м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/1561/14 27.02.14

За позовом Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації

«Хмельницькгаз»

До Публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія

«Нафтогаз України»

Про визнання розірваним
договір № 14/1292/04 від 01.10.2004 з 01.12.2013

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

Від позивача Волощук П.Ю. - по дов.
№ 2043/18 від 17.06.2013

Від відповідача Єфременко О.О. - по
дов. № 14-3 від 08.01.2013

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста
Києва передані вимоги Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Хмельницькгаз» до Публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України» про визнання розірваним з
01.12.2013 договору оренди газопроводів та
споруд на них № 14/1292/04 від 01.10.2004.

Позовні вимоги мотивовані наступним.
Листом від 26.11.2013 № 4585/18 позивачем було
надіслано на адресу відповідача
додаткову угоду про розірвання
договору оренди № 14/1292/04 від 01.10.2004.
Підставою для розірвання договору
позивач зазначає те, що з 01.01.2013
вступили в дію зміни до Закону України
«Про засади функціонування ринку
природного газу», згідно з якими
експлуатація складових Єдиної
газотранспортної системи України
(ЄГТСУ) здійснюється виключно
газорозподільними або
газотранспортними підприємствами.
Власники складових ЄГТСУ зобов'язані
передати належні їм складові ЄГТСУ у
власність, господарське відання чи
користування газотранспортному або
газорозподільному підприємству чи
укласти з газотранспортним або
газорозподільним підприємством
договір про експлуатацію таких
складових. Зазначені договори
укладаються відповідно до типових
форм, затверджених Національної
комісією, що здійснює державне
регулювання енергетики (НКРЕ). Виходячи
з того, що через газові мережі ПАТ «НАК
«Нафтогаз України» природний газ
розподіляється іншим споживачам
природного газу, газопровід до
спеціалізованої школи - інтернату для
дітей із затримкою розумового розвитку
в селі Голенищево Чемеровецького
району Хмельницької області
відноситься до газорозподільних мереж
та є складовою ЄГТСУ. Таким чином,
укладений між сторонами договір оренди
газопроводів та споруд на них № 14/1292/04
від 01.10.2004 на сьогодні суперечить
вимогам чинного законодавства, то
правовідносини між ПАТ
«Хмельницькгаз» та ПАТ «НАК «Нафтогаз
України» не можуть продовжуватись на
підставі договору оренди. Позивач
вважає, що є всі підстави для
розірвання договору в порядку ст. 652
Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.02.2014 порушено провадження у
справі № 910/1561/14 та призначено справу до
розгляду на 27.02.2014.

Позивач в судовому засіданні 27.02.2014
позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 27.02.2014
проти позову заперечував повністю, з
підстав викладених у відзиві, зокрема
постановами НКРЕ від 07.03.2013 № 226, 227, 228
були затвердженні Типові договори
відповідно: на господарське відання,
користування та на експлуатацію
складовими Єдиної газотранспортної
системи України (між власниками та
газотранспортними або
газорозподільними підприємствами).
Разом з тим, відповідно до п. 4 ст. 7.1.
Закону України «Про засади
функціонування ринку природного газу»
власники складових Єдиної
газотранспортної системи України
зобов'язані забезпечити надійну та
безпечну експлуатацію Єдиної
газотранспортної системи України
згідно з вимогами законодавства та
правилами технічної експлуатації. У
разі ж невиконання зазначених вимог,
власники складових Єдиної
газотранспортної системи України
зобов'язані передати належні їм
складові Єдиної газотранспортної
системи України у власність,
господарське відання чи користування
газотранспортному або
газорозподільному підприємству чи
укласти з газотранспортним або
газорозподільним підприємством
договір про експлуатацію таких
складових. Водночас наявність у
ліцензіата розподільних мереж на
законних підставах (у власності,
користуванні, в т.ч. в оренді) є однією з
головних умов можливості провадження
ліцензіатом господарської діяльності
з розподілу газу по цих газопроводах
(п.2.1.1 Ліцензійних умов провадження
господарської діяльності з розподілу
природного, нафтового газу і газу
(метану) вугільних родовищ,
затверджених постановою НКРЕ № 12 від
13.01.2010). Припинення дії договору оренди
призведе до припинення ліцензійної
діяльності ПАТ «Хмельницькгаз» на
означеному газопроводі. Однак, згідно з
вимогами п. 2 ст. 10 Закону України «Про
природні монополії» суб'єкти природних
монополій не можуть вчиняти дії, які
призводять або можуть призвести до
неможливості виробництва (реалізації
товарів, щодо яких здійснюється
регулювання відповідно до цього
Закону. Зазначає, що предмет договору
оренди «газопровід до спеціалізованої
школи-інтернату для дітей із затримкою
розумового розвитку в селі Голенищево
Чемеровецького району Хмельницької
області» відноситься до об'єктів,
експлуатація яких потребує
спеціальних дозволів та ліцензій, у
зв'язку з чим у разі припинення
договору оренди виникає необхідність
забезпечення його експлуатації у
встановленому законодавстві порядком.
Оскільки на сьогодні, між сторонами
діють договірні відносини, відповідно
до яких товариство забезпечує надійну
та безпечну експлуатацію Єдиної
газотранспортної системи України
згідно з правилами технічної
експлуатації та вимогами
законодавства, в тому числі і Закону
України «Про засади функціонування
ринку природного газу», а також те, що
згідно з вимогами ст. 7 Закону України
«Про трубопровідний транспорт» на
Компанію покладені обмеження
(заборона) розпорядження її основними
фондами, Компанія не має підстав
приводити свої договірні відносини
згідно з вищезазначеними постановами
НКРЕ.

В судовому засіданні 27.02.2014, відповідно
до ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

01.10.2004 між Національною акціонерною
компанією «Нафтогаз України»
(орендодавець) та Відкритим
акціонерним товариством по
газопостачанню та газифікації
«Хмельницькгаз» (орендар) було
укладено договір оренди газопроводів
та споруд на них № 14/1292/14 (далі -
договір).

Відповідно до п. 1.1. договору
орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
окреме індивідуально визначено майно,
перелік якого наведений у додатку,
вартість якого визначена згідно з
актом про оцінку вартості засобів і
становить 1 230 153,73 грн.

Згідно з додатком до договору майном
(об'єктом оренди) є газопровід до
спеціалізованої школи-інтернату для
дітей сиріт та дітей із затримкою
розумового розвитку в с. Голенищево
Чемеровецького району Хмельницької
області, довжиною 13, 3 км.

Майно передається в оренду з метою
забезпечення безперебійного та
безаварійного постачання природного
газу споживачам Хмельницької області
та отримання на цій основі прибутку.

Статтею 759 Цивільного кодексу України
встановлено, що за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

За приписами ст. 765 Цивільного кодексу
України наймодавець зобов'язаний
передати наймачеві майно у
користування негайно або у строк
встановлений договором найму.

Згідно з п. 2.1. договору орендар вступає
в строкове платне користування майном
з дати підписання сторонами цього
договору та акта приймання-передачі
майна.

Відповідно до п. 7.1. договору
орендодавець зобов'язаний передати
орендарю в оренду майно згідно з цим
договором по акту приймання-передачі,
який підписується одночасно з цим
договором.

Згідно акту приймання-передачі, який є
додатком до договору, орендодавець
переждав, а орендар прийняв в орендне
користування газопровід до
спеціалізованої школи-інтернату для
дітей сиріт та дітей із затримкою
розумового розвитку в с. Голенищево
Чемеровецького району Хмельницької
області, довжиною 13, 3 км.

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного
кодексу України договір найму
укладається на строк, встановлений
договором.

Згідно з п. 10.1. договору договір
укладено строком на 360 днів, що діє з
01.10.2004 до 25.09.2005.

Відповідно до п. 10.5. договору у разі
відсутності заяви однієї із сторін про
припинення дії цього договору або його
зміну після закінчення строку його
чинності протягом одного місяця,
договір вважається продовженим на той
самий термін і на тих самих умовах, які
були передбачені цим договором.

Сторонами доказів в підтвердження
того, що однією із сторін було виявлено
небажання продовжувати договірні
правовідносини шляхом надіслання
відповідної заяви про припинення дії
договору не подано, а отже договір є
продовженим.

Загальний порядок укладення, зміни і
розірвання цивільно-правових
договорів врегульовано Главою 53
Цивільного кодексу України. Порядок
укладення, зміни і розірвання
господарських договорів встановлено
Главою 20 Господарського кодексу
України.

Відповідно до п. 3 ст. 291 Господарського
кодексу України договір оренди може
бути розірваний за згодою сторін. На
вимогу однієї із сторін договір може
бути достроково розірваний з підстав,
передбачених Цивільним кодексом
України для розірвання договору найму,
в порядку, встановленому статтею 188
цього Кодексу.

В силу приписів ч. 1 ст. 188
Господарського кодексу України зміна
та розірвання господарських договорів
в односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором.

Частинами 2-3 статті 188 Господарського
кодексу України передбачено, що
сторона договору, яка вважає за
необхідне, зокрема, змінити договір,
повинна надіслати пропозицію про це
другій стороні, яка у двадцятиденний
строк після одер жання такої
пропозиції повідомляє іншу сторону про
результати її розгляду.

Позивач листом № 4585/18 від 26.11.2013
направив на адресу відповідача
додаткову угоду про розірвання
договору починаючи з 01.12.2013 разом з
проектом договору про експлуатацію
складових Єдиної газотранспортної
системи України. В обґрунтування
розірвання договору позивач зазначив,
що 01.01.2013 вступили в дію зміни до Закону
України «Про засади функціонування
ринку природного газу», згідно яких
експлуатація газорозподільних мереж,
які є складовими Єдиної
газотранспортної системи України
здійснюється виключно
газорозподільними підприємствами
шляхом передачі газопроводів у
власність, господарське відання чи
користування газорозподільному
підприємству або шляхом укладення з
газорозподільним підприємством
договору про експлуатацію.

Даний лист було надіслано відповідачу
27.11.2013 рекомендованою кореспонденцією,
що підтверджується поштовою
квитанцією № 3954 та описом вкладення у
цінний лист від 27.11.2013.

Відповідач листом № 10-6447/1.7-13 від 06.12.2013
наголосив на необхідності продовження
дії договору.

Згідно з ч. 4 ст. 188 Господарського
кодексу України у разі якщо сторони не
досягли згоди щодо зміни (розірванні
договору або у разі неодержання
відповіді у встановлений строк з
урахуванням часу поштового обігу,
заінтересована сторона має право
передати спір на вирішення суду.

Відповідно до абзацу 1 п. 1 ст. 652
Цивільного кодексу України у разі
істотної зміни обставин, якими сторони
керувалися при укладенні договору,
договір може бути змінений або
розірваний за згодою сторін, якщо інше
не встановлено договором або не
випливає із суті зобов'язання.

Згідно п. 2 ст. 652 Цивільного кодексу
України якщо сторони не досягли згоди
щодо приведення договору у
відповідність з обставинами, які
істотно змінились, або щодо його
розірвання, договір може бути
розірваний, а з підстав, встановлених
частиною четвертою цієї статті, -
змінений за рішенням суду на вимогу
заінтересованої сторони за наявності
одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони
виходили з того, що така зміна обставин
не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами,
які заінтересована сторона не могла
усунути після їх виникнення при всій
турботливості та обачності, які від неї
вимагалися;

3) виконання договору порушило б
співвідношення майнових інтересів
сторін і позбавило б заінтересовану
сторону того, на що вона розраховувала
при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового
обороту не випливає, що ризик зміни
обставин несе заінтересована сторона.

З урахуванням положень даної норми
можливість розірвання договору оренди
(найму) пов'язується не лише з наявністю
істотної зміни обставин, а з наявністю
чотирьох умов, визначених частиною 2
цієї статті при істотній зміні
обставин.

При цьому, оцінка зміни обставин як
істотне повинна здійснюватись судом
відповідно до критерію, що
встановлений абзацом другим п. 1 ст. 652
Цивільного кодексу України, а саме
зміна обставин є істотною, якщо вони
змінилися настільки, що, якби сторони
могли це передбачити, вони не уклали б
договір або уклали б його на інших
умовах.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Набрання чинності внесених до Закону
України «Про засади функціонування
ринку природного газу» змін щодо
експлуатації складових Єдиної
газотранспортної системи України не є
підставою для розірвання договору
оренди.

Позивачем не було належним чином
доведено наявність істотної зміни
обставин, якими сторони керувались при
укладенні договору, не доведено того
факту, що внаслідок настання цих
обставин позивача значною мірою
позбавлено того, на що він розраховував
при укладенні договору.

Відповідно до ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи мають право
звертатися до господарського суду
згідно з встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів.

Обов'язок доказування та подання
доказів відповідно до ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України розподіляється між сторонами
виходячи з того, хто посилається на
певні юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
заперечення.

Це стосується позивача, який мав
довести наявність тих обставин, на
підставі яких він звернувся з
позовними вимогами про розірвання
договору оренди.

З урахуванням викладеного суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Хмельницькгаз» є
необґрунтованими нормативно та
документально не підтвердженими, а
отже такими, що задоволенню не
підлягають повністю.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладаються на позивача.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 49,
ст.ст. 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 05.03.2014.

Суддя
В.В.Сівакова