ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.03.14р. Справа № 904/10076/13За позовом
Державного підприємства матеріально -
технічного забезпечення залізничного
транспорту України
"Укрзалізничпостач", м. Київ

до Державного підприємства
"Придніпровська залізниця", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 53151,56грн.

Суддя Турчин С.О.

Секретар Сергієнко П.М.

Представники:

від позивача - Качур С.А. дов. №ЦХП-15/80
від 30.12.13р.

від відповідача - Любченко Ю.К. дов. №50
від 01.01.14р.

Суть спору:

Державне підприємство
матеріально-технічного забезпечення
залізничного транспорту України
"Укрзалізничпостач" (далі - ДП
"Укрзалізничпостач") звернулось з
позовом до державного підприємства
"Придніпровська залізниця" про
стягнення заборгованості за договором
№ ЦХП-20210 від 30.12.2009 у розмірі 53151,56грн.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
зобов'язань за договором № ЦХП-20210 від
30.12.2009 щодо своєчасної та повної оплати
поставленого товару. Позивачем був
поставлений товар на суму 11850953,81грн. з
яких відповідач сплатив 11797802,25грн.
Сума боргу складає 53151,56грн.

Ухвалою суду від 25.12.13р. порушено
провадження по справі та призначено
слухання на 29.01.14р.

23.01.14р. представником позивача
подано заяву про уточнення позовних
вимог та вказано на необхідність про
стягнення заборгованості за договором
від 30.12.2009 № ЦХП-20210 у розмірі 52492,43грн.

29.01.14р. в судове засідання з'явились
повноважні представники сторін.

Відповідач заперечує проти
позову, посилаючись на те, що:

- позивачем була здійснена
поставка товару в кількості меншій ніж
зазначено в накладних відправником, що
підтверджується комерційними актами;

- відповідачем складено акти
приймання нафтопродуктів за кількістю
за формою 5НП згідно з вимогами
інструкції П-6 «Про порядок приймання
продукції виробничо - технічного
призначення та товарів народного
споживання по кількості»;

- цистерни прибули справними з
непошкодженими пломбами, без слідів
течі, а маса вантажу визначалась
відправником шляхом заміру та
зважування відповідно до п.5 Правил
перевезення вантажів;

- актами загальної форми було
зафіксовано непридатність вагонів для
перевезення вугілля дрібної фракції;

- відповідно до п.2.6.1 «Порядку
розрахунків за поставлені
товарно-матеріальні цінності між ДП
"Укрзалізничпостач" і залізницями та
облік ведення претензійно - позовної
роботи» рахунки за поставлене вугілля
акцептувались залізницею з
врахуванням понаднормової недостачі;

- відповідно до п.6.4 договору №
ЦХП-20210 від 30.12.2009, розрахунки проведені
за фактично одержану кількість палива
та вугілля згідно з наказом
Укрзалізниці №329-ЦЗ від 30.04.04р.;

- відповідачем своєчасно були
пред'явлені позивачу претензії згідно
з вимогами «Порядку розрахунків за
поставлені товарно-матеріальні
цінності між ДП "Укрзалізничпостач" і
залізницями та облік ведення
претензійно - позовної роботи»;

- ДП "Укрзалізничпостач" претензії
не розглянуто, комерційні акти не
оскаржено, чим визнав їх дійсність та
правомірність, а фактично - недостачу
відвантаженої продукції.

Представниками сторін подано
клопотання про продовження строку
розгляду спору. За результатами
судового засідання продовжено строк
розгляду спору до 12.03.14р. та оголошено
перерву до 12.02.14р.

12.02.14р. в судове засідання з'явились
повноважні представники сторін.

Представником позивача надано
заперечення на відзив відповідача, а
саме вказано на те, що:

- претензія №4703-123/130/134 від 31.12.12р.,
щодо недостачі дизельного пального у
цистернах №50750942, №51907657, №57969156 за
накладними №50295864, №50295260, №50285492
відхилена через неналежне оформлення
претензії та додатків на неї;

- є безпідставними та
необґрунтованими твердження позивача,
що комерційними актами позивач
підтвердив постачання товару.

За результатами судового засідання
оголошено перерву до 11.03.14р.

11.03.14р. в судове засідання з'явились
повноважні представники сторін.

Відповідно до п.3.9.1. постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України. У разі присутності
сторони або іншого учасника судового
процесу в судовому засіданні протокол
судового засідання, в якому
відображені відомості про явку сторін
(пункт 4 частини другої статті 811 ГПК), є
належним підтвердженням повідомлення
такої сторони (іншого учасника
судового процесу) про час і місце
наступного судового засідання. За
змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Сторони належним чином повідомлені
про час та місце судового засідання, що
підтверджується поштовими
повідомленнями, які повернулися на
адресу господарського суду з
відмітками про отримання ухвал суду
повноважними представниками сторін та
відомостями відображеними в протоколі
судового засідання.

Згідно зі ст. 75 ГПК України за
результатами судового засідання
справу було розглянуто за участю
повноважних представників сторін за
наявними в ній матеріалами та
оригіналами документів наданих
позивачем додатково на вимоги суду в
судове засідання в обґрунтування своїх
позовних вимог .

В судовому засіданні, в порядку ст.
85 Господарського процесуального
кодексу України, оголошено вступну та
резолютивну частину рішення та
представникам сторін повідомлено про
дату складення повного тексту рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд -

встановив:

30.12.2009 між ДП "Укрзалізничпостач"
(Постачальник) та ДП "Придніпровська
залізниця" (Покупець) укладено договір
№ ЦХП-20210.

Відповідно до п. 1.1 договору
постачальник зобов'язується поставити,
а покупець прийняти та оплатити
нафтопродукти, найменування, марка,
ціна і кількість яких вказується в
специфікаціях, які є невід'ємними
частинами договору.

Згідно з пунктом 3.1 договору
постачальник здійснює поставку товару
залізничним або автотранспортом за
вантажними реквізитами покупця на
умовах та в терміни, які вказані в
специфікаціях до даного договору, які
надаються додатково та є невід'ємними
його частинами.

Відповідно до п. 3.3 договору, покупець
несе всі витрати та відповідальність
по прийманню, зберіганню та подальшому
використанню товару, який було
поставлено постачальником.

Пунктом 3.4 договору також встановлено,
що дата поставки товару визначається
згідно умов її поставки, що відображено
в специфікаціях до договору, і
відповідає вимогам Міжнародних правил
тлумачення торгових термінів
"Інкотермс" в редакції 2000 року.

Кількість товару, яка підлягає
поставці за цим договором, вказується в
специфікаціях до цього договору (п. 4.1
договору).

Згідно з пунктом 4.2 договору, сторонами
погоджено, що прийом товару за
кількістю, який поставлено в
залізничній цистерні, здійснюється
покупцем у порядку, передбаченому
Інструкцією про порядок приймання,
транспортування, зберігання, відпуску
та обліку нафти та нафтопродуктів на
підприємствах та організаціях України
від 20.05.2008 № 281/171/578/155,
зареєстрованої Міністерством юстиції
України за № 805/15496 від 02.09.2008, (надалі -
Інструкція) із складанням "Акту
приймання нафтопродуктів за кількістю"
за формою № 5-НП.

У випадку, коли виявлено недостачу
товару, яка перевищує норми природної
втрати та межі відносної похибки, яка
застосовується у разі нерівноцінних
методів вимірювання, покупець
направляє телеграму постачальнику та
вантажовідправнику. У подальшому копії
телеграм прикладаються до
претензійних матеріалів (пункт 4.3
договору).

В матеріалах справи містяться копії
специфікацій до договору № ЦХП-20210 від
30.12.2009:

№13а (термін постачання з 01.12.2010 до 31.12.2010
на загальну суму 6484946,72грн. з ПДВ),

№12 (поставка з 01.12.2012 до 31.12.2012 на
загальну суму 77609334,12грн. з ПДВ)

Суд вважає за необхідне відмовити в
задоволенні позовних вимог з таких
підстав.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Частинами 1, 2 статті 712 Цивільного
кодексу України визначено, що за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно з частиною 1 статті 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

За умовами п.п. 6.1, 6.2, 6.3 договору №
ЦХП-20210 від 30.12.2009 для проведення
розрахунків постачальник надає
покупцю рахунок-фактуру, податкову
накладну та сповіщення "авізо" на товар,
який було поставлено покупцю. Покупець
протягом двох днів з дати отримання
зазначених вище документів здійснює
розрахунки за поставлений
постачальником товар шляхом акцепту
сповіщення. При письмовій домовленості
сторін можливі інші форми розрахунків
за товар. Розрахунок за товар
здійснюється відповідно до наказу
Укрзалізниці №329-ЦЗ від 30.04.2004 "Про
затвердження Порядку розрахунків за
поставлені товарно-матеріальні
цінності між ДП "Укрзалізничпостач" і
залізницями та обліку ведення
претензійно-позовної роботи".

На виконання умов договору позивачем
здійснено поставку товару та виписані
рахунки-фактури ТОП10-2269 від 22.12.2010,
ТОП12-1132 від 10.12.2012, ТОП10-2275 від 18.12.2010 та
сповіщення №17764 від 22.12.10, №13132 від
10.12.2012, №17785 від 18.12.2010 на загальну суму
11850953,81грн.

Відповідачем було сплачено 11797802,25грн.

В ході вирішення спору позивачем не
виконані вимоги ч. 1 ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України та не спростовано твердження
відповідача про те, що ДП
"Укрзалізничпостач" була здійснена
поставка товару в меншій кількості, ніж
зазначено в накладних, а розрахунки
проведені ДП "Придніпровська
залізниця" за фактично одержані обсяги
палива.

Статтею 52 Статуту залізниць України
передбачено випадки, коли залізниця
зобов'язана перевірити масу, кількість
місць і стан вантажу. У решті випадків
вантажі, завантажені відправником, і
ті, що прибули у справних вагонах,
контейнерах із непошкодженими
пломбами відправника, а також без ознак
недостачі, псування, пошкодження на
відкритому рухомому складі або у
критих та інших вагонах без пломб, якщо
такі перевезення передбачені
Правилами, видаються без перевірки їх
кількості і стану.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць
України обставини, що можуть бути
підставою для матеріальної
відповідальності залізниці,
вантажовідправника,
вантажоодержувача, пасажирів під час
залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниць. Комерційний акт
складається, зокрема, для засвідчення
невідповідності найменування, маси і
кількості місць вантажу, багажу чи
вантажобагажу натурою з даними,
зазначеними у транспортних документах.

Залізниця зобов'язана скласти
комерційний акт, якщо вона виявила
зазначені вище обставини або про
існування хоча б однієї з них заявив
одержувач або відправник вантажу,
багажу чи вантажобагажу.

При прибутті цистерн на станції
призначення ДП "Придніпровська
залізниця" складені, відповідно до
Правил складання актів, затверджених
наказом Мінтрансу України 28.05.2002 року №
334, комерційні акти: АА№034224/32 від 28.12.2010
(накладна №52957626 від 22.12.10р., нестача -
7600кг); АА№035338/9 від 27.12.2010 (накладна
№52957623 від 22.12.10р., нестача - 4660кг);
АА№048538/867 від 12.12.2012 (накладна №50295864 від
10.12.12р., нестача - 235кг); АА№048542/868 від
12.12.2012 (накладна №50295492 від 10.12.12р.,,
нестача - 232кг); АА№048543/869 від 12.12.2012
(накладна №50295260 від 10.12.12р.,, нестача -
242кг); АА№036519/30 від 13.12.2012 (накладна
№50300086 від 10.12.12р., нестача - 1363кг);
АА№048256/37 від 12.12.2012 (накладна №50299288 від
10.12.12р., нестача - 708кг); АА№044736/50 від
14.12.2012 (накладна №50299676 від 13.12.12р.,
нестача - 709кг). У вказаних комерційних
актах зафіксована нестача товару без
урахування природних втрат.

До справи додані акти приймання
продукції по комплектності (кількості)
та якості №234 від 28.12.10р., №09 від 27.12.10р.,
№03 від 29.12.10р., акти приймання нафти та
нафтопродуктів за кількістю 5-НП №1068
від 12.12.12р., №№1069 від 14.12.12р., №061 від
14.12.12р., №63 від 12.12.12р., №63А від 13.12.12р.,
№174 від 15.12.12р., №№174 від 14.12.12р., в яких
також підтверджується нестача
дизельного палива.

Як вбачається з комерційних актів
та актів про технічний стан вагонів
(наданих до матеріалів справи) вагони
прибули у справному стані, без слідів
доступу до вантажу сторонніх осіб,
тобто перевезення було належним і
недостача виникла не з вини
перевізника.

Для участі у складанні вказаних
актів представники постачальника та
відправника викликались телеграмами
та повідомленнями Матеріалами справи
також підтверджується своєчасне
сповіщення телеграмами відповідачем
позивача про встановлення недостачі
дизельного палива та необхідність
прибуття представника постачальника
(копії телеграм знаходяться в
матеріалах справи)

Вищевказані акти приймання по
комплектності (кількості) та якості
складені без представників позивача.

На підставі комерційних актів та актів
приймання нафтопродуктів за кількістю
форми 5-НП відповідач направив позивачу
претензії № 4703-112 від 31.12.2010 на суму
6959,34грн., № 4703-115 від 31.12.2010 на суму
3977,63грн., №4703-129/130/134 від 31.12.2012 на суму
8073,08грн., №4703-131 від 31.12.2012 на суму
15740,76грн., , № 4703-132 від 31.12.2012 на суму
8154,16грн., №4703-133 від 31.12.2012 на суму
8165,74грн.

Згідно з ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу
України, якщо продавець передав
покупцеві меншу кількість товару, ніж
це встановлено договором
купівлі-продажу, покупець має право
вимагати передання кількості товару,
якої не вистачає, або відмовитися від
переданого товару та його оплати, а
якщо він оплачений, - вимагати
повернення сплаченої за нього грошової
суми.

Позивач не оскаржував комерційні акти
про приймання продукції та акти
приймання нафтопродуктів за кількістю
форми 5-НП.

Відповідачем надано належні докази, що
підтверджують отримання вантажу з
недостачею, а тому ДП "Придніпровська
залізниця" правомірно здійснено оплату
виходячи із фактичної кількості
отриманих нафтопродуктів та вугілля.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Вищого господарського суду
України по справі №904/4634/13 від 18.02.14р.

З урахуванням вищевикладеного,
позовні вимоги не обґрунтовані, не
підтверджені матеріалами справи та не
підлягають задоволенню, таким чином
відповідачем правомірно
недоакцептовано вартість
недопоставленого дизельного палива та
вугілля (які склали недостачу), що
складає суму позовних вимог у розмірі
52492,43грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено - 12.03.2014.

Суддя
С.О.
Турчин