ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
УХВАЛА

12 березня 2014 року
Справа № 913/169/14

Провадження №19пд/913/169/14

За позовом Приватного підприємства
«ЛОНІС», м.Сєвєродонецьк Луганської
області

до відповідача Сєвєродонецької
міської ради, м.Сєвєродонецьк
Луганської області

про визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки № 599 від 08.07.2003,
державна реєстрація № 599 від 08.07.2003

Суддя господарського суду Луганської
області Косенко Т.В.

Секретар судового засідання Дрожанова
О.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: Лозовий М.С. - керівник
згідно витягу з ЄДР НОМЕР_1 станом на
13.11.2013, Сутковий А.М. - представник,
довіреність № 4 від 11.01.2014;

від відповідача: представник не прибув.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем заявлена вимога про визнання
недійсним договору оренди землі
№ 599 від 08.07.2003, державна реєстрація від
08.07.2003 № 599, укладеного між
Сєвєродонецькою міською радою та
Приватним підприємством «ЛОНІС»,
відносно земельної ділянки площею 0,1061
га, яка розташована за адресою:
м.Сєвєродонецьк Луганської області,
вул.Заводська, 37-Е, блок № 1.

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 26.02.2014 розгляд
справи було відкладено на 12.03.2014.

Представники позивача в судовому
засіданні 12.03.2014 надали суду усні
пояснення по справі.

Відповідач в судове засідання не
прибув, 11.03.2014 надав суду супровідним
листом № б/н від 11.03.2014 додаткові
документи на виконання вимог ухвали
суду від 26.02.2014, які були залучені судом
до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно ч.3 ст.22 Господарського
процесуального кодексу України
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи, чого позивачем
зроблено не було.

Вимоги викладені в ухвалах суду
позивач не виконав, документи
витребуванні судом не надав. Справа
розглядалась судом неодноразово.
Бездіяльність позивача у справі та
невиконання ним вимог суду, призвело до
неможливості оперативного розгляду
судом даної справи, до штучного
затягування судового процесу.

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 26.02.2014 суд
зобов'язав позивача надати матеріали
необхідні для розгляду справи, а саме:
належну копію акту приймання-передачі
державного майна, яке передане
регіональним відділенням Фонду
державного майна України по Луганській
області у власність Закритого
акціонерного товариства
"Луганськбудтранс" від 29.09.1997,
зареєстрованого в Сєвєродонецькому
БТІ 02.12.1997 за № 124; надати належну копію
довідки-характеристики
Сєвєродонецького бюро технічної
інвентаризації 12.04.2002 за № 997;
надати документальне підтвердження
стосовно присвоєння земельній ділянці
площею 0,1061 га адреси м.Сєвєродонецьк
Луганської області, вул.Заводська, 37-Е,
блок № 1; надати належні копії
ситуаційного плану масштабу 1:2000;
кадастрового плану земельної ділянки
масштабу 1:500; плану експлікації
земельної ділянки.

Позивач не надав витребуваних судом
матеріалів, усно зазначив про їх
відсутність у нього.

Частинами 1-3 ст.38 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що сторона у разі
неможливості самостійно надати докази
вправі подати клопотання про
витребування господарським судом
доказів.

У клопотанні повинно бути зазначено:
який доказ витребовується; обставини,
що перешкоджають його наданню;
підстави, з яких випливає, що цей доказ
має підприємство чи організація;
обставини, які може підтвердити цей
доказ.

У разі задоволення клопотання суд
своєю ухвалою витребовує необхідні
докази.

Позивач з будь-якими клопотаннями
про витребування доказів до суду не
звертався, не надав доказів поважності
причин, які унеможливлювали або
утруднювали виконання ним вимог ухвали
суду.

Згідно п.5 ч.1 ст.81 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд залишає позов без
розгляду, якщо позивач без поважних
причин не подав витребувані
господарським судом матеріали,
необхідні для вирішення спору, або
представник позивача не з'явився на
виклик у засідання господарського суду
і його нез'явлення перешкоджає
вирішенню спору.

Відповідно до абзацу першого п.п.4.8. п.4
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" залишення позову
без розгляду - це форма закінчення
розгляду господарським судом справи
без прийняття рішення суду в зв'язку
з виявленням обставин, які
перешкоджають розглядові справи, але
можуть бути усунуті в майбутньому.

В п.4.9. цієї ж постанови зазначено, що
при вирішенні питання щодо залишення
позову без розгляду (ст.81
Господарського процесуального кодексу
України) господарським судам слід
мати на увазі, що застосування п.5 ч.1
цієї статті можливо лише за наявності
таких умов:

- додаткові документи вважаються
витребуваними, тільки якщо про це
зазначено у відповідному
процесуальному документі або, в разі
оголошення перерви в судовому
засіданні, - в протоколі такого
засідання;

- витребувані документи чи явка
представника позивача дійсно
необхідні для вирішення спору, тобто
за їх відсутності суд позбавлений
можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи,
витребувані судом при підготовці
справи до розгляду (ст.65
Господарського процесуального кодексу
України) або в порядку ст.38 названого
Кодексу, чи не направив свого
представника в засідання
господарського суду без поважних
причин. Отже, перш ніж залишити позов
без розгляду господарський суд
зобов'язаний з'ясувати причини
невиконання його вимог позивачем і
об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних
обставин справи, вважаються причини,
які за об'єктивних, тобто не залежних
від позивача, обставин унеможливлювали
або істотно утруднювали вчинення ним
відповідних процесуальних дій; при
цьому береться до уваги й те, чи вживав
позивач заходів до усунення цих
обставин або послаблення їх
негативного впливу на виконання
позивачем процесуальних обов'язків,
покладених на нього судом. Відповідні
докази подаються позивачем і
оцінюються господарським судом за
загальними правилами ст.43
Господарського процесуального кодексу
України.

У разі неповідомлення позивачем таких
причин суд вправі, в залежності від
конкретних обставин справи, або
залишити позов без розгляду, або
розглянути справу за наявними в ній
доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про те, що вказані обставини
перешкоджають повному та всебічному
розгляду справи по суті, у зв'язку з чим
слід залишити позов без розгляду.

Також, суд звертає увагу позивача на те,
що відповідно до ч.4 ст.81 Господарського
процесуального кодексу України після
усунення обставин, що зумовили
залишення позову без розгляду, позивач
має право знову звернутися з ним до
господарського суду в загальному
порядку.

Клопотання відповідача № б/н від 10.02.2014
про призначення судової експертизи та
заява відповідача № б/н від 20.02.2014 щодо
застосування строків позовної
давності судом не вирішуються, у
зв'язку з залишенням позову без
розгляду.

Вирішуючи питання стосовно судових
витрат, господарський суд враховує
наступне.

За змістом п.4 ч.1 ст.7 Закону України "Про
судовий збір" № 3674-VІ від 08.07.2011 (з
наступними змінами) сплачена сума
судового збору повертається за ухвалою
суду у разі залишення заяви або скарги
без розгляду.

В п.п.4.12. п.4 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" також зазначено, що у
вирішенні питань розподілу судових
витрат необхідно мати на увазі, що за
змістом п.4 ч.1 ст.7 Закону України "Про
судовий збір" залишення позову без
розгляду тягне за собою повернення
сплачених сум судового збору.

Згідно ч.2 ст.81 Господарського
процесуального кодексу України про
залишення заяви без розгляду
виноситься ухвала, в якій можуть бути
вирішені питання про розподіл між
сторонами господарських витрат, про
повернення державного мита з бюджету, а
також про стягнення штрафів,
передбачених у п.п.4 і 5 ч.2 ст.83
Господарського процесуального кодексу
України.

На підставі викладеного, сплачений
позивачем судовий збір в сумі 1218 грн.
00 коп., за платіжним дорученням № 9
від 20.01.2014, підлягає поверненню
позивачу з Державного бюджету України.

Керуючись ст.49, п.5 ст.81, ст.86
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд Луганської
області

УХВАЛИВ:

1. Позов Приватного підприємства
«ЛОНІС» до Сєвєродонецької міської
ради про визнання недійсним договору
оренди земельної ділянки № 599 від
08.07.2003, державна реєстрація № 599 від
08.07.2003, залишити без розгляду.

2. Повернути Приватному підприємству
«ЛОНІС», Луганська
область,м.Сєвєродонецьк, вул.Б.Ліщини,
35, , з Державного бюджету
України судовий збір у розмірі 1218 грн.
(одна тисяча двісті вісімнадцять
гривень 00 коп.) за платіжним дорученням
№ 9 від 20.01.2014 (оригінал якого
повертається позивачу).

Повернення судового збору
здійснюється на підставі даної ухвали,
підписаної та засвідченої гербовою
печаткою господарського суду та
оригіналу платіжного доручення № 9 від
20.01.2014.

Суддя
Т.В.Косенко