Господарський суд
Чернігівської області
Р І Ш Е Н Н Я

13.03.14.
Справа № 927/92/14.

Позивач: Публічне акціонерне
товариство «Ерде Банк», 04070, м. Київ, вул.
П. Сагайдачного/Ігорівська, 10/5 А, адреса
для листування: 04050, м. Київ, вул.
Мельникова, 12 кв.51.

Відповідач: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кондитерська
фабрика «Десна», 17100, м. Носівка
Чернігівської області, вул. Садова, 39.

Предмет спору: про стягнення 21 908,78 грн.

Суддя Федоренко Ю.В.

Представники сторін:

Від позивача: Бордунова Н.О., дов. від
31.12.13, 13.03.14 не з'явилась.

Від відповідача: Негода А.А., дов. від
05.02.13, 13.03.14 не з'явився.

С У Т Ь
С П О Р У:

Заявлено позов про стягнення з
відповідача 20713,93 грн. безпідставно
отриманих коштів та відсотків за
користування коштами в сумі 1194,85 грн. на
підставі ст.1212-1214 Цивільного кодексу
України.

Відповідач позов не визнав і у відзиві
від 10.02.14 посилається на те, що вказані
кошти були перераховані йому позивачем
відповідно до договору про
факторингове обслуговування від 13.12.11,
реєстру переданих на факторингове
обслуговування зобов'язань у формі
додаткової угоди №4/23 від 03.09.12.
Відповідач платіжним дорученням №105
від 22.01.13 перерахував на свій рахунок в
АТ «Ерде Банк» 20000 грн. для списання
позивачем у порядку договірного
списання суми отриманого
факторингового фінансування згідно з
пп.5.3.3 договору про факторингове
обслуговування.

Дослідивши матеріали справи та
вислухавши пояснення представників
сторін суд встановив таке.

Відповідно до ч.1 ст.1077 Цивільного
кодексу України за договором
факторингу (фінансування під
відступлення права грошової вимоги)
одна сторона (фактор) передає або
зобов'язується передати грошові кошти
в розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника).

13.12.11 між сторонами було укладено
договір №24 131211 Ф про факторингове
обслуговування (далі - Договір) за
умовами якого Підприємство (відповідач
у справі) зобов'язалося відступити
Факторові (позивачу) відповідно до умов
цього договору право вимоги від
дебіторів Підприємства, зазначених у
переліку дебіторів, коштів (включаючи
усі види неустойки), право на одержання
яких належить Підприємству на підставі
документів, що підтверджують таке
право вимоги відповідно до контракту, а
Фактор має право придбати зазначені
права вимоги коштів від дебіторів
Підприємства і передати за плату кошти
у розмірі, що рівний вартості
відступленого Підприємством Факторові
права вимоги коштів від дебіторів
Підприємства, у порядку і випадках,
передбачених даним договором.

У розділі 5.2 Договору порядок передачі
прав і грошової вимоги сторонами було
узгоджено, що:

- по мірі здійснення Підприємство на
підставі Контракту (договір
купівлі-продажу (постачання) товарів,
що укладений між Підприємством і
Дебітором (покупцем поставленого
Підприємством товару), на підставі
якого Підприємство передає, а Фактор
набуває право вимоги коштів від
Дебітора) поставок товарів своїм
Дебіторам, Підприємство, протягом
трьох робочих днів з дати поставки,
надає Факторові по одному
оригінальному примірнику усіх
документів, зазначених у контракті з
Дебітором, та які стосуються поставки
товарів;

- після розгляду наданих документів у
випадку їх відповідності вимогам
чинного законодавства України та
умовам Договору, сторони підписують
реєстр переданих документів по угоді,
під час підписання кого Підприємство
передає Факторові оригінали
документів, що зазначені у п.5.2.1
Договору;

- моментом відступлення Фактором
Підприємству права грошової вимоги від
Дебітора по конкретній угоді є момент
підписання Фактором і Підприємством
реєстру переданих документів по
угодам, право грошової вимоги по яким
відступлено Підприємством Факторові
відповідно до умов договору.

У пп. 5.3.1, 5.3.2 та 5.3.3 Договору сторонами
було встановлено що:

- Фактор не пізніше робочого дня
Фактора наступного за днем підписання
сторонами реєстру переданих
документів по угоді і надання
Підприємством стандартного
повідомлення про зміну реквізитів, що
передбачене п.5.2.3 договору, перераховує
аванс у розмірі, який передбачений у
реєстрі переданих документів по
угодам, на поточний рахунок
Підприємства №001, відкритий в АТ
«Ерде Банк»;

- у день перерахування Фактором авансу
Підприємство сплачує на користь
Фактора плату за надання Фактором
грошових коштів за договором та
комісію за надані Фактором послуги по
управлінню дебіторською
заборгованістю в розмірі, що визначена
тарифами.

Проценти за користування наданим
Фактором авансом нараховуються з дня
перерахування фактором авансу по
конкретній угоді до моменту закінчення
строку користування авансом на
загальну суму сплачених Фактором
авансів по всіх угодах, права грошової
вимоги по яких відступаються Фактору
відповідно до умов даного Договору;

- використовуючи положення чинного
законодавства України про договірне
списання Підприємство надає Факторові
право договірного списання коштів та
доручає Факторові самостійно
дебетувати поточний рахунок
Підприємства №001 відкритий в АТ
«Ерде Банк», код банку 380667, на суму
оплати в розмірі, зазначеному в пп.5.3.2
даного договору, за надані Фактором
аванс та послуги.

Сторонами підписано додатки до
Договору:

- №1 - тарифи в п.1 якого встановлено
проценти за користування наданим
Фактором авансом - 17% річних від суми
авансу з моменту виплати авансу і до
отримання Фактором суми, що рівна сумі
авансу;

- №2 - форма додаткової угоди по
встановленню переліку дебіторів;

- №3 - форма повідомлення про
нового дебітора;

- №4 - форма реєстру переданих
документів по угодам.

Поточний рахунок №001 відкрито
відповідачу в ПАТ «Ерде Банк» на
підставі договору банківського
рахунку №24202 від 06.12.11.

Як вбачається із матеріалів справи,
сторонами не було укладено додаткову
угоду по встановленню переліку
дебіторів у визначеній додатком № 4 до
Договору формі на суму авансу в розмірі
92 672,20 грн. (а.с.65).

03.09.12 позивачем було перераховано на
розрахунковий рахунок відповідача
92672,20 грн. з призначенням платежу:
перерахування коштів зг. договору №4/23
від 03.09.12 (а.с.65).

На отриману відповідачем суму авансу
було здійснено:

- 15.11.12 погашення прострочених
процентів на суму 1334,38 грн. як зазначено
у призначенні платежу - згідно договору
№4/23 від 03.09.12 (виписка по особовому
рахунку №001 відповідача, а.с.76);

- 04.01.13 списано відсотки у сумі 1334,38
грн. з призначенням платежу - оплата
відсотків згідно дод. угоди №4/23 від
03.09.12. Договірне списання здійснюється
на підставі п.5.3.3 дог. про факторингове
обслуговування №24/131211 - Ф від 13.12.11
(виписка по особовому рахунку №001
відповідача,а.с.80).

Відповідачем частково було повернуто
отриманий аванс, а саме:

- 27 324,60 грн. з призначенням
платежу - погашення факторингу по накл..
4/23 згідно дог. №24/131211 - Ф від 13.12.11;

- 18 880,50 грн. - погашення факторингу
згідно дог. №24/131211 - Ф від 13.12.11;

- 10 000 грн. - погашення факторингу
згідно дог. №24/131211 - Ф від 13.12.11;

- 11 924,70 грн. - погашення
заборгованості по кредиту згідно дог.
№24/131211 - Ф від 13.12.11;

- 3 828,30 грн. - погашення
заборгованості по накл. 4/23 згідно дог.
№24/131211 - Ф від 13.12.11.

Матеріали справи не містять доказів
про те, що сторонами було укладено
додаткову угоду по встановленню
переліку дебіторів у визначеній
додатком № 4 до Договору формі на суму
авансу в розмірі 92 672,20 грн.

Однак аналіз вищенаведених доказів про
перерахування суми авансу відповідачу,
списання з рахунку відповідача
відсотків відповідно до умов Договору
та часткове повернення відповідачем
суми отриманого авансу з посиланням на
Договір дає підстави для висновку, що
перерахування авансу здійснювалось
саме за діючим Договором.

Порушення позивачем умов Договору щодо
перерахування авансу без підписання
додаткової угоди у встановленій
Договором формі не є підставою для
висновку про те, що перерахування
коштів здійснювалось безпідставно.

Крім того, судом враховується, що
згідно з п.2.36 Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні у
національній валюті, затвердженої
постановою Національного банку
України №22 від 21.01.04, зареєстрована у
Міністерстві юстиції України 29.03.04 за №
377/8976, банк, який помилково переказав
кошти, зобов'язаний негайно надіслати
повідомлення неналежному отримувачу
(безпосередньо або через банк, що
обслуговує цього отримувача) про
здійснення йому помилкового переказу
та про потребу повернути зазначену
суму протягом трьох робочих днів з дати
надходження такого повідомлення. Форма
повідомлення про помилковий переказ
(далі в цій главі - повідомлення), яке
надсилає банк неналежному отримувачу,
наведена в додатку 22 до цієї
Інструкції.

Позивачем не надсилалось повідомлення
відповідачу про помилкове
перерахування коштів, навпаки банком
було списано відсотки та прийнято
часткове повернення авансу у
відповідності до умов Договору.

Також самим позивачем до позовної
заяви додано розрахунок
заборгованості який виконано
відповідно до умов Договору (а.с.20).

Відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу
України особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала. Положення цієї глави
застосовуються незалежно від того, чи
безпідставне набуття або збереження
майна було результатом поведінки
набувача майна, потерпілого, інших осіб
чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються
також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним
правочином;

2) витребування майна власником із
чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із
сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз вказаної норми права дає
підстави для висновку, що цей вид
позадоговірних зобов'язань породжують
такі юридичні факти: 1) набуття особою
майна або його збереження за рахунок
іншої особи; 2) відсутність для цього
правових підстав або якщо такі відпали.

Оскільки між сторонами у справі було
укладено договір про факторингове
обслуговування і кошти відповідачу
були перераховані саме за цим
договором, то такі кошти були набуті за
наявності правової підстави, їх не може
бути витребувано відповідно до
положень ст.1212 Цивільного кодексу
України.

Аналогічна правова позиція визначена
постановою Верховного суду України від
22.01.13 у справі № 5006/18/13/2012.

Також необхідно відмовити і у
стягненні 1194,85 грн. відсотків за
користування коштами, оскільки
процентна ставка - 17% річних, яка
зазначена у наданому позивачем
розрахунку заборгованості за
Договором (а.с.20), застосована
відповідно до додатку №1 до договору.

Таким чином, суд приходить до висновку
що у задоволенні позову необхідно
відмовити повністю.

Заперечуючи позов відповідач
посилається також і на те, що платіжним
дорученням №105 від 22.01.13 ним було
перераховано 20000 грн. на рахунок
№001 з призначенням платежу:
перерахування коштів на власний
рахунок. Він звертався із заявою про
зарахування цих коштів у рахунок
погашення боргу по Договору (а.с.42).

Однак, судом враховується, що
постановою правління Національного
банку України від 09.01.13 №4 було
відкликано ліцензію та ліквідовано АТ
«Ерде Банк».

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб від
10.01.13 №3 призначено уповноважену особу
Фонду на ліквідацію ПАТ «Ерде Банк».

Як встановлено ст.2 Закону України «Про
банки і банківську діяльність» банк -
юридична особа, яка на підставі
банківської ліцензії має виключне
право надавати банківські послуги,
відомості про яку внесені до
Державного реєстру банків.

В зв'язку з відкликанням ліцензії
позивач не міг розпорядитися
перерахованими на рахунок грошовими
коштами.

Листом від 30.04.13 позивач повідомив
відповідача про те, що вимога
останнього у сумі 20 000 грн. включена до
реєстру акцептованих вимог кредиторів
АТ «Ерде Банк».

Від сплати судового збору позивач
звільнений на підставі п.22 ч.1 ст.5
Закону України «Про судовий збір».

В зв'язку з відмовою у позові судовий
збір не стягується (п.4.5 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 21.02.13 №7).

Керуючись ст.ст. 49, 82-85,
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В :

У позові відмовити повністю.

Суддя
Ю.В. Федоренко