ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.03.2014
Справа № 905/1119/14

Господарський суд Донецької області у
складі головуючого судді Зекунова Е.В.,
при секретарі Кохановій Ю.І. розглянув
у відкритому судовому засіданні справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Донецьквуглезбагачення" про стягнення
47236 грн. 68 коп.,-

За участю представників сторін:

від позивача: Картатих С.М. - за
довіреністю,

від відповідача: Тертична О.В. - за
довіреністю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ "Дон-Термінал" звернувся до
господарського суду з позовом до ТОВ
"Донецьквуглезбагачення" про стягнення
заборгованості по договору поставки на
суму 47236 грн. 68коп.

В правове обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на статтями 9, 530,
625, 655, 712 Цивільного кодексу України,
статтями 173, 174, 193, 202, 203, 232
Господарського кодексу України.

Представник позивача у судовому
засіданні надав пояснення аналогічні
викладеним у позові. Просив
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечувала.
Пояснила, що дійсно, між позивачем та
відповідачем був підписаний акт
звірки, яким підтверджується
заборгованість на суму 47236 грн. 68 коп.
товариства "Донецьквуглезбагачення"
перед ТОВ "Дон-Термінал" за ГСМ
поставлені за договором №04/05/9 ПКС.
Проте вважає, необґрунтованими вимоги
про стягнення даної суми
заборгованості, оскільки в
специфікаціях до Договору не вказані
строки оплати кожної з партій
поставленої продукції.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про наступне.

У судовому засіданні встановлено, що 04
травня 2011 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Дон-Термінал" (Постачальник) та
товариством з обмеженою
відповідальністю
"Донецьквуглезбагачення" (Покупець)
був укладений договір поставки № 04/05/9
ПКС (далі за текстом - Договір) (а.с.22-25).

За умовами якого Постачальник
зобов'язався поставити а покупець
прийняти та оплатити у відповідності з
умовами цього Договору продукцію.
Найменування, кількість, ціна, строки
оплати, строки та умови поставки
продукції вказуються в специфікаціях,
які є невід'ємною частиною цього
Договору (п.1.1).

Пунктом 3.3 Договору встановлено, що
розрахунки за продукцію проводяться
грошовими коштами на розрахунковий
рахунок Постачальника в строк,
зазначений в Специфікаціях. У разі,
якщо в Специфікаціях до Договору
передбачена оплата Товару по факту
поставки, розрахунки за Товар
здійснюються Покупцем не раніше дати
надання Постачальником
товаросупровідних документів,
вказаних в пункті 2.4. Договору.

Договір набирає чинності з моменту
підписання обома Сторонами та діє до
31.12.2012р. Закінчення строку дії Договору
не звільняє сторони від
відповідальності за його порушення,
яке мало місце під час дії Договору
(п.9.2).

З матеріалів справи та пояснень
представника позивача вбачається, що
на момент виникнення заявленої до
стягнення суми боргу, сторони
перебували у договірних відносинах.

Відповідно до умов цього договору
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Дон-Термінал"
поставило відповідачеві в 2011-2012 роках
Товару на загальну суму 398484 грн. 38 коп.,
що підтверджується видатковими
накладними, рахунками фактурами,
довіреностями, специфікаціями на
поставку продукції, які містяться в
матеріалах справи (а.с.26-95).

В порушення умов Договору, відповідач
не сплатив вартість отриманого товару
в повному обсязі. Так за період з
03.06.2011р. до 11.10.2012р. відповідачем
сплачено 351247 грн. 70 коп.

Таким чином, заборгованість
відповідача за поставлений Товар за
Договором склала 47236 грн. 68 коп.

Зазначена сума заборгованості
зафіксована в акті звірки розрахунків,
підписаному сторонами станом на 31
грудня 2012 року (а.с.136).

Неналежне виконання відповідачем
грошових зобов'язань за Договором №
04/05/9 ПКС стало підставою для звернення
позивача до суду з вказаним позовом.

Оскільки між сторонами по справі
уклалися господарські правовідносини,
то судом застосовані положення
Господарського кодексу України як
спеціального акту законодавства, який
регулює правовідношення у
господарській сфері.

Господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з господарського
договору та інших угод, передбачених
законом, а також з угод, не передбачених
законом, але таких, що йому не
суперечать (абзац третій ч. 1 ст. 174 ГК
України).

Суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору ( п. 1 ст. 193 ГК України).

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом в силу
приписів абзацу 2 п. 1 ст. 193 ГК України.

Частиною 2 ст. 11 ЦК України передбачено,
що підставами виникнення цивільних
прав та обов'язків є договори та інші
правочини. У випадках встановлених
актами цивільного законодавства або
договором, підставою виникнення
цивільних прав та обов'язків може бути
настання або не настання певної події.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що у
силу зобов'язання одна особа (боржник)
зобов'язана здійснити на користь іншої
особи (кредитора) певну дію, наприклад:
передати майно, виконати роботи,
оплатити кошти та інше або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, 16
грудня 2013 року позивач направив
відповідачу вимогу № 13/12-1 від 13.12.2013р.
про сплату заборгованості у сумі 47236
грн. 68 коп. за поставлений йому Товар.

Згідно поштового повідомлення, вимога
отримана уповноваженою особою ТОВ
"Донецьквуглезбагачення" 08 січня 2014
року. Проте вказана заборгованість на
час розгляду справи відповідачем не
погашена.

На підставі зазначеного суд дійшов
висновку, що доводи відповідача про
відсутність правових підстав для
сплати боргу за Договором № 04/05/9 ПКС
спростовані матеріалами справи.

З огляду на викладене, суд вважає
вимоги, що вимоги позивача про
стягнення основної суми боргу у
розмірі 47236 грн. 68 коп. підлягають
задоволенню, оскільки вони є
доказаними та обґрунтованими.

Щодо стягнення витрат на правову
допомогу в розмірі 8000 грн. суд зазначає
наступне.

Відповідно до ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно статті 48 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати, що підлягають сплаті за
послуги адвоката, визначаються у
порядку, встановленому Законом України
"Про адвокатуру".

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про
адвокатуру та адвокатську діяльність"
гонорар є формою винагороди адвоката
за здійснення захисту, представництва
та надання інших видів правової
допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару
(фіксований розмір, погодинна оплата),
підстави для зміни розміру гонорару,
порядок його сплати, умови повернення
тощо визначаються в договорі про
надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару
враховуються складність справи,
кваліфікація і досвід адвоката,
фінансовий стан клієнта та інші
істотні обставини. Гонорар має бути
розумним та враховувати витрачений
адвокатом час.

В обґрунтування вимоги позивач надав
суду договір про надання юридичних
послуг №23/12 від 23.12.2013р. та додаткову
угоду до Договору №23/12 від 05.03.2014р.,
укладені між позивачем та адвокатом
ОСОБА_3 (свідоцтво про право на заняття
адвокатською діяльністю НОМЕР_1,
видане на підставі рішення Донецькою
обласною
кваліфікаційно-дисциплінарною
комісією адвокатури від 23 лютого 1994
року № 3)

За умовою цього Договору адвокат
прийняв на себе зобов'язання надавати
юридичні послуги позивачу в
господарському суді Донецької області
по справі №905/1119/14.

Розмір та порядок оплати послуг
адвоката визначені в протоколі від
23.12.2013р. узгодження договірної ціни до
Договору №23/12. З цього протоколу
вбачається, що загальна ціна послуг
адвоката в господарському суді
Донецької області по справі №905/1119/14
складає 2500 грн., до якої входить
вартість робіт по виготовленню позову,
друкування позову та копіювання
додатків, транспортні видатки а також
представлення інтересів позивача у
судових 2-3 засіданнях по справі
№905/1119/14.

В підтвердження факту оплати наданих
послуг адвоката у сумі 2500 грн.,
позивачем до справи надано платіжне
доручення №6178 від 30.12.2013 року (а.с.132).

Разом з цим, господарський суд звертає
увагу сторін на той факт, що під час
розгляду питання щодо покладення
витрат за послуги адвоката на
відповідача, господарський суд
з'ясовує роль представника позивача
(адвоката) у всебічному та повному
розгляді спору по суті,
співрозмірність наданих фактичних
послуг адвоката із суттю позовних
вимог, ступенем складності підготовки
документів по кожному спору окремо,
час, який необхідний для підготовки
документів та представлення інтересів
в суді.

Як вбачається з матеріалів справи,
адвокатом виконані роботи визначені в
протоколі від 23.12.2013р., проте адвокат
представляв інтереси позивач у суді
при розгляді справи №905/1119/14 лише у двох
судових засіданнях.

Крім того, слід дотримуватись принципу
"розумного обґрунтування" розміру
оплати юридичної допомоги,
закріпленого в Правилах адвокатської
етики (схвалено Вищою кваліфікаційною
комісією адвокатури при Кабінеті
Міністрів України протоколом N 6/VI від
12.10.99 р.). Цей принцип набуває конкретних
рис через перелік певних факторів, що
мають братись до уваги при визначенні
розміру оплати: обсяг часу і роботи, що
вимагається для адвоката, його
адвокатський досвід,
науково-теоретична підготовка.

Отже, дослідивши всі матеріали справи,
визначаючи роль представника позивача
у всебічному, повному та об'єктивному
розгляді даної господарської справи,
враховуючи гіпотетичний час для
підготовки документів із спірних
правовідносин (написання та подача
позову, участь у двох судових
засіданнях), суд дійшов висновку про
часткове задоволення клопотання
позивача та покладення на відповідача
витрат із сплати послуг адвоката, а
саме на суму 2000 грн.

Стаття 129 Конституції України
відносить до основних засад
судочинства змагальність сторін. За
змістом статей 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтвердженні певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Позивач надав суду докази, якими він
обґрунтовує свої позовні вимоги і вони
є належними. Усупереч вказаним нормам,
відповідач не надав господарському
суду доказів, які спростовують вимоги
позивача.

Згідно статті 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене
господарський суд вважає, що позовні
вимоги ТОВ "Дон-Термінал" до ТОВ
"Донецьквуглезбагачення" про стягнення
заборгованості по договору поставки на
суму 47236 грн. 68коп., підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати відповідно до статті 49
Господарського процесуального кодексу
України покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд,

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дон-Термінал" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Донецьквуглезбагачення" про стягнення
47236грн. 68 коп. - задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Донецьквуглезбагачення" (83058,
м.Донецьк, вул.. Майська,66, ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дон-Термінал" (83117,
м.Донецьк, вул.. Бахметьєва, 51, ) заборгованість за
поставлений товар в сумі 47236 (сорок сім
тисяч двісті тридцять шість) грн. 68 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Донецьквуглезбагачення" (83058,
м.Донецьк, вул.. Майська,66, ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дон-Термінал" (83117,
м.Донецьк, вул.. Бахметьєва, 51, ) витрати по оплаті послуг
адвоката в сумі 2000 (дві тисячі) грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Донецьквуглезбагачення" (83058,
м.Донецьк, вул.. Майська,66, ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дон-Термінал" (83117,
м.Донецьк, вул.. Бахметьєва, 51, ) витрати по сплаті судового
збору у сумі 1827(одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті,
його вступну та резолютивну частини
проголошено у судовому засіданні 18
березня 2014 року.

Повний текст рішення складено 19
березня 2014 року.

Рішення господарського суду Донецької
області набирає законної сили за
правилами, встановленими частиною 5
статті 85 Господарського
процесуального кодексу України та може
бути оскаржене до Донецького
апеляційного господарського суду в
порядку, передбаченому розділом ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

Суддя
Е.В. Зекунов