ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.03.2014
Справа № 905/898/14

Господарський суд Донецької області у
складі головуючого судді: Зекунова Е.В.
при секретарі судового засідання
Павленко М.С. розглянув у відкритому
судовому засіданні матеріали справи за
позовом: Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в Червоногвардійському
районі м.Макіївки до відповідача:
Публічного акціонерного товариства
"Державний ощадний банк України", м.
Київ, в особі територіального
відокремленого безбалансового
відділення №10004/0346 філії - Донецького
обласного управління АТ «Ощадбанк» про
зобов'язання перерахування суми
страхових коштів у розмірі 4717 грн. 78
коп.

За участю представників сторін:

від позивача: Лошакова О.М. за довірен.;

від відповідача: Гейко Н.В. за довірен.

ВСТАНОВИВ:

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в Червоногвардійському
районі м.Макіївки (надалі - Позивач)
звернулося до господарського суду
Донецької області з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Державний ощадний банк України", м.
Київ, в особі територіального
відокремленого безбалансового
відділення № 10004/0346 філії - Донецького
обласного управління АТ «Ощадбанк»
(надалі - Відповідач), про зобов'язання
перерахування суми страхових коштів у
розмірі 4717 грн. 78 коп..

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на безпідставну відмову
відповідача щодо повернення йому зайво
перерахованих сум страхових виплат
відповідно до договору від 01.08.2007 року
на ім`я ОСОБА_3, у зв'язку з його смертю.

Позивач в судовому засіданні підтримав
вимоги викладені в позовній заяві,
надав пояснення по суті спору.

Відповідач надав відзив на позовну
заяву, у якому зазначив, що проти позову
заперечує з тих підстав, що кошти з
рахунків фізичних осіб установи Банку
можуть бути списані тільки за
дорученням (розпорядженням) власників
цих рахунків або на підставі рішення
суду. Банк не є власником грошових
коштів, які знаходяться на особових
рахунках фізичних осіб (у тому числі і
ОСОБА_3). Відповідач вважає, що ПАТ
"Державний ощадний банк України" не є
належним відповідачем по справі,
оскільки право власності на вклад
(кошти на особовому рахунку НОМЕР_1), які
раніше належали померлому ОСОБА_3
перейшло до його спадкоємців.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про наступне.

З матеріалів справи та пояснень
представників сторін вбачається, що 01
серпня 2008 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір на
зарахування та виплату страхових
платежів № ВВШ/21-07/НЮ (надалі - Договір).

Постановою позивача № 237 від 22.06.2001 року
потерпілому призначена щомісячна
страхова сума у зв'язку із втратою
працездатності.

На підставі вищезазначеного Договору,
відповідачем відкрито поточний
рахунок НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_3 для
перерахування страхових виплат.

Після відкриття зазначеного рахунку,
Фонд здійснював щомісячні страхові
виплати по втраті професійної
здатності ОСОБА_3

Рішенням Червоногвардійського
районного суду м.Макіївки по справі №
2-0-61/2011 від 23.03.2011 ОСОБА_3 визнано
безвісно відсутнім

Як вбачається з пояснень представника
позивача рішеня Червоногвардійського
районного суду м.Макіївки надійшло до
фонду 16.11.2013 р., внаслідок чого Фондом
було припинено страхові виплати на
рахунок НОМЕР_1 (постанова від 26.11.2013
року № 0545/338/6 про зняття з обліку
потерпілого).

У зв'язку з несвоєчасним отриманням
інформації про смерть ОСОБА_3, позивач
безпідставно перерахував на поточний
рахунок померлого за період з квітня
2011р. по листопад 2011 року кошти у сумі 4807
грн. 63 коп.

28 листопада 2013 року Позивач звернувся
до відповідача з листом № 02-06/570, яким
просив повернути зайву суму виплат на
користь ОСОБА_3.

Відповідач листом від 20.12.2013р. відмовив
у перерахуванні страхового платежу
ОСОБА_3, з тих мотивів, що він не є
власником грошових коштів, які
знаходяться на рахунку фізичної особи,
та пропонував звернутись до суду.

Виходячи з принципу повного,
всебічного та об'єктивного розгляду
всіх обставин справи, суд вважає за
необхідне зазначити наступне:

Частиною першою статті 15 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності"
встановлено, що страхування від
нещасного випадку здійснює Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків некомерційна самоврядна
організація, що діє на підставі
статуту, який затверджується її
правлінням.

Відповідно до ч.1 ст.28 та ч.ч.1,9 ст.40
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" страховими виплатами є
грошові суми, які згідно із статтею 21
цього Закону Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
виплачує застрахованому чи особам,
які мають на це право, у разі настання
страхового випадку. Страхові виплати
провадяться щомісячно в установлені
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків дні на підставі
постанови цього Фонду або рішення суду.
За бажанням одержувачів ці суми можуть
перераховуватися на їх особові рахунки
в банку.

Пунктами 1.8 та 1.9 Порядку призначення,
перерахування та проведення страхових
виплат, затвердженого постановою Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань №24 від 27.04.2007
(зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 22.06.2007р. за №715/13982), передбачено
спосіб одержання потерпілими суми
страхових виплат шляхом їх
перерахування на особові рахунки в
банку, а також те, що повернення зайво
виплачених сум проводиться на підставі
постанови робочих органів виконавчої
дирекції фонду, якщо потерпілі або
особи, які мають на це право, не
заперечують проти підстав і розміру
відрахування.

Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції
України передбачено, що правовий
порядок в Україні ґрунтується на
засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством;
відповідне положення міститься також у
статті 14 Цивільного кодексу України, за
якою цивільні обов'язки виконуються у
межах, встановлених договором або
актом цивільного законодавства.

Згідно з положеннями ч.ч.1,2 ст.14 ЦК
України цивільні обов'язки виконуються
у межах, встановлених договором або
актом цивільного законодавства. Особа
не може бути примушена до дій, вчинення
яких не є обов'язковим для неї.

В силу статті 1216 Цивільного кодексу
України спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців), за статтею 1219
Цивільного кодексу України не входять
до складу спадщини права та обов'язки,
що нерозривно пов'язані з особою
спадкодавця, зокрема, право на
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я, право на пенсію, допомогу або
на інші виплати встановлені законом.

Водночас відповідно до приписів статей
1066, 1067 Цивільного кодексу України
договір банківського рахунку регулює
правовідносини між банком та клієнтом;
за договором банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком.

За змістом п.п. 1.3. 1.39, ст.1, пункту 7.1.2
статті 7 та ст. 30 Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні", гроші, переказані платником
отримувачу, з моменту їх зарахування на
рахунок переходять у власність
отримувача; списання примусове -
списання коштів, що здійснюється
стягувачем без згоди платника на
підставі встановлених законом
виконавчих документів у випадках,
передбачених законом; банк на
договірній основі повинен здійснювати
зберігання коштів, проводити
розрахунково-касові операції за
допомогою платіжних інструментів
відповідно до умов договору та вимог
законодавства України.

Згідно статті 1071 Цивільного кодексу
України банк може списати грошові
кошти з рахунка клієнта на підставі
його розпорядження. Грошові кошти
можуть бути списані з рахунка клієнта
без її розпорядження на підставі
рішення суду, а також у випадках,
встановлених законом чи договором між
банком і клієнтом.

Зміст частини другої наведеної статті,
в частині обов'язку банку списати кошти
з рахунку клієнта без її розпорядження
на підставі рішення суду, слід
розуміти, як обов'язок виконати рішення
суду, яким стягуються грошові кошти з
клієнта банку на користь іншої особи.
Такої позиції притримується і Вищий
господарський суд України, що
викладена ним у постановах, прийнятих
за наслідками розгляду справ № 32/641-47/311
від 22.05.2012р., №5006/41/1/2012 від 09.10.2012р.

За відсутності такого рішення суду у
позивача відсутні підстави посилатися
в обґрунтування свого позову на
положення ст. 1071 Цивільного кодексу
України. Інших матеріально-правових
підстав позову, які б давали суду
можливість надати оцінку діям банку як
неправомірним, позивачем в позові не
зазначено.

Доводи позивача про те, що сума
страхових виплат не включається до
складу спадщини, а тому відповідач мав
списати кошти з особового рахунку
ОСОБА_3. не ґрунтуються на законі,
оскільки до компетенції та повноважень
відповідача, як банківської установи
законом не віднесено повноваження щодо
відокремлення грошових коштів, що
обліковуються на рахунку клієнта тих,
що включаються до складу спадщини від
тих, що не включаються до її складу.

Отже думка позивача про те, що
відповідач наділений повноваженнями
за власним розумінням того, чи
відносяться грошові кошти до складу
спадщини чи не відносяться,
розпоряджатися рахунками своїх
клієнтів, виконуючи волевиявлення
осіб, за розпорядженням яких частина
таких коштів зараховувалася на ці
рахунки, є хибною, оскільки з моменту
зарахування цих коштів на рахунки
клієнтів вони стають їх власністю та
наступне ними розпорядження
здійснюються банком виключно у межах
угод, укладених ними з клієнтами або у
без договірний спосіб - на підставі
рішення суду, що приймається по
відношенню до власників рахунків щодо
примусового стягнення з них грошових
коштів.

Інших аргументів, які б
підтверджувалися належними та
допустимими доказами, що свідчать про
існування цивільного обов'язку
відповідача виконати вимогу позивача,
доказів порушення відповідачем прав та
охоронюваних законом інтересів
позивача станом на час розгляду справи,
позивачем суду в порушення приписів
статей 4-3, 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, не
надано, що зумовлює висновок суду про
відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 43, 22, 25, 33, 34, 49, 77, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в Червоногвардійському
районі м.Макіївки до Публічного
акціонерного товариства "Державний
ощадний банк України" в особі
територіального відокремленого
безбалансового відділення № 10004/0346
філії - Донецького обласного
управління АТ «Ощадбанк» про
зобов'язання перерахування суми
страхових коштів у розмірі 4717 грн. 78
коп.. - відмовити повністю.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті,
його вступну та резолютивну частини
проголошено у судовому засіданні 12
березня 2014 року.

Повний текст рішення складено та
підписано 17 березня 2014 року.

Рішення господарського суду Донецької
області набирає законної сили за
правилами, встановленими частиною 5
статті 85 Господарського
процесуального кодексу України та може
бути оскаржене до Донецького
апеляційного господарського суду в
порядку, передбаченому розділом ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

Суддя
Е.В. Зекунов