КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2014 р. Справа№ 910/22491/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Сухового В.Г.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання
Білецького Л.І.,

від позивача - Горецька М.В. (дов. №13/626
від 28.03.2013 року);

Горецький О.В. (дов.
№13/625 від 28.03.2013 року);

від відповідача1 - Волчек Н.М. (дов.
№111-1-4/38-Ю від 20.12.2013 року);

від відповідача2 - не з`явились.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Провідна»

на рішення Господарського суду міста
Києва від 30.01.2014 року

у справі №910/22491/13 (суддя С.В. Стасюк)

за позовом приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Провідна», м. Київ

до 1) публічного акціонерного
товариства «Українська страхова група
«Гарант-Авто», м. Київ

2) товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Провіта», Київська обл., м. Вишгород

про відшкодування шкоди в порядку
регресу в розмірі 39 567,35 грн. -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року приватне
акціонерне товариство «Страхова
компанія «Провідна» (надалі - ПрАТ «СК
«Провідна», позивач у справі)
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до 1) публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова група «Гарант-Авто» (надалі -
ПАТ «УСГ «Гарант-Авто», відповідач-1 у
справі), 2) товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Провіта» (надалі - ТзДВ «СК «Провіта»,
відповідач-2 у справі) про
відшкодування шкоди в порядку регресу
в розмірі 39 567,35 грн.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 30.01.2014 року у справі №910/22491/13
позовні вимоги ПрАТ «СК «Провідна»
задоволено частково. Присуджено до
стягнення з ПАТ «УСГ «Гарант-Авто» на
користь ПрАТ «Страхова компанія
«Провідна» 14 991,13 грн. страхового
відшкодування та 651,86 грн. судового
збору. В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням,
ПрАТ «СК «Провідна» подало до
Київського апеляційного
господарського суду скаргу, в якій
просить скасувати рішення
Господарського суду міста Києва від
30.01.2014 року по справі №910/22491/13 та
прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги позивача задовольнити в повному
обсязі. В обґрунтування доводів
апеляційної скарги скаржник
посилається на те, що оскаржуване
рішення прийнято з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
без повного з'ясування обставин справи,
що мають значення для справи, висновки
суду, на думку скаржника, не
відповідають обставинам справи.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 20.02.2014 року у
справі №910/22491/13 апеляційну скаргу ПрАТ
«СК «Провідна» на рішення
Господарського суду міста Києва від
30.01.2014 року у справі №910/22491/13 прийнято
до провадження та призначено її
розгляд на 05.03.2014 року.

Відповідач-2 не скористався своїм
правом згідно ч. 1 ст. 96 Господарського
процесуального кодексу України та не
надав суду відзив на апеляційну скаргу,
що, згідно ч. 2 ст. 96 Господарського
процесуального кодексу України, не
перешкоджає перегляду рішення
місцевого господарського суду.

В судовому засіданні 05.03.2014 року
представники позивача та відповідача-1
не заперечували проти розгляду справи
за відсутністю представника
відповідача-2. Представник позивача
підтримав вимоги апеляційної скарги,
просить рішення суду першої інстанції
скасувати у повному обсязі.
Представник відповідача-2 надав усні
заперечення по суті апеляційної
скарги, просив суд відмовити у
задоволенні апеляційної скарги, а
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

Представник відповідача-2 в судове
засідання 05.03.2014 року не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив, заяв
та клопотань не подавав, хоча 27.02.2014
року належним чином був повідомлений
про дату та час судового засідання, що
підтверджується рекомендованим
повідомлення про вручення поштового
відправлення №040 від 24.02.2014 року.

Статтею 101 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що у процесі перегляду
справи апеляційний господарський суд
за наявними у справі і додатково
поданими доказами повторно розглядає
справу. Апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі
перегляду справи у апеляційній
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті оскаржуваного
рішення, дійшла до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а оскаржуване рішення
місцевого господарського суду не
підлягає зміні або скасуванню з
наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, 26.03.2011 року між ПрАТ «СК
«Провідна» (страховик) та
Представництвом «Онур Тааххут
Ташимаджилик ве Тіджарет Лімітед
Ширкеті» (страхувальник) було укладено
договір добровільного страхування
наземного транспорту № 06/0631739/1809/11
(надалі - договір) (а.с. 28-29) відповідно до
умов якого страховик зобов'язувався
відшкодувати збитки, що могли настати у
зв'язку з пошкодженням або знищенням
автомобіля марки «Reno» моделі «Kangoo»,
державний реєстраційний номер ВК 4561 АР.
Вигодонабувачем за договором є
Представництво «Онур Тааххут
Ташимаджилик ве Тіджарет Лімітед
Ширкеті».

23.12.2011 року приблизно о 16 годині 30
хвилин, на вул. Велика Кільцева дорога -
вул. Зодчих, 30 в м. Києві водій
Березовський М.П., керуючи автомобілем
«ГАЗ» моделі «3302», державний
реєстраційний номер АА 8653 АА (надалі -
«ГАЗ») (власник автомобіля - Товариство
з обмеженою відповідальністю з
іноземними інвестиціями «Чиста вода»),
під час руху не вибрав безпечну
швидкість, не врахував дорожню
обстановку, внаслідок чого здійснив
зіткнення з автомобілем марки «Reno»
моделі «Kangoo», державний реєстраційний
номер ВК 4561 АР (надалі - «Reno»), під
керуванням водія Одинокого В.О., після
чого автомобіль «Reno», здійснив
зіткнення з автомобілем «Skoda» моделі
«Octavia», державний реєстраційний номер
АА 9601 ІО (надалі - «Skoda»), під керуванням
водія Бондарєва В.М., що спричинило
пошкодження транспортних засобів.

Внаслідок зазначеного ДТП було
пошкоджено застрахований позивачем
автомобіль марки «Reno».

ДТП сталася в результаті порушення
водієм Березовським М.П.. Правил
дорожнього руху України, останнього
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 Кодексу України
про адміністративні правопорушення,
згідно з постановою Святошинського
районного суду міста Києва від 06.02.2012
року у справі № 3-10144/11 (а.с. 37).

Крім того, 23.12.2011 року о 16 годині 30
хвилин Ткаченко В.А., керуючи
автомобілем марки «Toyota» моделі «Camry»,
державний реєстраційний номер АА 8994 ІЕ
(надалі - «Toyota»), по вул. Велика Кільцева
дорога - вул. Зодчих, 30 в м. Києві, під час
руху, не врахував дорожню обстановку,
не дотримався безпечної дистанції до
автомобіля «ГАЗ», під керуванням водія
Березовського М.П., що спричинило
пошкодження транспортних засобів.

ДТП сталася в результаті порушення
Ткаченко В.А. п. 13.1 Правил дорожнього
руху України, що підтверджується
постановою Святошинського районного
суду міста Києва № 3-10196/11 від 20.01.2012 року
(а.с. 36), якою Ткаченка В.А. визнано
винними у вчиненні адміністративного
правопорушення.

Відповідно до Звіту про оцінку
вартості матеріального збитку,
спричиненого пошкодженням
транспортного засобу № 316/КВ4 від 20.01.2012
року (а.с. 47-49) автомобіля марки «Reno»
вартість матеріального збитку,
завданого власникові автомобіля «Reno»,
з урахуванням значення коефіцієнта
фізичного зносу, в результаті його
пошкодження при ДТП складає 31 002,26 грн.

Представник страхувальника звернувся
до позивача із заявою про виплату
страхового відшкодування на рахунок
СТО (а.с 40).

Відповідно до рахунку-фактури №
АМЛ00000042 від 04.01.2012 року, складеного ТОВ
«Авто-Мотив Лтд» (а.с. 42), вартість
відновлювального ремонту автомобіля
«Reno» склала 39 567,35 грн.

На підставі страхового акту №
1001/06/31714/77308 від 24.04.2012 року (що складений
на підставі рахунку-фактури № АМЛ00000042
від 04.01.2012 року), у відповідності до
розрахунку суми страхового
відшкодування визначеним вказаним
актом, позивач, виконуючи свої
зобов'язання за договором, сплатив
страхове відшкодування у розмірі 39 567,35
грн. на СТО, що підтверджується
платіжним дорученням №0020707 від 25.04.2012
року на суму 39 567,35 грн. (а.с. 64).

ПрАТ «СК «Провідна» звертаючись до
суду першої інстанції просив солідарно
стягнути з відповідача-1 та
відповідача-2 суму виплаченого
страхового відшкодування в розмірі 39
567,35 грн. виходячи з наступного. За
твердженням позивача, у зв'язку з тим,
що Березовського М.П., який керував
транспортним засобом «ГАЗ» та Ткаченко
В.А., який керував транспортним засобом
автомобілем «Toyota» визнано винними у
вчиненні адміністративного
правопорушення, то ступінь їх вини у
скоєнні ДТП у якому було пошкоджено
автомобіль «Reno» є солідарним.

Позивач стверджує, що до нього на
підставі ст. 993 Цивільного кодексу
України перейшло право зворотної
вимоги до особи, відповідальної за
заподіяний збиток, в межах суми 39 567,35
грн., що стало підставою для звернення
до суду з позовом про солідарне
стягнення з відповідачів 39 567,35 грн.
страхового відшкодування в порядку
регресу.

Дослідивши надані сторонами докази,
судом першої інстанції вирішено,
задовольнити позовні вимоги до
відповідача-1 та відмовити у вимогах до
відповідача-2, з чим погоджується
колегія суддів з огляду на наступне.

Відповідно до статті 993 Цивільного
кодексу України та статті 27 Закону
України «Про страхування» до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Таким чином, сплативши страхову
виплату за завдану внаслідок ДТП шкоду
автомобілю «Reno», до позивача перейшло
право зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завданий збиток.

Вина Березовського М.П., який керував
автомобілем «ГАЗ» встановлена у
судовому порядку згідно з постановою
Святошинського районного суду міста
Києва від 06.02.2012 року № 3-10144/11.

Цивільно-правова відповідальність
Березовського М.П., яка водія
автомобіля «ГАЗ» була застрахована у
ПАТ «УСГ «Гарант-Авто» на підставі
полісу № АА/5367622 (а.с. 105) обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів.

Вказаним договором (полісом № АА/5367622)
передбачено, що ліміт відповідальності
за шкоду заподіяну майну третіх осіб
становить 50 000,00 грн., франшиза - 510,00 грн.,
термін дії з 07.06.2011 року до 07.06.2012 року.

Отже, ПАТ «УСГ «Гарант-Авто» є особою на
яку полісом № АА/5367622 покладено
обов'язок з відшкодування шкоди
завданої під час експлуатації
автомобіля на час спірної ДТП.

Спеціальним законом, що регулює
питання виплати страхового
відшкодування за полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів є Закон України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (у редакції, чинній на момент
скоєння ДТП) при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (у редакції, чинній на момент
скоєння ДТП) передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Таким чином, положення Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачають відшкодування
страховиком цивільно-правової
відповідальності лише оціненої шкоди,
тобто вартості відновлювального
ремонту пошкодженого ТЗ, визначеної за
результатом проведеної оцінки
суб'єктом оціночної діяльності.

Крім того, відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 7
Закону України «Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні» проведення
оцінки майна є обов'язковим у випадках
необхідності визначення битків або
розміру відшкодування у випадках,
встановлених законом.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів дійшла до висновку, що у разі
настання страхового випадку страховик,
який застрахував цивільну-правову
відповідальність відшкодовує оцінену
шкоду визначену на підставі Звіту
суб'єкта оціночної діяльності про
визначення вартості матеріального
збитку, складання якого є обов'язковим
при визначені збитків, що підлягають
відшкодуванню згідно вимог Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку щодо
часткового задоволення позовних вимог
з урахуванням Звіту про оцінку
вартості матеріального збитку,
наданого позивачем.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страхове відшкодування
завжди зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

Згідно із ст. 1188 Цивільного кодексу
України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою; за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується із висновком суду
першої інстанції з приводу задоволення
позовних вимог до відповідача - 1 в сумі
14 991,13 грн. (яка розрахована з
врахуванням Звіту про оцінку вартості
матеріального збитку, у розмірі 31 002,26
грн. поділеної на кількість винних осіб
(2) та за вирахуванням розміру франшизи
за полісом № АА/5367622, який становить 510,00
грн.).

При цьому, із протоколу судового
засідання Господарського суду міста
Києва від 30.01.2014 року вбачається, що
відповідач-1 визнав позовні вимоги у
повному обсязі.

Також, колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції з
приводу відмови у задоволенні позовних
вимог до відповідача-2 з огляду на
наступне.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги до
відповідача-2 постановою
Святошинського районного суду міста
Києва № 3-10196/11 від 20.01.2012 року, якою було
визнано винним в ДТП Ткаченка В.А., який
керував транспортним засобом
автомобілем «Toyota» та полісом № АА/5498457
(а.с. 93), укладеним між Ткаченком В.А. та
ТзДВ «СК «Провіта».

Як вбачається з постанови
Святошинського районного суду міста
Києва № 3-10196/11 від 20.01.2012 року, 23.12.2011
року Ткаченко В.А., керуючи автомобілем
«Toyota» спричинив ДТП саме з автомобілем
«Газ», тобто Ткаченко В.А. не визнаний
судом винним у причинені шкоди
автомобілю «Reno».

При прийнятті оскарженого рішення суд
першої інстанції надав оцінку
обставинам, які були викладені у
постановах Святошинського районного
суду міста Києва від 20.01.2012 року у
справі № 3-10196/11 (а.с. 36), від 06.02.2012 року у
справі № 3-10144/11 (а.с. 37) та дійшов
обґрунтованого висновку щодо
доведеності вини тільки Березовського
М.П., який керував автомобілем «Газ», у
пошкодженні автомобіля «Reno».

Колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції, що в
матеріалах справи відсутні докази, які
б свідчили про причинно-наслідковий
зв'язок між діяннями Ткаченка В.А., який
керував автомобілем «Toyota», та
настанням наслідків у спірній ДТП по
відношенню до автомобіля марки «Reno».

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що
цивільно-правова відповідальність
Ткаченка В.А. за збитки завдані
власнику автомобіля «Reno» відсутня, а
відтак, відсутні і зобов'язання ТОВ «СК
«Провіта» за полісом № АА/5498457.

Таким чином, колегія суддів встановила,
що обставини, на які посилається
скаржник, не можуть бути підставою для
зміни або скасування рішення
Господарського суду міста Києва від
30.01.2014 року у справі №910/22491/13.

З огляду на викладене вище, колегія
суддів дійшла до висновку про те, що
місцевий господарський суд, виконавши
всі вимоги процесуального закону і
всебічно перевіривши обставини справи,
вирішив спір у відповідності з нормами
матеріального права, в рішенні
місцевого господарського суду повно
відображені обставини, що мають
значення для даної справи, висновки
суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні. Решта доводів скаржника
зводяться до намагань надати їм
перевагу над встановленими судом
першої інстанції обставинами, та
переоцінити ці обставини, однак, які не
впливають на результат розгляду
справи.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів
дійшла до висновку про те, що
оскаржуване рішення Господарського
суду міста Києва від 30.01.2014 року у
справі №910/22491/13 прийнято у
відповідності з вимогами чинного
матеріального та процесуального права,
підстав його скасовувати або змінювати
не вбачається.

Керуючись статтями 33, 34, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна» на рішення
Господарського суду міста Києва від
30.01.2014 року у справі №910/22491/13 залишити
без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 30.01.2014 року у справі №910/22491/13
залишити без змін.

3. Справу №910/22491/13 повернути до
Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
О.В. Агрикова

Судді
В.Г. Суховий

М.Г. Чорногуз