ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
УХВАЛА

"18" березня 2014 р.
Справа №5/18/б

За заявами - товариства з обмеженою
відповідальністю "Супермаш", м.Київ
- товариства з обмеженою
відповідальністю "Енде Індастріал
Україна", м.Харків - товариства з
обмеженою відповідальністю "Фермент
СЄ", м.Харків до державного
підприємства "Карапчівський спиртовий
завод", с.Карапчів Глибоцького району
Чернівецької області про визнання
банкрутом Суддя Дутка В.В.
Представники від комітету кредиторів -
Войткова З.Г., довіреність від 13.01.2014р.,
Пінчук А.Ю., доручення від 31.01.2014р. від
боржника - Підгорецький А.В., тимчасово
виконуючий обов'язки директора,
Николайчук І.І., доручення від 20.01.2014р.
розпорядник майна - Стрельніков В.В.,
арбітражний керуючий в засіданні
приймали участь - Унку К.Я., представник
Міністерства юстиції України,
довіреність від 16.01.2014р.

СУТЬ СПОРУ: Ухвалою господарського
суду від 10.02.2006р. порушено провадження у
справі про банкрутство державного
підприємства "Карапчівський спиртовий
завод", с.Карапчів Глибоцького району
Чернівецької області, за ст.ст. 7, 11
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (далі - Закон
про банкрутство), введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою підготовчого засідання від
09.03.2006р. введено процедуру
розпорядження майном та призначено
розпорядником майна арбітражного
керуючого Стрельнікова Валерія
Вікторовича.

Процедура розпорядження майном
неодноразово продовжувалась, востаннє
до 26.02.2014р., ухвалою від 10.02.2014р. розгляд
справи призначено на 25.02.2014р., комітету
кредиторів рекомендовано подати
клопотання про подальший рух справи
про банкрутство, розпоряднику майна -
звіт про проведену роботу.

20.02.2014р. через канцелярію
господарського суду Чернівецької
області надійшли клопотання комітету
кредиторів про визнання боржника
банкрутом та відкриття ліквідаційної
процедури, призначення ліквідатором
арбітражного керуючого Стрельнікова
В.В.; звіт розпорядника майна про
проведену роботу, звіт про оплату його
послуг та витрат.

17.03.2014р. через канцелярію надійшло
звернення розпорядника майна від
11.03.2014р. №11 про стягнення з боржника на
його користь заборгованості по оплаті
послуг за період з 11.03.2013р. по 18.11.2013р. у
сумі 13914,40 грн. та видачу наказу.

У судовому засіданні представники
комітету кредиторів - УПФУ у
Глибоцькому районі, ДПІ у Глибоцькому
районі просили задовольнити
клопотання про відкриття
ліквідаційної процедури боржника.
Розпорядник майна вважає
обґрунтованим визнання боржника
банкрутом та відкриття ліквідаційної
процедури, просив затвердити звіт про
оплату послуг та витрат і стягнути з
боржника заборгованість.

Представники боржника заперечували
проти відкриття ліквідаційної
процедури з огляду на приписи част. 5
ст.5 Закону про банкрутство щодо не
застосування до юридичних
осіб-підприємств, що є об'єктами права
державної власності, які не підлягають
приватизації, положень Закону в
частині санації та ліквідації до
виключення їх у встановленому порядку
з переліку таких об'єктів.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розпорядника майна,
розглянувши заяви розпорядника майна,
суд встановив таке.

Відповідно до ч. 10-12 ст. 3-1 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції
чинній до 19.01.2013р.) оплата послуг,
відшкодування витрат арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) у
зв'язку з виконанням ним своїх
обов'язків здійснюються в порядку,
встановленому цим Законом, за рахунок
коштів, одержаних від продажу майна
боржника, або за рахунок коштів
кредиторів чи коштів, одержаних у
результаті виробничої діяльності
боржника. Оплата послуг арбітражного
керуючого (розпорядника майна,
керуючого санацією, ліквідатора) за
період від дня винесення господарським
судом ухвали про порушення провадження
у справі про банкрутство і до дня
першого засідання комітету кредиторів,
на якому встановлюється розмір оплати
послуг та відшкодування витрат
арбітражного керуючого, здійснюється
кредитором або боржником, за заявою
якого порушено справу, у максимальному
розмірі, визначеному цією статтею.
Кредитори можуть створювати фонд для
оплати послуг, відшкодування витрат та
виплати додаткової винагороди
арбітражному керуючому (розпоряднику
майна, керуючому санацією,
ліквідатору). Формування фонду та
порядок використання його коштів
визначаються рішенням комітету
кредиторів та затверджуються ухвалою
господарського суду.Оплата послуг
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора)
за кожен місяць здійснення ним своїх
повноважень встановлюється та
виплачується в розмірі, встановленому
комітетом кредиторів і затвердженому
господарським судом, якщо інше не
встановлено цим Законом, але не менше
двох мінімальних заробітних плат та не
більше середньомісячної заробітної
плати керівника боржника за останні
дванадцять місяців його роботи перед
порушенням провадження у справі про
банкрутство.

Згідно ч. 1 ст. 31 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
витрати, пов'язані з провадженням у
справі про банкрутство в
господарському суді та роботою
ліквідаційної комісії задовольняються
у першу чергу.

Нормою ч. 16 ст. 3-1 Закону про
банкрутство, передбачено, що звіт про
оплату послуг, відшкодування витрат
арбітражного керуючого затверджується
рішенням комітету кредиторів та
ухвалою господарського суду.

Відповідно до ст.ст. 33-34 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Звіт про оплату послуг розпорядника
майна Стрельнікова В.В. за період з
19.11.2013р. по 17.02.2014р. у сумі 7178,60 грн. та
16622,41 грн. витрат при проведенні
процедури розпорядження майном
(витрати на проведення зборів
кредиторів та комітету кредиторів,
канцелярські, телефонні, транспортні
витрати) затверджений рішенням
комітету кредиторів від 17.02.2014р.

Згідно розрахунку оплати послуг за
вказаний період нарахування склали
7178,60 грн., є обґрунтованими, а відтак
звіт в частині оплати послуг за період
з 19.11.2013р. по 17.02.2014р. у сумі 7178,60 грн.
підлягає затвердженню.

Щодо заяви в частині затвердження
витрат за весь період процедури
розпорядження майном у сумі 16622,41 грн.,
то суд відмовляє у її задоволенні з
огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 31 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
витрати арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора), пов'язані з
утриманням і збереженням майнових
активів банкрута задовольняються у
першу чергу.

Відповідно до ст. 32-34 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

До заяви розпорядника майна не подано
жодного доказу у підтвердження
понесених витрат, пов'язаних з
утриманням і збереженням майна ДП
"Карапчівський спиртовий завод",
натомість додані докази витрат
розпорядника майна на відрядження,
витрати на пальне, телефонні розмови
тощо на суму 16622,41 грн., які не
підлягають відшкодуванню в порядку
визначеному ч.1 ст. 31 Закону про
банкрутство.

За змістом ст.ст. 44, 84 ГПК України
витрати на оплату послуг арбітражного
керуючого входять до складу судових
витрат і їх стягнення повинно
здійснюватись у справі, під час
розгляду якої такі витрати виникли.
Таким чином, оплата послуг
арбітражного керуючого, як і
відшкодування його витрат,
відбувається в межах справи про
банкрутство та не може бути предметом
самостійних позовних вимог. Таке
можливе лише у випадку стягнення
збитків у вигляді вже сплачених
судових витрат (Постанова ВГСУ від
03.08.2011р. справа № 2/47 ).

Ухвалою господарського суду
Чернівецької області від 03.12.2014р.
затверджено звіт про оплату послуг
розпорядника майна за період з 11.03.2013р.
по 18.11.2013р. у розмірі 13914,40 грн.
Розпорядник майна звернувся до
боржника з претензією від 10.09.2013р. про
сплату боргу по оплаті його послуг.
Однак, вимоги залишені боржником без
задоволення.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про задоволення заяви розпорядника
майна про стягнення заборгованості з
боржника в сумі 13914,40 грн. та видачу
наказу про примусове стягнення боргу.

З приводу подальшого руху справи про
банкрутство, суд зазначає таке.

Комітет кредиторів на засіданні
17.02.2014р. прийняв рішення клопотати
перед господарським судом про
припинення процедури розпорядження
майном боржника, визнання боржника
банкрутом та відкриття ліквідаційної
процедури, ліквідатором призначити
арбітражного керуючого Стрельнікова
В.В.

Відповідно до ст. 4 Закону про
банкрутство щодо боржника
застосовуються такі судові процедури
банкрутства: розпорядження майном
боржника; мирова угода; санація
(відновлення платоспроможності)
боржника; ліквідація банкрута.

Відповідно до Закону України "Про
перелік об'єктів права державної
власності, що не підлягають
приватизації" боржник віднесений до
переліку підприємств, що не підлягають
приватизації.

Згідно п. 5 ст. 5 Закону про банкрутство
положення цього закону застосовуються
до юридичних осіб-підприємств, що є
об'єктами права державної власності,
які не підлягають приватизації, в
частині санації чи ліквідації після
виключення їх у встановленому порядку
з переліку таких об'єктів.

Отже, вказані норми, а також і положення
ч. 3 ст. 214 Господарського кодексу
України, і Закону України "Про перелік
об'єктів права державної власності, що
не підлягають приватизації"
встановлюють обмеження в застосуванні
норм Закону про банкрутство (щодо
процедур санації чи ліквідації) до
юридичних осіб-підприємств, що є
об'єктами права державної власності, та
які включені до переліку об'єктів, що не
підлягають приватизації.

Відтак до боржника, що є об'єктом права
державної власності і не підлягає
приватизації та внесеного до переліку
відповідно до Закону України "Про
перелік об'єктів права державної
власності що не підлягають
приватизації" може бути застосовано
дві судові процедури банкрутства -
процедура розпорядження майном та
процедура мирової угоди.

Судові процедури: санація та
ліквідація відносно боржника, що
знаходиться в переліку об'єктів права
державної власності, що не підлягають
приватизації, відповідно до Закону
України "Про перелік об'єктів права
державної власності, що не підлягають
приватизації" можуть бути здійснені
тільки після звернення керівних
органів боржника в установленому
законом порядку з клопотанням про
виключення боржника з даного переліку
та прийняття відповідного рішення
Кабінетом Міністрів України про
виключення боржника з переліку.

Боржник не виключений з переліку
об'єктів права державної власності, що
не підлягають приватизації, процедура
банкрутства державного підприємства
"Карапчівський спиртовий завод" триває
більше восьми років і за цей час щодо
боржника не було укладено мирову угоду,
крім того зі звітів розпорядника майна
вбачається відсутність і перспектив
укладення такої угоди.

Отже, подальше безпідставне
затягування процедури банкрутства на
стадії розпорядження майном, за
відсутності будь-якої реальної
можливості переходу до наступних
процедур банкрутства, призведе лише до
порушення прав як боржника, так і
кредиторів та заподіяння ним
додаткових збитків, зокрема, з оплати
праці арбітражного керуючого. Більше
того, внаслідок дії мораторію на
задоволення вимог кредиторів останні
позбавлені можливості отримати
задоволення своїх грошових вимог, а
також нараховувати на ці вимоги
штрафні санкції (такий висновок
узгоджується з позицією Вищого
господарського суду України,
викладеній у постановах від 19.09.2013 року
у справі №6/74, від 16.10.2013р. №46/680-б-43/775).

За наведених обставин, суд відмовляє у
задоволенні клопотання комітету
кредиторів про визнання боржника
банкрутом та відкриття ліквідаційної
процедури, припиняє процедуру
розпорядження майном боржника та
повноваження розпорядника майна
боржника арбітражного керуючого
Стрельнікова В.В., припиняє провадження
у справі про банкрутство на підставі
п.1. част. 1 ст.80 ГПК України

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3-1, 13, 31 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
ст.44, п.1 част.1 ст.80 Господарського
процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.Затвердити звіт розпорядника майна
Стрельнікова В.В. про оплату послуг за
період з 19.11.2013р. по 17.02.2014р. сумі 7178,60
грн.

2.Відмовити у затвердженні витрат за
весь термін проведення процедури
розпорядження майном в сумі 16622,41 грн.

3.Стягнути з державного підприємства
"Карапчівський спиртовий завод"
(с.Карапчів Глибоцького району
Чернівецької області, )
на користь арбітражного керуючого
Стрельнікова Валерія Вікторовича
(свідоцтво НОМЕР_2 від 06.02.2013р., АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1)
заборгованість з оплати послуг
розпорядника майна в сумі 13914,40 грн.
Видати наказ.

4.Відмовити у задоволенні клопотання
комітету кредиторів від 17.02.2014р. про
визнання боржника банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури.

5.Припинити процедуру розпорядження
майном "Карапчівський спиртовий завод"
(с.Карапчів Глибоцького району
Чернівецької області, ).

6.Припинити повноваження розпорядника
майна боржника арбітражного керуючого
Стрельнікова В.В.

7.Припинити провадження у справі №5/18/б
про банкрутство "Карапчівський
спиртовий завод" (с.Карапчів
Глибоцького району Чернівецької
області, ).

8.Копію ухвали надіслати комітету
кредиторів, боржнику, розпоряднику
майна, державному органу з питань
банкрутства, державному реєстратору.

Суддя
В.В.Дутка