КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2014 р. Справа№ 910/14195/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Гаврилюка О.М.

Корсакової Г.В.

при секретарі судового засідання -
Куценко К.Л.

за участю представників:

від позивача: Андрушко Є.Л. -
представник за дов. б/н від 22.07.2013р.;

від відповідача: Пахомова О.А. -
представник за дов. б/н від 30.12.2013р.;

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Укртрансгаз"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 27.11.2013 р.

у справі № 910/14195/13 (головуючий суддя:
Ломака В.С.)

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ойл Систем"

до Публічного акціонерного
товариства "Укртрансгаз"

про стягнення 1103199,12 грн.

В судовому засіданні 04.03.2014 р. оголошено
лише вступну та резолютивну частини
постанови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ойл Систем" (далі -
ТОВ "Ойл Систем", позивач) звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Публічного акціонерного
товариства "Укртрансгаз" (далі - ПАТ
"Укртрансгаз", відповідач) про
стягнення 1103199,12 грн. основного боргу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
вказував на те, що відповідно до
укладеного між сторонами договору
позивач поставив відповідачу товар,
який останнім в порушення взятих на
себе зобов'язань не був оплачений у
повному обсязі, внаслідок чого у нього
виникла заборгованість перед
позивачем.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 27.11.2013 р. (повний текст
складено 02.12.2013р.) позовні вимоги
задоволені повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
ПАТ "Укртрансгаз" звернулося до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
прийняти нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
суд першої інстанції прийняв рішення з
порушенням норм матеріального права, в
неповному обсязі з'ясував обставин
справи, зокрема, не встановив, що
звернення позивача до суду з позовом є
передчасним, оскільки строк виконання
зобов'язання за договором не настав.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 23.12.2013 року
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Укртрансгаз"
прийнято до провадження та призначено
до розгляду на 30.01.2014р.

Розпорядженням Голови Київського
апеляційного господарського суду від
30.01.2014р. у зв'язку з перебуванням
головуючого судді Коротун О.М. на
лікарняному, змінено склад судової
колегії: головуючий суддя -
Кропивна Л.В., судді - Гаврилюк О.М.,
Майданевич А.Г., яка прийняла справу до
свого провадження та призначила до
розгляду на 04.03.2014р.

Розпорядженням Голови Київського
апеляційного господарського суду від
04.03.2014р. у зв'язку з виходом головуючого
судді Коротун О.М. з лікарняного, а
також враховуючи перебування судді
Майданевича А.Г. у відпустці, змінено
склад судової колегії: головуючий
суддя - Коротун О.М., судді - Гаврилюк
О.М., Корсакова Г.В., яка прийняла справу
до свого провадження та ухвалила дану
постанову.

Представник відповідача у судовому
засіданні 04.03.2014р. підтримав апеляційну
скаргу, просив її задовольнити,
скасувати рішення у даній справі та
прийняти нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

У судовому засіданні 04.03.2014 р.
представник позивача заперечував
проти доводів апеляційної скарги,
зазначив, що вважає рішення суду першої
інстанції законним та обґрунтованим,
просив залишити його без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
оглянувши оригінали документів,
заслухавши пояснення представників
сторін, Київський апеляційний
господарський суд встановив наступне.

Як вірно з'ясовано судом першої
інстанції та вбачається з матеріалів
справи, 31.01.2013 р. між позивачем
(постачальник за умовами договору) та
відповідачем (замовник за умовами
договору) в особі заступника директора
з МТЗ, загальних та соціальних питань
філії УМГ "Черкаситрансгаз" Орлова М.І.,
який діяв на підставі довіреності № 83
від 23.01.2013 р., було укладено договір
закупівлі товарів № (далі -
договір), відповідно до п. 1.1. якого
постачальник зобов'язався поставити
замовнику продукти нафтоперероблення
рідкі (код 016-97-23.20.1), а замовник -
прийняти і оплатити такі товари.

Відповідно до п. 1.2. договору
асортимент, кількість, одиниця виміру,
ціна за одиницю товару, загальна
вартість, країна походження, виробник
зазначаються в специфікації (додаток №
1 до договору), що є невід'ємною частиною
даного договору.

Згідно з п. 3.1. договору його ціна
становить 1156280, 58 грн., в тому числі ПДВ
192713, 43 грн.

Пунктом 4.1. договору його сторони
визначили, що оплата здійснюється
шляхом перерахування грошових коштів
на розрахунковий рахунок
постачальника по факту поставки товару
протягом 60-ти календарних днів.

Згідно з п. 5.2. договору місце поставки
товару: 27300, Кіровоградська область,
смт. Олександрівська, склад № 4
Олександрівського ЛВУМГ УМГ
"Черкаситрансгаз".

Відповідно до п. 10.1. договору він
набирає чинності з дня його підписання
сторонами і діє до 30.12.2013 р.

Судом першої інстанції правомірно
встановлено, що сторонами також було
підписано додаток № 1 до договору -
специфікацію на суму 1156280, 58 грн. та
додаток № 2 - Технічні вимоги і якісні
характеристики предмета закупівлі.

Матеріалами справи підтверджується
той факт, що листом за № 931/11 від 08.02.2013 р.
відповідач звернувся до позивача з
проханням здійснити поставку за
договором продуктів нафтоперероблення
рідких в повному обсязі на склад № 4
Олександрівського ЛВУМГ УМГ
"Черкаситрансгаз", смт. Олександрівка,
Кіровоградська область.

Також матеріалами справи
підтверджується та сторонами не
заперечується, що позивачем на
виконання умов договору, було
поставлено відповідачу товар на
загальну суму 1153487,21 грн., про що було
складено накладні: № КВ1-109 від 26.02.2013 р.
на суму 387089, 82 грн., № КВ1-111 від 11.03.2013 р.
на суму 43198, 27 грн., № КВ1-112 від 11.03.2013 р.
на суму 409456, 94 грн., № КВ1-113 від 20.03.2013 р.
на суму 24283, 00 грн., № КВ1-114 від 03.04.2013 р.
на суму 289459, 18 грн.

Вказані накладні з боку відповідача
підписані за довіреностями на
отримання товарно-матеріальних
цінностей № 38 від 25.02.2013 р., № 45 від
06.03.2013 р., № 44 від 06.03.2013 р., № 52 від 19.03.2013
р., № 64 від 01.04.2013 р., які складені
Олександрівським ЛВУМГ УМГ
"Черкаситрансгаз".

До матеріалів справи відповідачем
надано копію нотаріально посвідченої
Довіреності від 23.01.2013 р., виданої
відповідачем на ім'я начальника
управління Олександрівського ЛВУМГ
УМГ "Черкаситрансгаз" Марієнка Руслана
Петровича.

Листом за № 2054/11 від 04.04.2013 р. "Щодо
реструктуризації заборгованості"
відповідач звернувся до позивача з
проханням запропонувати графік
погашення заборгованості протягом
другого кварталу 2013 року та з
порозумінням віднестись до затримок
платежів за поставлену продукцію, що
викликані фінансовими труднощами.

11.04.2013 р. позивачем та відповідачем в
особі заступника директора з
капітального будівництва і
матеріально-технічного постачання
філії УМГ "Черкаситрансгаз" Шкурак С.С.
було підписано Акт
приймання-передавання, яким визначено,
що відповідач прийняв за вказаними
вище накладними від позивача товар на
суму 1153487,21 грн.

Повноваження Шкурака Станіслава
Степановича підтверджено нотаріально
посвідченою довіреністю від 02.04.2013 р.,
згідно з якою його надано право в тому
числі підписувати акти
прийому-передачі.

Того ж дня, сторони також підписали Акт
звірки взаємних розрахунків станом на
11.04.2013 р., відповідно до якого сальдо на
користь позивача складає 1152487,21 грн.

Також, відносно вказаних операцій з
постачання товару позивачем було
виписано відповідачу наступні
податкові накладні: № 352 від 26.02.2013 р., №
353 від 11.03.2013 р., № 354 від 11.03.2013 р., № 367 від
20.03.2013 р., № 377 від 03.04.2013 р., докази
направлення яких до податкових органів
надано до матеріалів справи.

Крім того, відповідні податкові
зобов'язання відображені позивачем в
Додатках № 5 до податкових декларацій
за лютий, березень та квітень 2013 року, в
свою чергу податкові накладні
зазначені у відповідних Реєстрах
виданих та отриманих податкових
накладних.

За отриманий від позивача товар,
відповідач розрахувався частково,
сплативши позивачу 17.05.2013 р. 50288, 09 грн., у
зв'язку з чим, у нього утворився борг на
суму 1103199,12 грн.

Вищевикладене підтверджує схвалення
правочину з боку відповідача в
розумінні глави 16 ЦК України.

Факт отримання товару в обсязі та
строку, визначених у відповідних
накладних, відповідачем не
заперечується, проте, обґрунтовуючи
доводи апеляційної скарги, відповідач
зазначив, що у договорі відсутній чітко
встановлений строк виконання
зобов'язання, а відтак обов'язок сплати
заборгованості на момент подання
позову в нього був відсутній.

В цій частині суд апеляційної
інстанції не приймає доводи
відповідача як підставу для скасування
рішення з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки; підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Укладений між сторонами договір за
своєю правовою природою є договором
поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 530 ЦК
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Водночас, як зазначалось вище, сторони
визначили, що оплата здійснюється
шляхом перерахування грошових коштів
на розрахунковий рахунок
постачальника по факту поставки товару
протягом 60-ти календарних днів.

Доводи відповідача про те, що сторони
не передбачили, після настання якої
події чи дати протягом 60 календарних
днів відповідач мав перерахувати кошти
на рахунок позивача, до уваги судом не
приймаються, оскільки вони ґрунтуються
на довільному тлумаченні приписів п. 4.1.
договору, який однак чітко визначає
таку умову - факт поставки товару.

В цій частині приймаються доводи
позивача про те, що з врахуванням
доведеного факту поставки товару (який
також не заперечується відповідачем),
термін проведення розрахунків
апелянтом станом на дату подання
позову є таким, що настав по кожній
окремій поставці товару.

Відповідно до ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних випадках ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Не допускається одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка з
мотиву, що зобов'язання другої сторони
за іншим договором не було виконано
належним чином.

З огляду на викладене, правомірним є
висновок місцевого суду про
задоволення позову, оскільки
відповідач отримав поставлені на його
користь товари та враховуючи
відсутність обставин, які б були
підставою припинення відповідних
зобов'язань з його оплати, - борг, який
існував на момент розгляду спору в суді
першої інстанції, підтверджується
матеріалами справи в розмірі 1103199,12 грн.
та має бути стягнутий з відповідача в
судовому порядку.

Інші доводи апеляційної скарги не
знайшли свого підтвердження під час
перегляду рішення в суді апеляційної
інстанції, апелянт не подав жодних
належних доказів на спростування
висновків суду першої інстанції, які
могли б бути прийняті та дослідженні
судом апеляційної інстанції в
розумінні ст.ст. 33, 34, 36, 43 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, Київський
апеляційний господарський суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
зміни чи скасування рішення суду
першої інстанції по даній справі в
розумінні ст. 104 ГПК України.

Судові витрати за подання апеляційної
скарги покладаються на апелянта в
порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись статтями 32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Укртрансгаз"
на рішення Господарського суду міста
Києва від 27.11.2013 р. у справі № 910/14195/13
залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 27.11.2013 р. у справі №
910/14195/13 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/14195/13 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з
моменту її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Повний текст складено 06.03.2014р.

Головуючий суддя
О.М. Коротун

Судді
О.М. Гаврилюк

Г.В. Корсакова