ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

12.03.2014р.
Справа № 7/413

Господарський суд Донецької області у
складі судді Зекунова Е.В., розглянувши
матеріали скарги Державного
підприємства «Донецька вугільна
енергетична компанія» на дії посадової
особи відділу Державної виконавчої
служби Торезького міського управління
юстиції у справі за позовною заявою
Державного підприємства «Донецька
вугільна енергетична компанія» до
Державного підприємства
«Торезантрацит» про стягнення
заборгованості

за участю представників сторін:

від стягувача: Козаченко Н.Ю. за
довірен.;

від боржника (скаржник): Мартштуп О.О.
за довірен..;

від ВДВС: Коломієць Н.В. за довірен.

ВСТАНОВИВ:

08 лютого 2014 року до господарського суду
Донецької області надійшла скарга
Державного підприємства «Донецька
вугільна енергетична компанія», в якій
скаржник просив:

- визнати дії заступника начальника
Відділу державної виконавчої служби
Торезького міського управління
юстиції щодо винесення Постанови про
повернення виконавчого документу від
25.12.2013 ВП №30937814 - наказу господарського
суду Донецької області у справі №7/413
від 10.01.2012 такою, що не відповідає
Закону України «Про виконавче
провадження»;

- визнати недійсною Постанову ВП №30937814
від 25.12.2013 про повернення виконавчого
документу - наказу господарського суду
Донецької області у справі №7/413 від
10.01.2012, винесену заступником начальника
Відділу державної виконавчої служби
Торезького міського управління
юстиції.

У зв'язку із обранням судді Сгари Е.В.
суддею Донецького апеляційного
господарського суду, справу передано
на автоматичний розподіл.

Після проведення автоматичного
розподілу скарга Державного
підприємства «Донецька вугільна
енергетична компанія» на дії
(бездіяльність) відділу Державної
виконавчої служби Торезького міського
управління юстиції у справі № 7/413
передана на розгляд судді Зекунова Е.В.

Представник ДП «Донецька вугільна
енергетична компанія» у судовому
засіданні вимоги скарги підтримав та
просив її задовольнити.

Представник ДП «Торезантрацит» у
судовому засіданні підтримав доводи
ВДВС, оскільки вважає що при винесені
спірної постанови ВДВС діяв в межах
вимог Закону України «Про виконавче
провадження».

Представник ВДВС у судовому засіданні
проти задоволення скарги. Вважає, що
спірна постанова винесена у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та у відповідності до
Закону України «Про виконавче
провадження».

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про наступне.

22 грудня 2011 року рішенням
Господарського суду Донецької області
у справі №7/413 позовні вимоги
Державного підприємства «Донецька
вугільна енергетична компанія» до
Державного підприємства
«Торезантрацит» стягнуто 3% річних -
3672,57 грн., інфляційні в сумі 10636,61 грн. та
судовий збір в сумі 1394,84 грн.

На виконання вищевказаного рішення
10.01.2012р. господарським судом Донецької
області виданий відповідний наказ (а.с.
37).

26 січня 2012 року заступником начальника
Відділу державної виконавчої служби
Торезького міського управління
юстиції Коломієць Н.В. винесено
Постанову про відкриття виконавчого
провадження №30937814 (а.с51).

01 лютого 2012 р. ВДВС в порядку статті 33
Закону України «Про виконавче
провадження» винесена постанова про
приєднання виконавчого провадження
№30937814 до зведеного виконавчого
провадження № 28356372.

25 грудня 2013 року заступником
начальника Відділу державної
виконавчої служби Торезького міського
управління юстиції Коломієць Н.В. на
підставі п.9 ч.1 ст.47, ст.50 Закону України
«Про виконавче провадження» винесено
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачеві (а.с.54).

ДП «ДВЕК» стало відомо про винесення
Постанови про повернення виконавчого
документа стягувачеві №.02.2014р.,
що підтверджується Супровідним листом
№2-87/70 від 25.12.2013, на якому вказано дату
отримання та присвоєний вхідний номер,
а також поштовим конвертом (а.с.52)

Не погодившись з прийнятою ВДВС
постановами про повернення
виконавчого документу стягувачев,
стягувач звернувся до суду із
зазначеною скаргою.

Згідно статті 1 Закону України «Про
виконавче провадження» від 21 квітня 1999
року № 606-XIV (далі - Закон № 606), виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

За змістом статті 11 Закону України
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Зокрема, державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право:

- безперешкодно входити до приміщень і
сховищ, що належать боржникам або
зайняті ними, проводити огляд
зазначених приміщень і сховищ, у разі
необхідності примусово відкривати та
опечатувати такі приміщення і сховища;

- накладати арешт на майно боржника,
опечатувати, вилучати, передавати таке
майно на зберігання та реалізовувати
його в установленому законодавством
порядку;

- накладати арешт на кошти та інші
цінності боржника, зокрема на кошти,
які перебувають на рахунках і вкладах у
банках, інших фінансових установах, на
рахунки в цінних паперах, а також
опечатувати каси, приміщення і місця
зберігання грошей.

На підставі ч. 2 ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочато примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Як встановлено у судовому засіданні,
підставою для винесення постанови ВП
№30937814 від 25.12.2013 про повернення
виконавчого документу ВДВС керувався
вимогами п. 9 ст.47 вказаного Закону.

Обґрунтовуючи правомірність винесення
такого рішення представник ВДВС у
судовому засіданні зазначав, що
боржник - Державне підприємство
«Торезантрацит» є підприємством
паливно-енергетичного комплексу яке
внесено до Реєстру підприємств
паливно-енергетичного комплексу, які
беруть участь у процедурі погашення
заборгованості відповідно до Закону
України "Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу".

Законом України «Про внесення змін до
деяких законів України щодо
забезпечення стабільної роботи
стратегічних підприємств енергетичної
галузі» № 238-VI від 15.05.2013 року процедуру
погашення заборгованості продовжено
до 01.01.2014 року, крім того, Законом
України «Про введення мораторію на
примусову реалізацію майна» № 2864 також
встановлено мораторій на застосування
примусової реалізації майна державних
підприємств та господарських
товариств, у статутних фондах яких
частка держави становить не менше 25
відсотків.

Проте, суд не погоджується із
зазначеними доводами ВДВС з огляду на
наступне.

Відповідно до статті пункту 9 статті 47
Закону України «Про виконавче
провадження» виконавчий документ, на
підставі якого відкрито виконавче
провадження, за яким виконання не
здійснювалося або здійснено частково,
повертається стягувачу у разі, якщо
наявна встановлена законом заборона
щодо звернення стягнення на майно чи
кошти боржника, якщо у нього відсутнє
інше майно чи кошти, на які можливо
звернути стягнення, а також щодо
проведення інших виконавчих дій
стосовно боржника, що виключає
можливість виконання відповідного
рішення.

Внесення підприємства
паливно-енергетичного комплексу до
Реєстру підприємств
паливно-енергетичного комплексу, які
беруть участь у процедурі погашення
заборгованості відповідно до Закону
України "Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу" є підставою зупинення
виконавче провадження на підставі п.15
ст. 37 Закону України «Про виконавче
провадження», та не визначається як
підстава для повернення виконавчого
документу стягувачеві.

За змістом статей 1 та 2 Закону України
«Про введення мораторію на примусову
реалізацію майна», встановлено
мораторій на застосування примусової
реалізації майна державних
підприємств та господарських
товариств, у статутних фондах яких
частка держави становить не менше 25
відсотків (далі - підприємства), до
вдосконалення визначеного законами
України механізму примусової
реалізації майна (ст.1 ).

Для цілей цього Закону під примусовою
реалізацією майна підприємств
розуміється відчуження об'єктів
нерухомого майна та інших основних
засобів виробництва, що забезпечують
ведення виробничої діяльності цими
підприємствами, а також акцій (часток,
паїв), що належать державі в майні інших
господарських товариств і передані до
статутних фондів цих підприємств, якщо
таке відчуження здійснюється шляхом:

звернення стягнення на майно боржника
за рішеннями, що підлягають виконанню
Державною виконавчою службою, крім
рішень щодо виплати заробітної плати
та інших виплат, що належать працівнику
у зв'язку із трудовими відносинами, та
рішень щодо зобов'язань боржника з
перерахування фондам
загальнообов'язкового державного
соціального страхування
заборгованості із сплати внесків до
цих фондів, яка виникла до 1 січня 2011
року, та з перерахування органам
Пенсійного фонду України
заборгованості із сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (ст.2).

Тобто, Законом України «Про введення
мораторію на примусову реалізацію
майна» не заборонено вчиняти дій по
накладенню арешту на кошти боржника,
які перебувають на рахунках і вкладах у
банках, інших фінансових установах.

Як встановлено у судовому засіданні,
станом на 01.02.2014 року до зведеного
виконавчого провадження № 28356372 по
стягненню боргів з ДП «Торезантрацит»
на користь фізичних та юридичних осіб
від 13 серпня 2003 року приєднано 132
виконавчих провадження на загальну
суму 22356962 грн., з них: 64 на суму 749584 грн.
по стягненню боргів по трудовим
правовідносинам, 16 виконавчих
проваджень на суму 9324169 грн. на користь
УПФУ.

25.01.2014року та 28.02.2014 року (тобто, вже
після винесення ВДВС спірної
постанови) з арештованого рахунку
боржника до ВДВС надійшли грошові
кошти на загальну суму 200000 грн. які
розподілені між стягувачами третьої
черги по боргам пов'язаним з трудовими
правовідносинами зі стягненням витрат
та виконавчого збору.

За змістом статті 44 Закону України «Про
виконавче провадження», у разі якщо
сума, стягнута з боржника, недостатня
для задоволення всіх вимог за
виконавчими документами, вона
розподіляється державним виконавцем
між стягувачами в порядку черговості.
Так, у третю чергу задовольняються
вимоги працівників, пов'язані з
трудовими правовідносинами та
зобов'язання за єдиним внеском на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування; у четверту
чергу задовольняються вимоги
стягувачів за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням,
вимоги щодо збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування та
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування; у шосту чергу
задовольняються всі інші вимоги.

Вимоги стягувачів кожної наступної
черги задовольняються після
задоволення в повному обсязі вимог
стягувачів попередньої черги. У разі
якщо стягнута сума недостатня для
задоволення в повному обсязі усіх
вимог однієї черги, вимоги
задовольняються пропорційно до
належної кожному стягувачу суми.
Вимоги стягувачів щодо виплати
заборгованості із заробітної плати
задовольняються в порядку надходження
виконавчих документів. Стягнута з
боржника сума розподіляється між
стягувачами згідно з виконавчими
документами, за якими відкрито
виконавчі провадження на день
зарахування стягнутої суми на
відповідний рахунок органу державної
виконавчої служби.

Борг на користь скаржника відноситься
до шостої черги стягнення і як
вбачається з матеріалів справи та
пояснень представників сторін, коштів,
які стягуються з ДП «Торезантрацит» не
достатньо для погашення боргів навіть
для стягувачів попередньої черги.
Проте недостатність у боржника суми
для задоволення в повному обсязі вимог
ДП «Донецька вугільна енергетична
компанія» не передбачена Законом
України «Про виконавче провадження»
як підстава для повернення виконавчого
документу.

Згідно частини 2 ст.19 Конституції
України органи державної влади, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Проте, судом встановлено, що постанова
про повернення виконавчого документу
від 25.12.2013 року ВП №30937814 винесена ВДВС
в порушення вимог пункту 9 статті 47
Закону України «Про виконавче
провадження», оскільки ВДВС не
доведено у судовому засіданні, що на
час винесення цієї постанови у
боржника ДП «Торезантрацит», за
наявності заборони на відчуження
об'єктів нерухомого майна та інших
основних засобів виробництва, були
відсутні кошти, на які можливо звернути
стягнення.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України» від 17.10.2012р. № 9 встановлено, що
за результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє.

Пунктом 13 цієї Постанови також
встановлено, що у справах за скаргами
на рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи інших
посадових осіб державної виконавчої
служби предметом судового розгляду
можуть бути рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби (дії чи
бездіяльність органів державної
виконавчої служби щодо виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів).

З огляду на зазначене, суд вважає, що
скарга ДП «Донецька вугільна
енергетична компанія» на дії посадової
особи відділу Державної виконавчої
служби Торезького міського управління
юстиції підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 86, 121-2 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу Державного підприємства
«Донецька вугільна енергетична
компанія» на дії посадової особи
відділу Державної виконавчої служби
Торезького міського управління
юстиції у справі за позовною заявою
Державного підприємства «Донецька
вугільна енергетична компанія» до
Державного підприємства
«Торезантрацит» про стягнення
заборгованості - задовольнити
повністю.

Визнати дії заступника начальника
Відділу державної виконавчої служби
Торезького міського управління
юстиції Коломієць Наталії Василівни
щодо винесення Постанови про
повернення виконавчого документу від
25.12.2013 ВП №30937814 - наказу господарського
суду Донецької області у справі №7/413
від 10.01.2012 такими, що не відповідають
вимогам Закону України «Про виконавче
провадження»;

Визнати недійсною Постанову ВП №30937814
від 25.12.2013 про повернення виконавчого
документу - наказу господарського суду
Донецької області у справі №7/413 від
10.01.2012, винесену заступником начальника
Відділу державної виконавчої служби
Торезького міського управління
юстиції Коломієць Наталією Василівною.

Ухвала господарського суду Донецької
області може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
господарського суду в порядку,
передбаченому розділом ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

Суддя
Е.В. Зекунов