ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2014 р.
Справа № 911/226/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробнича
фірма «Пластмодерн»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Пісківський завод
скловиробів»

про стягнення 447 710,09грн.

Суддя
Горбасенко П.В.

За участю представників:

від позивача Калюжна К.П. (дов. б/н від
19.03.2013р.);

від відповідача не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробнича
фірма «Пластмодерн» (далі - позивач)
звернулося з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Пісківський завод скловиробів» (далі -
відповідач) про стягнення 492 710,09грн.
заборгованості, з яких: 487 364,37грн. боргу
за поставлений згідно договору № 29/10-2013
від 29.10.2013р. товар, 4 370,19грн. пені та
975,53грн. 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань за договором № 29/10-2013
від 29.10.2013р.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 27.01.2014р. порушено
провадження у справі № 911/226/14 та
призначено розгляд справи на 03.03.2014р.

03.03.2014р. до канцелярії господарського
суду Київської області від
представника позивача надійшла заява
про зменшення розміру позовних вимог
(а.с. 42-53), згідно якої останній зменшив
розмір позовних вимог та просив
стягнути з відповідача 442 364, 37грн.
боргу за поставлений згідно договору №
29/10-2013 від 29.10.2013р. товар, 4 370, 19грн. пені
та 975, 53грн. 3 % річних. Вказана заява
прийнята судом.

Абзацами четвертим та п'ятим пункту 4.6.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» № 18
від 26.12.2011р. передбачено, що зменшення
позивачем суми позову, в тому числі й з
підстав необґрунтованості первісного
розрахунку ціни позову, не є відмовою
від позову. В такому випадку припинення
провадження в частині зменшення
відповідної суми не здійснюється, - про
таке зменшення зазначається в описовій
частині судового рішення, а предметом
спору залишається вимога про стягнення
суми в зменшеному розмірі. Зменшення
розміру позовних вимог згідно з
пунктом 1 частини першої статті 7 Закону
України «Про судовий збір» є підставою
для повернення відповідної суми
судового збору; що ж до інших судових
витрат, то в такому разі вони у
відповідній частині покладаються на
позивача. Якщо ж таке зменшення
пов'язане з частковим визнанням та
задоволенням позову відповідачем
після подання позову, то судовий збір у
відповідній частині з урахуванням
припису частини другої статті 49 ГПК
може бути покладений на відповідача.

У судове засідання 03.03.2013р. представник
відповідача не з'явився, про причини
неявки не повідомив, хоча про дату, час
та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином ухвалою
господарського суду Київської області
від 27.01.2014р.; представник позивача
повністю підтримав позовні вимоги з
урахуванням заяви про зменшення
позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні в ній докази,
оцінивши їх в сукупності та заслухавши
пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

29.10.2013р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробнича
фірма «Пластмодерн» (Постачальник) та
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Пісківський завод
скловиробів» (Покупець) укладено
договір № 29/10-2013, згідно якого
постачальник зобов'язався постачати
покупцю, а покупець - приймати та
оплачувати власного виробництва
плівку п/е термозбіжну відповідно до
умов договору.

Підставою для здійснення поставки за
даним договором є Замовлення, яке
надсилається засобами електронної
пошти або факсом, або оригінал поштовою
службою. Постачальник зобов'язаний
підтвердити замовлення протягом двох
днів від дати Замовлення, повідомивши
про можливість виконання замовлення
вчасно та в повному обсязі.
Підтвердження замовлення відбувається
засобами електронної пошти або факсом.
Постачальник при поставці товару надає
покупцеві наступні документи в
оригіналі: рахунок-фактуру, податкову
накладну, видаткову накладну, паспорт
якості на товар. Строк поставки кожної
партії товару становить не більше 7
(семи) календарних днів від дати
розміщення замовлення (п.п. 3.2., 3.4., 3.5., 3.6.
договору).

Відповідно до п.п. 4.1., 4.3., 4.4. договору,
ціна товару фіксується на кожну партію
у видаткових накладних з урахуванням
ПДВ та включає вартість тари і
пакувального матеріалу та всі витрати
на виробництво і транспортування
товару на склад покупця. Ціна вже
поставленої партії товару зміні не
підлягає. Ціна товару може бути змінена
за ініціативою будь-якої зі сторін та
за погодженням іншої сторони. В такому
випадку остаточна ціна відповідної
партії товару вказується в замовленні
на поставку. У разі відсутності
двостороннього погодження зміни ціни
дію даного договору може бути
припинено шляхом підписання
відповідної додаткової Угоди.

Загальна сума договору № 29/10-2013 від
29.10.2013р. складається з вартості всіх
поставок, що підтверджені видатковими
накладними. Оплата проводиться у
національній валюті України - гривні
(п.п. 4.5., 4.6. договору).

Пунктами 5.1., 5.2. передбачено, що оплата в
сумі повної вартості партій
поставленого та прийнятого товару має
бути здійснена покупцем на рахунок
постачальника протягом 40 (сорока)
календарних днів після поставки на
підставі оригіналу видаткової
накладної постачальника, якщо інший
строк не вказаний в Замовленні на
поставку товару. Датою поставки товару
вважається дата отримання товару, яка
вказується уповноваженими
представниками покупця у відповідних
товаросупровідних документах.

Згідно п. 6.6. договору, підтвердженням
про одержання товару покупцем є
видаткова накладна підписана
уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до п.п. 10.1., 10.2. договору,
даний договір вступає в силу з моменту
його підписання та діє до 31.12.2014р., проте
в частині проведення розрахунків за
раніше поставлений товар та проведення
поставок згідно вже розміщених
замовлень - до повного виконання
сторонами своїх зобов'язань. У випадку,
якщо жодна зі сторін не заявить про
свій намір припинити дію цього
договору або змінити договір не менш
ніж за 30 (тридцять) днів до його
закінчення, тоді цей договір
вважається пролонгованим на наступний
календарний рік на умовах,
передбачених цим договором.

На виконання п. 1.1. договору № 29/10-2013 від
29.10.2013р. позивач поставив відповідачу
товар на загальну суму 492 364,37грн., що
підтверджується видатковими
накладними (а.с. 26, 28, 30, 32, 34, 35),
підписаними та скріпленими печатками
обох сторін договору.

Відповідач свій обов'язок,
передбачений п. 2.1. договору, з оплати
отриманого згідно договору товару,
виконав частково, сплативши позивачеві
5 000,00грн., внаслідок чого борг
відповідача перед позивачем за
поставлений згідно договору №
29/10-2013 від 29.10.2013р. товар на момент
порушення провадження у справі
(27.01.2014р.) склав 487 364,37грн. (492 364,37грн. - 5
000,00грн.), що підтверджується
банківськими виписками (а.с. 37-38).

Після порушення провадження у справі
(27.01.2014р.) відповідачем на рахунок
позивача сплачено частину боргу за
договором № 29/10-2013 від 29.10.2013р. у розмірі
45 000,00грн., що підтверджується
платіжними дорученнями № 25554 від
03.12.2013р. на суму 5 000,00грн., № 26542 від
30.01.2014р. на суму 10 000,00грн., № 26571 від
31.01.2014р. на суму 5 000,00грн, № 26594 від
03.02.2014р. на суму 5 000,00грн., № 26624 від
04.02.2014р. на суму 5 000,00грн., № 26645 від
05.02.2014р. на суму 5 000,00грн., № 26679 від
06.02.2014р. на суму 5 000,00грн. та № 26714 від
07.02.2014р. на суму 5 000,00грн. (а.с. 43-50),
внаслідок чого борг відповідача перед
позивачем за поставлений згідно
договору № 29/10-2013 від 29.10.2013р. товар на
момент прийняття судового рішення
склав 442 364,37грн. (492 364,37грн. - 5 000,00грн. -
45 000,00грн.).

Предметом позову, з урахуванням заяви
про зменшення розміру позовних вимог
(а.с. 42-53), є вимоги про стягнення 442
364,37грн. боргу за поставлений згідно
договору № 29/10-2013 від 29.10.2013р. товар, 4
370,19грн. пені та 975,53грн. 3 % річних.

Суд встановив, що між сторонами виникли
правовідносини поставки.

Частиною першою ст. 173 Господарського
кодексу України визначено, що
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст.
175 ГК України).

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом першим статті 193
Господарського кодексу України та
статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства (ст. 530
ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Суд встановив, що на виконання п. 1.1.
договору поставки № 29/10-2013 від 29.10.2013р.,
позивач поставив відповідачу товар на
загальну суму 492 364, 37грн., що
підтверджується видатковими
накладними (а.с. 26, 28, 30, 32, 34, 35),
підписаними та скріпленими печатками
обох сторін договору; відповідач свій
обов'язок, передбачений п. 2.1. договору,
з оплати отриманого згідно договору
товару, виконав частково, сплативши
позивачеві 5 000,00грн., внаслідок чого
борг відповідача перед позивачем за
поставлений згідно договору № 29/10-2013
від 29.10.2013р. товар на момент порушення
провадження у справі (27.01.2014р.) склав 487
364,37грн. (492 364,37грн. - 5 000,00грн.), що
підтверджується банківськими
виписками (а.с. 37-38).

Після порушення провадження у справі
(27.01.2014р.) відповідачем на рахунок
позивача сплачено частину боргу за
договором № 29/10-2013 від 29.10.2013р. у розмірі
45 000,00грн., що підтверджується
платіжними дорученнями № 25554 від
03.12.2013р. на суму 5 000,00грн., № 26542 від
30.01.2014р. на суму 10 000,00грн., № 26571 від
31.01.2014р. на суму 5 000,00грн, № 26594 від
03.02.2014р. на суму 5 000,00грн., № 26624 від
04.02.2014р. на суму 5 000,00грн., № 26645 від
05.02.2014р. на суму 5 000,00грн., № 26679 від
06.02.2014р. на суму 5 000,00грн. та № 26714 від
07.02.2014р. на суму 5 000,00грн. (а.с. 43-50),
внаслідок чого борг відповідача перед
позивачем за поставлений згідно
договору № 29/10-2013 від 29.10.2013р. товар на
момент прийняття судового рішення
склав 442 364,37грн. (492 364,37грн. - 5 000,00грн. -
45 000,00грн.).

Враховуючи те, що борг відповідача
перед позивачем на час прийняття
судового рішення не погашено, розмір
вказаного боргу відповідає фактичним
обставинам справи, вимога позивача про
стягнення з відповідача 442 364,37грн.
боргу за поставлений згідно договору №
29/10-2013 від 29.10.2013р. товар є
обґрунтованою, підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами
і відповідно підлягає задоволенню.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем грошового зобов'язання за
договором № 29/10-2013 від 29.10.2013р.,
позивачем за період з 17.12.2013р. по 17.01.2014р.
нарахована пеня в сумі 4 370,19грн.,
зокрема: за видатковою накладною № 3230
від 07.11.2013р. - 679,15грн. за період з 17.12.2013р.
по 17.01.2014р. на суму боргу 61 540,69грн., за
видатковою накладною № 3251 від 11.11.2013р. -
1 199,96грн. за період з 21.12.2013р. по 17.01.2014р.
на суму боргу 124 840,22грн., за видатковою
накладною № 3261 від 12.11.2013р. - 816,71грн. за
період з 22.12.2013р. по 17.01.2014р. на суму
боргу 88 235,74грн., за видатковою
накладною № 3317 від 15.11.2013р. - 865,68грн. за
період з 25.12.2013р. по 17.01.2014р. на суму
боргу 105 726,25грн., за видатковою
накладною № 3327 від 15.11.2013р. - 358,03грн. за
період з 25.12.2013р. по 17.01.2014р. на суму
боргу 43 725,93грн., за видатковою
накладною № 3330 від 18.11.2013р. - 450,66грн. за
період з 28.12.2013р. по 17.01.2014р. на суму
боргу 63 295,54грн.

Частинами першою і третьою ст. 549
Цивільного кодексу України визначено,
що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові в разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення.

У сфері господарювання згідно ч. 2 ст. 217
та ч. 1 ст. 230 ГК України застосовуються
господарські санкції, зокрема, штрафні
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до статті 3 Закону України
«Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» розмір
пені не може перевищувати подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла у період, за який
сплачується пеня.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу
України нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

В разі затримки оплати покупець
сплачує іншій стороні пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
вартості невчасно сплаченої партії
товару за кожен день затримки оплати (п.
8.3 договору).

Пунктами 5.1., 5.2. передбачено, що оплата в
сумі повної вартості партій
поставленого та прийнятого товару має
бути здійснена покупцем на рахунок
постачальника протягом 40 (сорока)
календарних днів після поставки на
підставі оригіналу видаткової
накладної постачальника, якщо інший
строк не вказаний в Замовленні на
поставку товару. Датою поставки товару
вважається дата отримання товару, яка
вказується уповноваженими
представниками покупця у відповідних
товаросупровідних документах.

Враховуючи положення вищезазначених
норм, а також період нарахування пені,
що вказаний позивачем в поданому ним
розрахунку пені (а.с. 12), суд перерахував
суму нарахованої позивачем пені, яка є
більшою, ніж зазначена позивачем.
Відтак, арифметично вірний розмір пені
за договором № 29/10-2013 від 29.10.2013р.,
нарахованої за період з 17.12.2013р. по
17.01.2014р. загалом становить 4 525,74грн.,
зокрема: за видатковою накладною № 3230
від 07.11.2013р. - 701,40грн. за період з 17.12.2013р.
по 17.01.2014р. на суму боргу 61 540,69грн., за
видатковою накладною № 3251 від 11.11.2013р. -
1 244,98грн. за період з 21.12.2013р. по 17.01.2014р.
на суму боргу 124 840,22грн., за видатковою
накладною № 3261 від 12.11.2013р. - 828,43грн. за
період з 22.12.2013р. по 17.01.2014р. на суму
боргу 88 235,74грн., за видатковою
накладною № 3317 від 15.11.2013р. - 903,74грн. за
період з 25.12.2013р. по 17.01.2014р. на суму
боргу 105 726,25грн., за видатковою
накладною № 3327 від 15.11.2013р. - 373,77грн. за
період з 25.12.2013р. по 17.01.2014р. на суму
боргу 43 725,93грн., за видатковою
накладною № 3330 від 18.11.2013р. - 473,42грн. за
період з 28.12.2013р. по 17.01.2014р. на суму
боргу 63 295,54грн.

Оскільки, в силу вимог п. 2 ч. 1 ст. 83
Господарського процесуального кодексу
України, суд не може виходити за межі
позовних вимог без відповідного
клопотання позивача, з відповідача на
користь позивача стягненню підлягає
пеня в розмірі 4 370,19грн., заявлених
позивачем. Відтак, вимога про стягнення
пені у розмірі 4 370,19грн. за договором №
29/10-2013 від 29.10.2013р. підлягає задоволенню
в повному обсязі.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем зобов'язання за договором
№ 29/10-2013 від 29.10.2013р., позивачем
за період з 17.12.2013р. по 17.01.2014р.,
нараховано 975,53грн. 3 % річних, зокрема:
за видатковою накладною № 3230 від
07.11.2013р. - 156,55грн. за період з 17.12.2013р. по
17.01.2014р. на суму боргу 61 540,69грн., за
видатковою накладною № 3251 від 11.11.2013р. -
276,73грн. за період з 21.12.2013р. по 17.01.2014р. на
суму боргу 124 840,22грн., за видатковою
накладною № 3261 від 12.11.2013р. - 188,24грн. за
період з 22.12.2013р. по 17.01.2014р. на суму
боргу 88 235,74грн., за видатковою
накладною № 3317 від 15.11.2013р. - 199,64грн. за
період з 25.12.2013р. по 17.01.2014р. на суму
боргу 105 726,25грн., за видатковою
накладною № 3327 від 15.11.2013р. - 82,57грн. за
період з 25.12.2013р. по 17.01.2014р. на суму
боргу 43 725,93грн., за видатковою
накладною № 3330 від 18.11.2013р. - 71,80грн. за
період з 28.12.2013р. по 17.01.2014р. на суму
боргу 63 295,54грн.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Враховуючи вищевикладене, а також
періоди нарахування 3 % річних, що
вказані позивачем в поданому
розрахунку (а.с. 13), суд перерахував суму
3% річних, яка є більшою, ніж зазначена
позивачем. Відтак, арифметично вірний
розмір 3 % за договором № 29/10-2013 від
29.10.2013р., нарахованих за період з 17.12.2013р.
по 17.01.2014р. загалом становить 1 079,03грн.,
зокрема: за видатковою накладною
№ 3230 від 07.11.2013р. - 161,86грн. за період з
17.12.2013р. по 17.01.2014р. на суму боргу 61
540,69грн., за видатковою накладною № 3251
від 11.11.2013р. - 287,30грн. за період з 21.12.2013р.
по 17.01.2014р. на суму боргу 124 840,22грн., за
видатковою накладною № 3261 від 12.11.2013р. -
195,81грн. за період з 22.12.2013р. по 17.01.2014р. на
суму боргу 88 235,74грн., за видатковою
накладною № 3317 від 15.11.2013р. - 208,56грн. за
період з 25.12.2013р. по 17.01.2014р. на суму
боргу 105 726,25грн., за видатковою
накладною № 3327 від 15.11.2013р. - 86,25грн. за
період з 25.12.2013р. по 17.01.2014р. на суму
боргу 43 725,93грн., за видатковою
накладною № 3330 від 18.11.2013р. - 109,25грн. за
період з 28.12.2013р. по 17.01.2014р. на суму
боргу 63 295,54грн.

Оскільки, в силу вимог п. 2 ч. 1 ст. 83
Господарського процесуального кодексу
України, суд не може виходити за межі
позовних вимог без відповідного
клопотання позивача, з відповідача на
користь позивача стягненню підлягає 3%
річних в розмірі 975,53грн., заявлених
позивачем. Відтак, вимога про стягнення
975,53грн. 3 % річних за договором № 29/10-2013
від 29.10.2013р. підлягає задоволенню в
повному обсязі.

За таких обставин суд вважає, що
позовні вимоги про стягнення 442 364,37грн.
боргу за поставлений згідно договору №
29/10-2013 від 29.10.2013р. товар, 4 370,19грн. пені
та 975,53грн. 3 % річних є обґрунтованими,
підтверджуються наявними в матеріалах
справи доказами і відповідно
підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до статей 44, 49 ГПК України,
покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Пісківський завод скловиробів» (07820,
Київська обл., Бородянський р-н., селище
міського типу Пісківка, вул. Жовтнева,
буд. 1; ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробнича
фірма «Пластмодерн» (08298, Київська обл.,
м. Ірпінь, селище міського типу
Коцюбинське, вул. Доківська, буд. 14; ) 442 364 (чотириста сорок дві
тисячі триста шістдесят чотири гривні)
37 коп. боргу за поставлений згідно
договору № 29/10-2013 від 29.10.2013р. товар, 4 370
(чотири тисячі триста сімдесят гривень)
19 коп. пені, 975 (дев'ятсот сімдесят п'ять
гривень) 53 коп. 3 % річних та 9 854 (дев'ять
тисяч вісімсот п'ятдесят чотири гривні)
20 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено: 05.03.2014р.

Суддя
П.В. Горбасенко