ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2014 р.
Справа № 911/887/13

За позовом Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Київської регіональної дирекції
АТ «Райффайзен Банк Аваль», м. Київ

до 1) Відділу державної виконавчої
служби Бородянського районного
управління юстиції Головного
управління юстиції у Київській
області, Київська область, смт
Бородянка

2) Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТД Еліт Сервіс», м.
Київ

за участю третьої особи 1, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача 1: ОСОБА_4,
Київська область, Бородянський район,
с. Дружня

за участю третьої особи 2, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача 1: ОСОБА_5,
Київська область, смт Бородянка

про визнання недійсними прилюдних
торгів

Суддя Наріжний С.Ю.

За участю представників учасників
судового процесу:

від позивача: Привалова О.Ю.,
довіреність від 28.02.2013 р. № 213/13-Н;

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: не з'явився;

від третьої особи 1: ОСОБА_2, довіреність
від 17.04.2013 р. № 921;

від третьої особи 2: ОСОБА_7, довіреність
від 18.06.2012 р. № 1621.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду звернулось
Публічне акціонерне товариство
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Київської регіональної дирекції АТ
«Райффайзен Банк Аваль» (далі - позивач)
з позовом до Відділу державної
виконавчої служби Бородянського
районного управління юстиції
Головного управління юстиції у
Київській області (далі - відповідач 1)
та Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТД Еліт Сервіс»
(далі - відповідач 2) про визнання
недійсними прилюдних торгів за участю
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача 1 - ОСОБА_4 (далі -
третя особа 1) та ОСОБА_5 (далі - третя
особа 2).

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
порушенням відповідачем 1 та
відповідачем 2 процедури проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна. У
зв'язку з цим позивач просить суд
визнати недійсними прилюдні торги з
реалізації нерухомого майна, що
належить відповідачу 2, а саме:
нежитлової будівлі магазину за адресою
АДРЕСА_1, які відбулися 28.12.2012 р.,
оформлені протоколом № 11-0095/12
проведення прилюдних торгів та
складеним за результатом їх проведення
актом від 22.01.2013 р. про реалізацію
нерухомого майна з публічних
(прилюдних) торгів.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 14.03.2013 р. порушено
провадження у справі № 911/887/13 та
призначено її до розгляду на 08.04.2013 р.

03.04.2013 р. через відділ діловодства суду
надійшов відзив Відповідача 2 від 03.04.2013
р. б/№ (вх. № 8758) на позовну заяву.

08.04.2013 р. через відділ діловодства суду
надійшло клопотання Позивача від 08.04.2013
р. № 140-10-1-00/138 (вх. № 9038) про технічну
фіксацію судового процесу, яке було
задоволено судом.

Розгляд справи неодноразово
відкладався.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 17.06.2013 р. провадження у
справі було зупинено до вирішення
пов'язаної з нею іншої справи №
02-06/911/620/13-г.

Ухвалою суду від 20.06.2013 р. поновлено
провадження у справі № 911/887/13 та
призначено її до розгляду на 15.07.2013 р.

08.07.2013 р. матеріали справи були
скеровані до Київського апеляційного
господарського суду у зв'язку з
оскарженням третьою особою 2 ухвали
господарського суду Київської області
від 17.06.2013 р.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 01.08.2013 р.
апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишено без
задоволення, ухвалу господарського
суду Київської області від 17.06.2013 р. без
змін.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 11.09.2013 р. касаційну скаргу
ОСОБА_8 на постанову Київського
апеляційного господарського суду від
01.08.2013 р. повернуто скаржнику без
розгляду.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 04.10.2013 р. розгляд справи
призначено на 11.11.2013 р.

21.10.2013 р. матеріали справи були
направлені до Київського апеляційного
господарського суду у зв'язку з
надходженням касаційної скарги ОСОБА_5
на постанову Київського апеляційного
господарського суду від 01.08.2013 р. для
подальшого скерування до Вищого
господарського суду України.

Постановою Вищого господарського суду
України від 19.11.2013 р. касаційну скаргу
ОСОБА_5 задоволено, постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 01.08.2013 р. та
ухвалу господарського суду Київської
області від 17.06.2013 р. у справі № 911/887/13
скасовано, справу передано на розгляд
до господарського суду Київської
області.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 17.12.2013 р. розгляд справи
призначено на 27.01.2014 р.

Ухвалами господарського суду
Київської області від 27.01.2014 р. та від
13.02.2014 р. розгляд справи відкладався на
13.02.2014 р. та 03.03.2014 р. відповідно.

03.03.2014 р. через відділ діловодства суду
надійшов відзив Третьої особи 1 від
03.03.2014 р. б/№ (вх. № 3643/14) на позовну
заяву.

В судове засідання 03.03.2014 р. з'явились
представники Позивача та Третіх осіб 1,
2. Представники Відповідачів 1, 2 у
судове засідання не з'явились, про
причини неявки суд не повідомили, про
час та місце судового засідання були
повідомлені належним чином. Відповідач
1 за час провадження у справі відзиву на
позовну заяву не надав, витребувані
неодноразово ухвалами суду документи
не надав.

Згідно до п.п. 3.9.1, 3.9.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України. За змістом цієї норми,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. У випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарський судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 82 ГПК України, рішення
приймається господарським судом за
результатами оцінки доказів, поданих
сторонами та іншими учасниками
господарського процесу, а також
доказів, які були витребувані
господарським судом, у нарадчій
кімнаті.

Детально розглянувши матеріали справи,
які є достатніми для розгляду справи у
даному судовому засіданні, заслухавши
пояснення представників учасників
судового процесу, з'ясувавши фактичні
обставини, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, дослідивши подані докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

20.10.2011 р. Відділом державної виконавчої
служби Бородянського районного
управління юстиції (відповідач 1)
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження № 29345412 з
виконання виконавчого листа
Бородянського районного суду
Київської області № 2-1831 від 11.10.2011 р.
про стягнення з ОСОБА_5 (третя особа 2) та
ОСОБА_9 солідарно на користь АТ
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Київської регіональної дирекції АТ
«Райффайзен Банк Аваль»
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 1 951 489,02 грн. та судових
витрат в розмірі 1 820,00 грн.

05.12.2011 р. державним виконавцем Відділу
ДВС Бородянського РУЮ проведено опис
та арешт майна ОСОБА_5, а саме:
нежитлової будівлі магазину загальною
площею 66,30 кв. м., що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 (надалі також: нерухоме
майно), про що складено відповідний акт.

Зазначене майно перебуває в іпотеці
Позивача згідно договору іпотеки,
укладеного 02.10.2009 р. між ОСОБА_5 та АТ
«Райффайзен Банк Аваль». Заставна
вартість предмета іпотеки визначена
сторонами в сумі 224 000,00 грн.

13.12.2011 р. Відділом ДВС Бородянського РУЮ
винесено постанову про призначення
експерта, суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання
для участі у виконавчому провадженні -
ОСОБА_10.

Відповідно до висновку з незалежної
оцінки майна від 03.02.2011 р., складеного
експертом ОСОБА_10, вартість нерухомого
майна становить 189 847,00 грн.

Супровідним листом Відділу ДВС
Бородянського РУЮ від 15.06.2012 р. № 4577/1 в
особі в.о. начальника відділу ДВС
Ободзінської І.Л. без підпису посадової
особи пакет документів, необхідних для
реалізації нерухомого майна було
передано на реалізацію. Даний лист було
адресовано начальнику управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській
області. Посилання Позивача на те, що
вказаний лист не містить вихідного
номеру та дати спростовуються доданою
Позивачем до позовної заяви
засвідченою фотокопією даного листа.

03.10.2012 р. між Відповідачем 1 та
Відповідачем 2 було укладено договір №
11-0095/12 про надання послуг по
організації і проведенню прилюдних
торгів з реалізації нерухомого майна.

30.10.2012 р. призначені Відповідачем 2
перші публічні (прилюдні) торги з
реалізації нерухомого майна не
відбулись у зв'язку з відсутністю
покупців.

05.11.2012 р. державним виконавцем Відділу
ДВС Бородянського РУЮ нерухоме майно
було уцінено на 25 % від початкової
вартості, після чого вартість майна
склала 142 385,25 грн.

23.11.2012 р. призначені Відповідачем 2
другі публічні (прилюдні) торги з
реалізації нерухомого майна не
відбулись у зв'язку з відсутністю
покупців.

03.12.2012 р. державним виконавцем Відділу
ДВС Бородянського РУЮ складено акт
переоцінки майна, відповідно до якого
зменшено вартість майна на 49 % від
початкової вартості, після чого
вартість нерухомого майна склала 96
821,97 грн.

28.12.2012 р. Відповідачем 2 було проведено
треті публічні (прилюдні) торги з
реалізації арештованого нерухомого
майна; переможцем торгів визнано
єдиного учасника - ОСОБА_4, який придбав
вказане нерухоме майно за ціною 96 821,97
грн., що підтверджується протоколом №
11-0095/12 від 28.12.2012 р., підписаним
ліцитатором і переможцем торгів, а
також затвердженим в.о. директора
Київської філії ТОВ «ТД Еліт Сервіс».

На підставі зазначеного протоколу було
видано акт державного виконавця про
реалізацію предмета іпотеки від 22.01.2013
р.

Під час розгляду справи від учасників
провадження надійшла низка клопотань
про припинення провадження у справі,
зокрема 03.04.2013 р. б/№ (вх. № 8757) від
Відповідача 2; 08.04.2013 р. б/№ (вх. № 9033) від
Третьої особи 2; 22.04.2013 р. б/№ (вх. № 10135)
від Третьої особи 1 та додаткові
пояснення від 27.01.2014 р. б/№ (вх. № 1295/14)
від Третьої особи 1. Також до суду
надійшли заперечення Позивача від
22.04.2013 р. № 140-10-1-00/167 (вх. № 10136 ) на
клопотання Третьої особи 2 про
припинення провадження у справі та
заперечення Позивача б/№, б/дати (вх. №
2650/14 від 13.02.2014 р.) на клопотання Третьої
особи 1 про припинення провадження у
справі.

Дослідивши вищезазначені клопотання
про припинення провадження у справі,
судом встановлено, що всі клопотання
обґрунтовані одними і тими ж
підставами, зокрема позиція заявників
клопотань базується на тому, що спір не
підлягає вирішенню у господарському
суді на підставі наступного.

Позивачем у даній справі оспорюється
дійсність результатів прилюдних
торгів з реалізації нерухомого майна,
що належить ОСОБА_5

Прилюдні торги є способом укладення
правочину - договору купівлі-продажу
майна згідно ч. 4 ст. 656 ЦК України.

На думку заявників клопотань про
припинення провадження у справі,
спірні правовідносини виникли у
зв'язку з укладенням між Відповідачем 2
та Третьою особою 1 правочину за
наслідками проведення публічних
торгів, спрямованого на
відчуження-набуття майна. Та
враховуючи те, що Третя особа 1 є
покупцем нерухомого майна та на момент
виникнення спору являється його
власником, предмет спору безпосередньо
стосується прав і обов'язків
зазначеної фізичної особи, відтак
останній повинен бути залучений у
якості відповідача, а не третьої особи,
і як наслідок даний спір не буде
підлягати розгляду в порядку
господарського судочинства.

На підтвердження своєї позиції
заявники вказаних клопотань також
посилаються на практику господарських
судів різних інстанцій при розгляді
аналогічних справ за 2012 - початок 2013
року.

Розглянувши заперечення Позивача
проти вказаних клопотань про
припинення провадження у справі, судом
встановлено, що Позивач вважає
зазначені клопотання безпідставними
та необґрунтованими та посилається на
положення п. 3.2. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
24.10.2011 р. № 10 (з урахуванням змін,
внесених Постановами Пленуму ВГСУ від
17.10.2012 р. № 10 та від 16.01.2013 р. № 3) «Про
деякі питання підвідомчості і
підсудності справ господарським
судам» (надалі також: «Постанова
Пленуму»).

З приводу практики господарських судів
при розгляді аналогічних справ, яка
надана заявниками клопотань про
припинення провадження у справі,
Позивач зазначив, що при винесенні
відповідних рішень судами не було
взято до уваги положень п. 3.2. Постанови
Пленуму.

Крім цього суд бере до уваги те, що
більшість рішень, на які посилаються
заявники, винесені в 2012 році, тобто до
внесення змін від 17.12.2012 р. до Постанови
Пленуму.

Згідно абз. 9 п.п. 3.2. Постанови Пленуму,
господарські суди на загальних
підставах вирішують усі спори між
суб'єктами господарської діяльності, а
також спори, пов'язані з визнанням
недійсними договорів, укладених
суб'єктами господарювання, або між
суб'єктами господарювання та органами
державної влади і місцевого
самоврядування шляхом проведення
прилюдних торгів (аукціону), у тому
числі договорів купівлі-продажу і
оренди землі, а так само визнання
недійсними актів про проведення
відповідних торгів (аукціону). При
цьому в останньому випадку набувач
майна, реалізованого на торгах
(аукціоні), незалежно від наявності у
нього статусу підприємства чи
організації в розумінні частини першої
статті 1 ГПК (тобто підприємства,
установи, організації, іншої юридичної
особи, громадянина, який здійснює
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і набув
статусу суб'єкта такої діяльності),
залучається до участі у справі як третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, і, отже, відповідна
справа за будь-яких обставин підлягає
розгляду господарським судом.

За таких підстав суд погоджується з
доводами Позивача відносно того, що
спір у даній справі підлягає розгляду
саме господарським судом, та вважає, що
Позивачем правильно визначено
процесуальний статус третіх осіб у
даній справі.

Аналогічної позиції дотримується
також Вищий господарський суд України,
у т.ч. у постанові від 07.08.2013 р. по справі
№ 911/620/13-г, до розгляду якої було
зупинено провадження у цій справі
відповідно до ухвали суду від 17.06.2013 р.

На підставі викладеного суд дійшов
висновку, що клопотання Відповідача 2
(вх. № 8757), Третьої особи 2 (вх. № 9033) та
Третьої особи 1 (вх. № 10135) про
припинення провадження у справі є
безпідставними та необґрунтованими, в
зв'язку з чим не підлягають
задоволенню.

Розглянувши позовні вимоги Позивача,
судом встановлено, що останній в
позовній заяві зазначає, що процедура
реалізації нерухомого майна відбулася
з рядом грубих порушень вимог
Тимчасового положення про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 27.10.1999
р. № 68/5, норм законів України «Про
іпотеку», «Про виконавче провадження»,
«Про оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні», Цивільного кодексу України,
внаслідок чого порушено права та
законні інтереси Позивача як
іпотекодержателя та стягувача.

Зокрема, як зазначає Позивач,
Відповідачем 2 під час процедури
проведення прилюдних торгів було взято
до уваги висновок експертної оцінки, що
втратив чинність, що є порушенням
правил проведення торгів стосовно
початкової вартості майна, що
виставляється на торги.

Згідно п. 3.2. Тимчасового положення про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна (надалі також: «Тимчасове
положення»), спеціалізована
організація проводить прилюдні торги
за заявкою державного виконавця, в якій
зазначається початкова вартість майна,
що виставляється на торги, за
експертною оцінкою та інші відомості,
передбачені Інструкцією про
проведення виконавчих дій,
затвердженою наказом Міністерства
юстиції України від 15.12.99 N 74/5,
зареєстрованим в Мін'юсті України 15.12.99
за N 865/4158 (із змінами і доповненнями).

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України
«Про оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні», датою оцінки є дата, за станом
на яку здійснюються процедури оцінки
майна та визначається вартість майна.
Нормативно-правовими актами з оцінки
майна можуть бути передбачені строки
дії звіту про оцінку майна (акта оцінки
майна) від дати оцінки або дати її
затвердження (погодження) замовником.

Частиною 5 ст. 58 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено,
звіт про оцінку майна у виконавчому
провадженні вважається чинним
протягом шести місяців з дня його
підписання суб'єктом оціночної
діяльності - суб'єктом господарювання.
Після закінчення цього строку оцінка
майна проводиться повторно.

Як вбачається з матеріалів справи,
висновок з незалежної оцінки
Нерухомого майна складено 03.04.2012 р. та
зареєстровано в Головному управлінні
юстиції у Київській області 04.04.2012 р., в
зв'язку з чим на підставі ч. 5 ст. 58
Закону України «Про виконавче
провадження», вказаний висновок був
чинний до 04.10.2012 р.

Посилання Відповідача 2 у відзиві на
позовну заяву на те, що ДВС було
складено заявку на реалізацію
арештованого майна саме 13.09.2012 р. не
знайшли документального підтвердження
в матеріалах справи. Крім того,
зазначення Відповідачем 2 у відзиві, що
«до торгів відносяться лише дії,
вказані в цьому положенні та не
стосуються визначення вартості (ціни)
арештованого майна, оскільки до цього
моменту вона повинна вже бути
визначена і вказуватись в заявці
державного виконавця» з посиланням на
п. 1.1. 1.2. 3.1.-4.16 не відповідають
дійсності, оскільки зазначені пункти
Тимчасового положення не містять такої
інформації.

Разом з тим, суд бере до уваги, що 03.12.2012
р. Відповідачем 1 складено акт
переоцінки майна, згідно якого
вартість Нерухомого майна була уцінена
на 49 % до 96 821,97 грн. та за вказаним актом
первісною вартістю Нерухомого майна,
від якої здійснювалась уцінка, була
вартість, визначена експертом у
висновку від 03.04.2012 р.

Крім цього Позивач в позовній заяві
зазначає, що спеціалізованою торгуючою
організацією було порушено правила
проведення прилюдних торгів стосовно
доведення до відома потенційних
покупців інформації про лот, зокрема
Позивач з посиланням на положення ст. 43
Закону України «Про іпотеку» заявляє,
що Відповідачем 2 не здійснено
публікацію про проведення прилюдних
торгів, зокрема в газеті «Вперед», яка є
єдиною працюючою
громадсько-політичною газетою в
Бородянському районі Київської
області.

Водночас, відповідно до відзиву
Відповідача 2, останнім було здійснено
публікації згідно вимог ст. 43 Закону
України «Про іпотеку» в газеті «Шлях
Перемоги» від 12.12.2012 р. № 50 (3051) та газеті
«Експрес Об'ява» від 12.12.2012 р. № 241 (4721),
які є друкованими засобами масової
інформації із загальнодержавною
сферою розповсюдження, про що
Відповідачем 2 надано відповідні
докази. В зв'язку з цим Відповідач 2
вважає, що ним було дотримано вимоги
щодо публікації інформації про
проведення прилюдних торгів.

Позиція Відповідача 2 щодо публікації
також підтверджується постановою
Верховного суду України від 14.03.2011 р. №
3-14гс11, згідно якої дії щодо
опублікування оголошення в друкованих
засобах масової інформації із
загальнодержавною та зарубіжною
сферою розповсюдження відповідають
вимогам статті 43 Закону України «Про
іпотеку».

Таким чином посилання Позивача про
порушення Відповідачем 2 вимог щодо
публікації інформації про проведення
прилюдних торгів спростовуються
наявними в справі доказами.

Крім цього Позивач в позовній заяві
зазначив, що в порушення п. 3.17.
Тимчасового положення, 28.12.2012 р. на
прилюдних торгах в смт Бородянка
Київської області по вул.
Комуністичній, 2, була присутня
стороння особа та інформація щодо
присутності даної особи на прилюдних
торгах та сплати вхідної плати
ліцитатором при проведенні прилюдних
торгів з реалізації нерухомого майна
не озвучувалась.

Разом з тим Позивачем не доведено за
допомогою належних та допустимих
доказів факт присутності на прилюдних
торгах будь-якої сторонньої особи.

Також Позивач у позовній заяві вказує
на порушення процедури складення акту
державного виконавця про реалізацію
предмета іпотеки, зокрема акт
державного виконавця від 22.11.2013 р. про
реалізацію Нерухомого майна з
прилюдних торгів 28.12.2012 р., всупереч п.
1.4. Тимчасового положення та ч. 3 ст. 47
Закону України «Про іпотеку» так і не
був направлений торгуючій організації
для його подальшої реалізації згідно з
вимогами законодавства.

Частиною 2 ст. 47 Закону України «Про
іпотеку» передбачено, що протягом п'яти
робочих днів з дня надходження коштів
від реалізації предмета іпотеки
державний виконавець складає акт про
реалізацію предмета іпотеки.

Як вбачається з акту державного
виконавця, переможцем торгів - Третьою
особою 2 сума внесена повністю на
депозитний рахунок відділу ДВС 11.01.2013
р., проте сам акт державного виконавця
про реалізацію предмета іпотеки
складено 22.01.2013 р., тобто з порушенням
вимог ч. 2 ст. 47 Закону України «Про
іпотеку».

Згідно ч. 3, ч. 6 ст. 47 Закону України «Про
іпотеку», акт про реалізацію предмета
іпотеки підписується державним
виконавцем, затверджується
начальником відповідного органу
державної виконавчої служби,
скріплюється печаткою цього органу та
не пізніше наступного дня надсилається
до організатора прилюдних торгів, яка
проводила прилюдні торги. Протягом
п'яти робочих днів з дня надходження
від державного виконавця акта про
реалізацію предмета іпотеки
організатор проведення прилюдних
торгів видає цей акт покупцеві,
нотаріально посвідчені копії акта
надсилає іпотекодержателю та
іпотекодавцю.

Матеріали справи не містять доказів
виконання Відповідачами 1, 2 приписів ч.
3, ч. 6 ст. 47 вказаного Закону.

Крім цього Позивач в позовній заяві
зазначає про порушення Відповідачами 1,
2 Закону України «Про іпотеку» відносно
проведення третіх прилюдних торгів з
реалізації Нерухомого майна.

Згідно ч. 1 ст. 49 Закону України «Про
іпотеку», протягом десяти днів з дня
оголошення прилюдних торгів такими, що
не відбулися, іпотекодержателі та інші
кредитори боржника відповідно до
пріоритету їх зареєстрованих вимог
мають право придбати предмет іпотеки
за початковою ціною шляхом заліку
своїх забезпечених вимог в рахунок
ціни майна. У цьому випадку придбання
предмета іпотеки іпотекодержателем
оформлюється протоколом і актом про
реалізацію предмета іпотеки у порядку,
встановленому статтею 47 цього Закону, а
нотаріус на підставі такого акта видає
свідоцтво про придбання майна з
прилюдних торгів, якщо прилюдні торги
не відбулися.

Законом України «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
врегулювання відносин між кредиторами
та споживачами фінансових послуг» від
22.09.2011 р. № 3795-VI передбачено у статті 49:
частину другу доповнити реченнями
такого змісту: «Якщо іпотекодержатель
не скористався правом, передбаченим
частиною першою цієї статті, за
результатами других прилюдних торгів
призначається проведення у тому самому
порядку третіх прилюдних торгів.
Початкова ціна продажу предмета
іпотеки на третіх прилюдних торгах
може бути зменшена не більш як на 50
відсотків початкової вартості майна»;
у частині третій слово «других»
замінити словом «третіх».

Водночас, відповідно до п. п. 1, 2
Прикінцевих положень вказаного Закону,
цей Закон набирає чинності з дня,
наступного за днем його опублікування
(з 16.10.2011 р.); дія цього Закону не
поширюється на кредитні договори,
укладені до набрання ним чинності.

Як вбачається з матеріалів справи,
зазначене Нерухоме майно було передано
в іпотеку Позивачу за договором
іпотеки від 22.10.2009 р. № 12/95-04/06/187М в
забезпечення виконання Третьою особою
2 зобов'язань за кредитними договорами
№ 010/83/3400 від 08.05.2007 р., № 012/83/3401 від 08.05.2007
р., № 014/95-04/05/721М від 05.06.2008 р., №
010/95-04/05/730М від 13.06.2008 р., № 010/95-04/05/797М від
22.10.2009 р., які зокрема укладено до
набрання чинності Законом України «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо врегулювання
відносин між кредиторами та
споживачами фінансових послуг».

За таких обставин суд погоджується з
твердженнями Позивача про те, що
Відповідачами 1, 2 було неправомірно
застосовано приписи ст. 49 Закону
України «Про іпотеку» щодо проведення
повторної уцінки Нерухомого майна та
проведення третіх прилюдних торгів з
його реалізації.

Крім цього суд погоджується з позицією
Позивача відносно того, що предмет
іпотеки було реалізовано за виконавчим
документом про стягнення
заборгованості та враховуючи приписи
п. 4.2. Тимчасового положення,
Відповідачами 1, 2 було порушено вимоги
Закону України «Про іпотеку» та
Тимчасового положення.

Так, згідно ч. 3 ст. 33 Закону України «Про
іпотеку», звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Відповідно до п. 4.2. Тимчасового
положення, лот виставляється на торги
за наявності не менше двох покупців.

Дослідивши протокол № 11-0095/12 від 28.12.2012
р. проведення прилюдних торгів з
реалізації Нерухомого майна, судом
встановлено, що в прилюдних торгах брав
участь лише один учасник - Третя особа 1,
який став переможцем торгів.

Окрім того, розглянувши доводи
Позивача про те, що ним оскаржувались
бездіяльність Відповідача 1 щодо
непроведення заходів із стягнення
коштів та рухомого майна боржника, дії
щодо реалізації нерухомого майна
Третьої особи 2 до Бородянського
районного суду Київської області та
ухвалою суду від 18.01.2013 р. скаргу
Позивача було задоволено, суд дані
твердження Позивача не бере до уваги,
оскільки як вбачається з матеріалів
справи, вказана ухвала Бородянського
районного суду Київської області була
скасована ухвалою Апеляційного суду
Київської області від 18.04.2013 р.

Водночас суд не погоджується з
позицією Третьої особи 1, викладеною у
відзиві від 03.03.2014 р., зокрема відносно
того, що ухвала Апеляційного суду
Київської області від 18.04.2013 р. є
підставою для відмови у задоволенні
позову у даній справі, оскільки
предметом розгляду скарги на дії та
бездіяльність Відповідача 1
Бородянським районним судом Київської
області та Апеляційним судом Київської
області не були прилюдні торги з
реалізації Нерухомого майна, які є
предметом спору у даній справі, в
зв'язку з чим ухвала Апеляційного суду
Київської області від 18.04.2013 р. не може
прямо вплинути на прийняття рішення у
цій справі.

У судовому засіданні представники
Третіх осіб 1, 2 вказували на те, що
Позивачем не зазначено, яке саме право
Позивача порушено, оскільки він
отримав гроші від продажу майна. Разом
з тим, з позиції Позивача, викладеної в
позовній заяві, вбачається, що
порушення встановлених законодавством
правил проведення торгів вплинуло на
результати торгів та призвело до
порушення законних інтересів АТ
«Райффайзен Банк Аваль» як
іпотекодержателя та стягувача.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК
України, кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу; способом захисту
цивільних прав та інтересів може бути
визнання правочину недійсним.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 203 ЦК України передбачено,
що зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

У відповідності з правилами статей 33, 34
ГПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень; докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

На підставі вищевикладеного,
дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, суд встановив наявність
низки порушень Відповідачами 1, 2 вимог
законодавства під час проведення
прилюдних торгів з реалізації
Нерухомого майна, в зв'язку з чим суд
дійшов висновку про наявність підстав
для задоволення позову.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий
збір покладається на відповідачів.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
44, 49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсними прилюдні
торги з реалізації нерухомого майна, що
належить ОСОБА_5 ІПН НОМЕР_1, а саме:
нежитлової будівлі магазину за адресою
АДРЕСА_1, які відбулися 28.12.2012 р.,
оформлені протоколом № 11-0095/12
проведення прилюдних торгів та
складеним за результатом їх проведення
актом від 22.01.2013 р. про реалізацію
нерухомого майна з публічних
(прилюдних) торгів.

3. Стягнути з Відділу державної
виконавчої служби Бородянського
районного управління юстиції (07800,
Київська обл., смт Бородянка, вул.
Комуністична, 2; ) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Київської регіональної дирекції
АТ «Райффайзен Банк Аваль» (01601, м. Київ,
вул. Пирогова, 7-7«б»; )
судовий збір у сумі 573 (п'ятсот сімдесят
три) грн. 50 коп.

4. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «ТД ЕЛІТ
СЕРВІС» (03040, м. Київ, вул. Бурмістренка,
буд. 11, кім. 1; ) на користь
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Київської регіональної дирекції АТ
«Райффайзен Банк Аваль» (01601, м. Київ,
вул. Пирогова, 7-7«б»; )
судовий збір у сумі 573 (п'ятсот сімдесят
три) грн. 50 коп.

5. Накази видати після набрання
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата виготовлення та підписання
рішення 11.03.2014 р.

Суддя
Наріжний С.Ю.