за виконані
роботи (претензія №08-10/1159 від 11.09.2013
року), однак, заборгованість
відповідача перед позивачем сплачена
не була. Натомість відповідачем було
надіслано позивачу відповідь на
претензію від 15.10.2013 року, відповідно
до якої відповідач за первісним
позовом (позивач за зустрічним
позовом), з посиланням на проведення
ДПІ у Дзержинському районі м.Харкова
Харківської області ДПС планової
перевірки, звернувся до позивача за
первісним позовом з пропозицією
підписати Додаткові угоди до спірного
договору, окрім того, були надіслані
підписані Акти здачі прийняття
виконаних позивачем робіт. (арк..с. 95-100)

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та в строк,
встановлений для його виконання.

Як вбачається з матеріалів справи сума
заборгованості відповідачем за
первісним позовом (позивачем за
зустрічним позовом) не сплачена. За
таких обставин, враховуючи доведеність
факту порушення відповідачем умов
діючого законодавства та договору, те,
що позовні вимоги не спростовані
відповідачем, суд задовільняє позовні
вимоги в сумі основної заборгованості
у розмірі 687 654,59 грн.

Відповідно до ст.ст. 548, 611 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
може забезпечуватися згідно з
договором або законом неустойкою, яку
боржник повинен сплатити в разі
неналежного виконання зобов'язання.

Крім того, позивачем заявлено до
стягнення з відповідача пеню в розмірі
96 271,00 грн., штраф в розмірі 48 135,82 грн.

Ч.1 ст. 216 Господарського кодексу
України встановлено, що учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

За змістом ст. 217 Господарського
кодексу України у сфері господарювання
застосовуються такі види
господарських санкцій: відшкодування
збитків; штрафні санкції;
оперативно-господарські санкції та
адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до п.6.3. Договору, за
невчасну оплату виконаних робіт,
Замовник оплачує виконавцю пеню у
розмірі 0,01% за кожен день прострочення
від суми боргу, але не більш подвійної
облікової ставки НБУ, яка діяла в
період, за який сплачується пеня.

Згідно ч.1 та ч.3 ст. 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до ст.3 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов`язань" розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Відповідно до ч.6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши надані позивачем за
первісним позовом (відповідачем за
зустрічним позовом) нарахування пені в
розмірі 96 271,00 грн., суд приходить до
висновку, що дане нарахування не
відповідає чинному законодавству,
зокрема положенням ст. 232
Господарського кодексу України та ст. 3
Закону України "Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов`язань", адже її нарахування
перевищують подвійну облікову ставку
НБУ, крім того, позивачем не вірно
вказаний період нарахування пені, адже
таке нарахування повинно
здійснюватись з урахуванням положень
ст. 530 Цивільного кодексу України, а
саме з моменту пред'явлення вимоги.

З урахуванням викладеного, суд
зазначає, що задоволенню підлягає пеня
в розмірі в сумі 44330,17 грн., в частині
стягнення пені в розмірі 51940,83 грн. слід
відмовити у зв"язку з невірним
нарахуванням.

Розглянувши вимогу позивача за
первісним позовом (відповідача за
зустрічним позовом) в частині
стягнення з відповідача штрафу в
розмірі 48 135,82 грн., суд виходить з
наступного.

Пунктом 2 частини 2 статті 231 ГК України
закріплено, що у разі якщо порушено
господарське зобов'язання, в якому хоча
б одна сторона є суб'єктом
господарювання, що належить до
державного сектора економіки, або
порушення пов'язане з виконанням
державного контракту, або виконання
зобов'язання фінансується за рахунок
Державного бюджету України чи за
рахунок державного кредиту, штрафні
санкції застосовуються, якщо інше не
передбачено законом чи договором, у
таких розмірах: за порушення строків
виконання зобов'язання стягується пеня
у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів
(робіт, послуг), з яких допущено
прострочення виконання за кожний день
прострочення, а за прострочення понад
тридцять днів додатково стягується
штраф у розмірі семи відсотків
вказаної вартості.

Зі змісту наведеної норми випливає, що
зазначені штрафні санкції можуть бути
застосовані за наявності таких умов:

- якщо інший розмір певного виду
штрафних санкцій не передбачений
договором або законом;

- якщо скоєно господарське
правопорушення у відносинах, в яких
хоча б одна сторона є суб`єктом
господарювання що належить до
державного сектора економіки, або
порушення пов'язане з виконанням
державного контракту, або виконання
зобов'язання фінансується за рахунок
Державного бюджету України чи за
рахунок державного кредиту;

- якщо було допущено прострочення
виконання негрошового зобов`язання,
пов`язаного з обігом (поставкою)
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, з вартості яких і вираховується
у відсотковому відношенні розмір
штрафу чи пені.

Тому для застосування до спірних
правовідносин частини 2 статті 231 ГК
України, господарський суд повинен
встановити наявність усіх обставин з
якими законодавець пов`язує можливість
стягнення зазначеного виду штрафних
санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена у
Постанові Вищого господарського суду
України №16/198 від 26.02.2009 року.

Таким чином, з огляду на те, що
положеннями договору сторони не
погодили конкретний розмір штрафних
санкцій (штрафу) за невиконання або
неналежне виконання зобов`язань, проте
в свою чергу положеннями частини 2
статті 231 ГК України, встановлений
конкретний розмір штрафу у розмірі
семи відсотків вказаної вартості, тому,
суд зазначає про наявність правових
підстав для стягнення заявлених
штрафних санкцій та застосування до
спірних правовідносин вказаного
положення Закону.

З урахуванням викладеного позовні
вимоги в частині стягнення штрафу в
розмірі 48 135,82 грн. підлягають
задоволенню.

Розглянувши зустрічні позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
"Укргідропроект" м. Харків, про визнання
пункту 3.1. Договору № 30-08/12 від 30.08.2012
року в редакції протоколу
розбіжностей від 25.09.2012 року та графу 3
"Кошторисна вартість, грн.", п.п. 1, 2 графи
3 "Кошторисна вартість, грн." додатка №2
до Договору № 30-08/12 від 30.08.2012 року в
редакції протоколу розбіжностей від
25.09.2012 року "Календарний план робіт"
недійсними повністю з моменту їх
вчинення, а саме: з 09.11.2012 року, суд
виходить з наступного.

Конституція України (ст.19) встановлює,
що правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством.

Згідно п.3 ч.1 ст. 3 ЦК України однією із
загальних засад цивільного
законодавства є свобода договору.
Статтею 627 ЦК України (свобода договору)
встановлено наступне. Відповідно до
статті 6 цього Кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

До загальних принципів господарювання
відноситься свобода підприємницької
діяльності у межах, визначених законом,
заборона незаконного втручання
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування, їх посадових
осіб у господарські відносини (ст.6 ГК
України).

Відповідно ст. 626 ЦК України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Майново-господарські
зобов'язання, які виникають між
суб'єктами господарювання або між
суб'єктами господарювання і
негосподарюючими суб'єктами -
юридичними особами на підставі
господарських договорів, є
господарсько-договірними
зобов'язаннями (ч.1 ст. 179 ГК України).

У відповідності до ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ч.1 ст.193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Сторонами у справі 30.08.2012 року було
укладено Договір №30-08/12/103-12, відповідно
до умов якого були узгоджені та
визначені усі істотні умови Договору.

Згідно ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

У відповідності до ст..203 ЦК України
(загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину) 1.
Зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства; 2. Особа, яка
вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності; 3. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі; 4.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом; 5. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним;
6. Правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до п. 2.1. Постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
29.05.2013 № 11 «Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними», вирішуючи спори про
визнання правочинів (господарських
договорів) недійсними, господарський
суд повинен встановити наявність
фактичних обставин, з якими закон
пов'язує визнання таких правочинів
(господарських договорів) недійсними
на момент їх вчинення (укладення) і
настання відповідних наслідків, та в
разі задоволення позовних вимог
зазначати в судовому рішенні, в чому
конкретно полягає неправомірність дій
сторони та яким нормам законодавства
не відповідає оспорюваний правочин.

Проте, матеріали справи не містить
фактичні обставин, з якими закон
пов'язує визнання оспорюваного
Договору (пункту Договору) недійсним.

З урахуванням ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України
(судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності;
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами; кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень) суд зазначає, що обов'язок
по доведенню існування в законі
підстав для визнання недійсним п. 3.1.
Договору № 30-08/12 від 30.08.2012 року в
редакції протоколу розбіжностей від
25.09.2012 року та графу 3 "Кошторисна
вартість, грн.", п.п. 1, 2 графи 3
"Кошторисна вартість, грн." додатка №2
до Договору № 30-08/12 від 30.08.2012 року в
редакції протоколу розбіжностей від
25.09.2012 року "Календарний план робіт"
недійсними повністю з моменту їх
вчинення, а саме: з 09.11.2012 року
покладений на позивача за зустрічним
позовом (відповідача за первісним
позовом).

Проте, в даному випадку цей тягар
доказування позивача за зустрічним
позовом (відповідача за первісним
позовом) не витриманий. Доказів
існування в законі підстав для
визнання недійсним п. 3.1. Договору №
30-08/12 від 30.08.2012 року в редакції
протоколу розбіжностей від 25.09.2012 року
та графу 3 "Кошторисна вартість, грн.",
п.п. 1, 2 графи 3 "Кошторисна вартість,
грн." додатка №2 до Договору № 30-08/12 від
30.08.2012 року в редакції протоколу
розбіжностей від 25.09.2012 року
"Календарний план робіт" недійсними
повністю з моменту їх вчинення, а саме:
з 09.11.2012 року не надано.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що зустрічні
позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства
"Укргідропроект" м. Харків, про визнання
пункту 3.1. Договору № 30-08/12 від 30.08.2012
року в редакції протоколу
розбіжностей від 25.09.2012 року та графу 3
"Кошторисна вартість, грн.", п.п. 1, 2 графи
3 "Кошторисна вартість, грн." додатка №2
до Договору № 30-08/12 від 30.08.2012 року в
редакції протоколу розбіжностей від
25.09.2012 року "Календарний план робіт"
недійсними повністю з моменту їх
вчинення, а саме: з 09.11.2012 року не
обґрунтовані, не доведені , а отже такі
що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується ст. 49 ГПК України
та постановою № 18 від 26.12.2011 р. Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції". Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином, судові витрати за первісними
позовними вимогами покладаються на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог, за
зустрічними позовними вимогами на
відповідача за первісним позовом
(позивача за зустрічним позовом).

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст.124,129 Конституції України, ст. ст.
526, 530, 610, 611, 625 Цивільного кодексу
України, ст. 193 Господарського кодексу
України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 49, ст.ст.
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Первісні позовні вимоги задовольнити
частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Укргідропроект" м. Харків
(61166, м. Харків, пр. Леніна, будинок 9, Код
) на користь Державного
проектно-вишукувального та
науково-дослідного інституту
"Укренергомережпроект" м. Харків (61050, м.
Харків, Червоношкільна набережна, 2, Код
) суму основного боргу в
розмірі 687 654,59 грн., пеню в розмірі 44330,17
грн., штраф в сумі 48 135,82 грн. та судовий
збір в розмірі 15602,41 грн.

Видати відповідний наказ після
набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення пені в розмірі 51940,83
грн. - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову
Публічного акціонерного товариства
"Укргідропроект" м. Харків, про визнання
пункту 3.1. Договору № 30-08/12 від 30.08.2012
року в редакції протоколу
розбіжностей від 25.09.2012 року та графу 3
"Кошторисна вартість, грн.", п.п. 1, 2 графи
3 "Кошторисна вартість, грн." додатка №2
до Договору № 30-08/12 від 30.08.2012 року в
редакції протоколу розбіжностей від
25.09.2012 року "Календарний план робіт"
недійсними повністю з моменту їх
вчинення, а саме: з 09.11.2012 року
відмовити.

Повне рішення складено 17.03.2014 р.

Суддя А.М. Буракова

922/5311/13