КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2014 р. Справа№ 910/18571/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

За участю представників:

Від позивача: не з"явився;

Від відповідача: Бернацька О.В.-
головний юрисконсульт;

розглянувши апеляційну скаргу
Комунального підприємства
"Теплопостачання міста Одеси"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 26.11.2013

у справі № 910/18571/13 (суддя Стасюк С.В.)

за позовом Комунального підприємства
"Теплопостачання міста Одеси"

до Публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України"

про зобов'язання виконати умови
договору

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство
"Теплопостачання міста Одеси" (надалі
по тексту - позивач) звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (надалі по
тексту - відповідач) про зобов'язання
виконати умови договору №
14/2615/11/ТГО-351/11 на купівлю-продаж
природного газу від 30.09.2011 року щодо
підписання актів приймання - передачі
природного газу за жовтень 2012 року,
листопад 2012 року, грудень 2012 року.

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 26.11.2013 в задоволенні позову
Комунального підприємства
"Теплопостачання міста Одеси"
відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
Комунальне підприємство
"Теплопостачання міста Одеси"
звернулось до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення Господарського суду м. Києва
від 26.11.2013 і прийняти нове рішення, яким
позов задовольнити.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Комунального підприємства
"Теплопостачання міста Одеси" передано
на розгляд судді Київського
апеляційного господарського суду
Отрюху Б.В.

Розпорядженнями В.о. Голови Київського
апеляційного господарського суду від
26.12.2013 для розгляду вказаної
апеляційної скарги сформовано колегію
суддів у складі: Головуючого судді
Отрюха Б.В, суддів Михальської Ю.Б. та
Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 26.12.2013
апеляційну скаргу прийнято до
провадження.

Ухвалою суду від 28.01.2014 відкладено
розгляд справи у зв'язку з неявкою в
судове засідання представників сторін.

Ухвалою суду від 18.02.2014 продовжено
строк розгляду спору, розгляд справи
відкладено на 11.03.2014.

В судове засідання 11.03.2014 представник
позивача не з'явився, прчини неявки
суду невідомі; представник відповідача
надав свої поясненя по суті спору.

Беручи до уваги межі перегляду справи у
апеляційній інстанції, обговоривши
доводи апеляційної скарги, заслухавши
пояснення представника відповідача,
проаналізувавши на підставі фактичних
обставин справи застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права при прийнятті
оскаржуваного рпішення, апеляційний
господарський суд встановив наступне.

30.09.2011 між Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (продавець)
та Комунальним підприємством
"Теплопостачання міста Одеси"
(покупець) було укладено договір №
14/2615/11/ТГО-351/11 на купівлю-продаж
природного газу (надалі по тексту -
Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору
продавець зобов'язується передати у
власність покупцю у IV кварталі 2011 року
та у 2012 році імпортований природний
газ, ввезений на митну територію
України Публічним акціонерним
товариством "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" за кодом
УКТ ЗЕД , а покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
цей природний газ на умовах цього
Договору.

Пунктом 1.2 Догогвору передбачено, що
газ, що продається за цим Договором,
використовується покупцем виключно
для виробництва теплової енергії, яка
споживається населенням та
релігійними організаціями.

Згідно з пунктом 2.1. Договору продавець
передає покупцеві з 01.10.2011 по 31.12.2012 газ
обсягом до 508 469,303 тис. куб. м., у тому
числі по місяцях кварталів.

Приймання - передача газу, переданого
продавцем покупцеві у відповідному
місяці продажу, оформлюється актом
приймання - передачі газу. Обсяг
споживання газу покупцем у
відповідному місяці поставки
встановлюється шляхом складання
добових обсягів, визначених на
підставі показів комерційного
вузла/вузлів обліку газу покупця. Не
пізніше 5-го числа місяця, наступного
за місяцем продажу газу, покупець
зобов'язується надати продавцеві
підписані та скріплені печатками
покупця та газотранспортного
підприємства три примірники акта
приймання - передачі газу, у якому
зазначаються фактичні обсяги
використаного газу, його фактична ціна
та вартість. Продавець не пізніше 8-го
числа зобов'язується повернути
покупцеві та газотранспортному
підприємству по одному примірнику
оригіналу акта, підписаний
уповноваженим представником та
скріплений печаткою, або надати
письмовій формі мотивовану відмову від
підписання акта. Акти є підставою для
остаточних розрахунків між сторонами
(пункти 3.3., 3.4. Договору).

Відповідно до пункту 4.1 Договору
кількість газу, яка подається
покупцеві, визначається за показами
комерційних вузлів обліку газу покупця
відповідно до вимог наказу
Мінпаливенерго від 15.07.2010 року № 288 "Про
затвердження методики визначення
обсягів природного газу, які
використовуються для виробництва
теплової енергії для населення в разі,
якщо суб'єкти господарювання
здійснюють постачання теплової
енергії різним категоріям споживачів",
зареєстрованого в Мін'юсті 11.08.2010 року
за № 671/17966 (надалі по тексту - наказ
Мінпаливенерго від 15.07.2010 року № 288).

На виконання умов договору, Комунальне
підприємство "Теплопостачання міста
Одеси" направило на адресу відповідача
акти приймання передачі - природного
газу, а саме:

- від 27.11.2012 в обсязі 4 409,0 тис. м. куб. на
загальну суму 5 772 357,06
грн.;

- від 30.11.2012 в обсязі 28 938,316 тис. м. куб. на
загальну суму 37 886 043,31 грн.;

- від 31.12.2012 в обсязі 43 585,429 тис. м. куб. на
загальну суму 57 062 043,65 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач вказує на те, що відповідач,
всупереч умовам Договору не підписав
вищевказані акти приймання - передачі
природного газу та не направив на
адресу Комунального підприємства
"Теплопостачання міста Одеси"
вмотивованої відмови від підписання.

Як вбачається з матеріалі справи,
відповідач заперечив прози заявлених
позовних вимог, з тих підстав, що
позивач не довів виконання умов
Договору зі своєї сторони, а саме, факту
надсилання на адресу відповідача
примірників актів приймання - передачі
природного газу саме до 5 числа кожного
із зазначених у позовній заяві місяців.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 11 Цивільного
кодексу України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема є:
договори та інші правочини.

Положенням абзацу 3 ч. 1 ст. 174
Господарського кодексу України
визначено, що господарські
зобов'язання можуть виникати з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

Згідно з частиною 1 статті 193
Господарського кодексу України до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 655 Цивільного кодексу
України унормовано, що за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Пунктами 3.3., 3.4. Договору сторони
погодили, що приймання - передача газу,
переданого продавцем покупцеві у
відповідному місяці продажу,
оформлюється актом приймання -
передачі газу. Обсяг споживання газу
покупцем у відповідному місяці
поставки встановлюється шляхом
складання добових обсягів, визначених
на підставі показів комерційного
вузла/вузлів обліку газу покупця. Не
пізніше 5-го числа місяця, наступного
за місяцем продажу газу, покупець
зобов'язується надати продавцеві
підписані та скріплені печатками
покупця та газотранспортного
підприємства три примірники акта
приймання - передачі газу, у якому
зазначаються фактичні обсяги
використаного газу, його фактична ціна
та вартість. Продавець не пізніше 8-го
числа зобов'язується повернути
покупцеві та газотранспортному
підприємству по одному примірнику
оригіналу акта, підписаний
уповноваженим представником та
скріплений печаткою, або надати
письмовій формі мотивовану відмову від
підписання акта. Акти є підставою для
остаточних розрахунків між сторонами.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначає про направлення на
адресу Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" актів
прийманняя передачі - природного газу
від 27.11.2012 в обсязі 4409,0 тис. м. куб. на
загальну суму 5772357,06 грн.; від 30.11.2012 в
обсязі 28938,316 тис. м. куб. на загальну
суму 37886043,31 грн.; від 31.12.2012 в обсязі
43585,429 тис. м. куб. на загальну суму 57062043,65
грн.

Водночас, жодних доказів на
підтвердження вищевказаних обставин
матеріали справи не містять.

Кожний суб'єкт господарювання та
споживач має право на захист своїх прав
і законних інтересів. Права та законні
інтереси господарюючих суб'єктів
захищаються шляхом: визнання наявності
або відсутності прав; визнання
повністю або частково недійсними актів
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування, актів інших
суб'єктів, що суперечать законодавству,
ущемляють права та законні інтереси
суб'єкта господарювання або
споживачів; визнання недійсними
господарських угод з підстав,
передбачених законом; відновлення
становища, яке існувало до порушення
прав та законних інтересів суб'єктів
господарювання; припинення дій, що
порушують право або створюють загрозу
його порушення; присудження до
виконання обов'язку в натурі;
відшкодування збитків; застосування
штрафних санкцій; застосування
оперативно-господарських санкцій;
застосування
адміністративно-господарських
санкцій; установлення, зміни і
припинення господарських
правовідносин; іншими способами,
передбаченими законом.

Порядок захисту прав суб'єктів
господарювання визначається цим
кодексом, іншими законами (ст. 20
Господарського кодексу України).

Статтею 16 Цивільного кодексу України
унормовано, що способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути: визнання права; визнання
правочину недійсним; припинення дії,
яка порушує право; відновлення
становища, яке існувало до порушення;
примусове виконання обов'язку в натурі;
зміна правовідношення; припинення
правовідношення; відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Обраний позивачем спосіб захисту, а
саме, вимога про виконання умов
Договору шляхом підписання та
направлення на адресу позивача актів
приймання - передачі природного газу не
передбачений ні статтею 16 Цивільного
кодексу України, ні статтею 20
Господарського кодексу України.

Спонукання відповідача підписати акти
приймання-передачі природного газу не
тільки суперечить встановленим діючим
законодавством способам захисту
цивільних прав, а також є втручанням у
господарську діяльність суб'єкта
господарювання, що, як наслідок,
призводить до порушення його вільного
волевиявлення.

З огляду на наведене, колегія суддів
приходить до висновку про відмову у
задоволенні позову.

Відповідно до статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
а господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно частини 1 статті 43
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Доводи, наведені скаржником в
апеляційній скарзі, судовою колегією
до уваги не приймаються з огляду на те,
що вони є необґрунтованими та такими,
що спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду приходить до
висновку, що рішення у даній справі
прийнята з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
повним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи та відповідністю
висновків, викладених в ухвалі,
дійсним обставинам справи, тому ухвала
є законною та обґрунтованою. Підстав
для зміни вказаного рішення та
задоволення апеляційної скарги
колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду не
знаходить.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства "Теплопостачання міста
Одеси" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду від 26.11.2013
по справі № 910/18571/13 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/18571/13 повернути
Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Б.В. Отрюх

Судді
Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко