КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2014 р.
справа№ 910/14393/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Шапрана В.В.

при секретарі:
Ковальчуку Р.Ю.

за участю представників: позивача-
Ханович К.В.

відповідача- Тарасенко О.М.

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Айбокс»

на рішення господарського суду м. Києва
від 25.12.2013 р.

у справі № 910/14393/13 (судді - Гавриловська
І.О., Дупляк О.М., Блажівська О.Є.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Ерде Банк»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Айбокс»

про стягнення 361 342,04 грн.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2013 року Публічне акціонерне
товариство «Ерде Банк» (далі - позивач)
звернулося з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Айбокс»
(далі - відповідач) про стягнення
заборгованості по договору № 800 на
послуги з інкасації від 31.08.2012 р. у
розмірі 361 342,04 грн.

Рішенням господарського суду м. Києва
від 25.12.2013 р. у справі № 910/14393/13 позов
задоволено частково, стягнуто з ТОВ
«Айбокс» на користь ПАТ «Ерде Банк» 175
850, 00 грн. вартості послуг інкасації за
вересень 2012 р. та 160 301,00 грн. вартості
послуг інкасації за жовтень 2012 р. В
іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду м. Києва від 25.12.2013
р., Товариство з обмеженою
відповідальністю «Айбокс» подало
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення місцевого
господарського суду та прийняти нове
рішення про повну відмову у
задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
судом першої інстанції порушено норми
матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу
скаржник зазначає, що у зв'язку з тим, що
у сторін виникли зустрічні однорідні
вимоги із закінченням строку їх
виконання, на підставі заяви ТОВ
«Айбокс» № 665 від 09.11.2012 р. було
здійснено зарахування зустрічних
однорідних вимог з урахуванням
загальної суми заборгованості по
договору № 800 від 31.08.2012 р. та припинено
зобов'язання по вказаному договору.

Розпорядженням заступника Голови
Київського апеляційного
господарського суду від 06.02.2014 р.,
визначено наступну колегію суддів:
головуючий суддя - Буравльов С.І., судді
- Андрієнко В.В., Шапран В.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 06.02.2014 р.
порушено апеляційне провадження у
справі № 910/14393/13, а розгляд справи
призначено на 25.02.2014 р.

25.02.2014 р. в судовому засіданні було
оголошено перерву до 27.02.2014 р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія встановила
наступне.

31.08.2012 р. між Публічним акціонерним
товариством «Ерде Банк» (далі -
виконавець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Айбокс» (замовник)
був укладений договір на послуги з
інкасації № 800 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору
замовник доручає, а підрозділ
виконавця приймає на себе зобов'язання
власними силами і засобами у погоджені
з замовником дні та години, у порядку,
передбаченому чинним законодавством
України надавати послуги з інкасації
грошових коштів замовника з належних
останньому програмно-технічних
комплексів самообслуговування (надалі
- ПТКС), розташованих за адресами, що
зазначені в додатку № 1 до договору,
щодо розміщення ПТКС, їх перерахування
та зарахування на поточний рахунок
замовника, у строки, передбачені
договором.

Згідно з п. 1.2 договору сторони
погодились, що за умови змін замовником
місця розташування ПТКС, виконавець
проводить інкасацію грошових коштів
замовника за новою адресою, згідно з
умовами даного договору.

Замовник зобов'язується оплачувати
надані послуги в розмірі та строки,
передбачені договором (п. 1.3 договору).

Як зазначено в п. 2.1.1 договору,
виконавець зобов'язується здійснювати
інкасацію коштів із ПТКС відповідно до
умов договору та винятково на підставі
отриманої від замовника заявки (що
оформлюється згідно з додатком № 2 до
договору) на інкасацію ПТКС у спосіб
збирання коштів з ПТКС шляхом зміни
купюроприймача (надалі - касета) на
порожній, опломбований виконавцем.

Відповідно до п. 2.1.2 виконавець
зобовязується здійснювати зарахування
інкасованих коштів замовника
наступного робочого дня після дня
інкасації коштів згідно з платіжним
графіком:

- не пізніше 11:00 - 40 % повного обсягу
інкасованих коштів;

- не пізніше 13:00 - 60 % повного обсягу
інкасованих коштів.

Сторони погодились, що у разі якщо
виконавець не може здійснити переказ
інкасованих коштів замовника на
рахунок замовника, незалежно від
причин, згідно вищенаведеного графіка,
то виконавець зобов'язується негайно,
але не пізніше 14:00 год. наступного після
інкасації робочого дня, здійснити
внесення інкасованих коштів замовника
в касу банку замовника на рахунок
замовника, зазначений в даному пункті.

Згідно з п. 2.1.5 договору виконавець
зобов'язується прийняти в безкоштовне
користування передані замовником
касети й ключі від ПТКС (надалі - ключі)
на підставі акту приймання-передачі (за
формою визначеною сторонами в додатку
№ 6 до договору), у кількості й порядку,
визначеному даним договором. Касети та
ключі є власністю замовника й при
розірванні договору підлягають
поверненню протягом дії договору,
касети, що прийшли в непридатність в
результаті природної норми зношування,
приймаються замовником в обмін на інші
придатні для експлуатації. У випадку,
якщо касети та/або ключі прийшли у
непридатність в результаті дій
виконавця, витрати, понесені
замовником, у повному обсязі
відшкодовує виконавець.

Відповідно до п. 3.1 договору розмір
винагороди виконавця за кожний
інкасований ПТКС замовника складає: 31,00
грн. без ПДВ, за один термінал - при
заявці замовника, загальна сума
терміналів за місяць, поділена на
кількість днів надання послуг,
дорівнює в середньому за один день від
350 і більше терміналів, або 32,00 грн. без
ПДВ за один термінал - при заявці
замовника, загальна сума терміналів за
місяць, поділена на кількість днів
надання послуг, дорівнює в середньому
за один день від 250 до 349 терміналів, або
38,00 грн. без ПДВ за один термінал - при
заявці замовника, загальна сума
терміналів за місяць, поділена на
кількість днів надання послуг,
дорівнює в середньому за один день до 249
терміналів.

Як передбачено п. 3.2 договору, замовник
зобов'язаний здійснювати оплату
наданого виконавцем рахунку-фактури до
15-го числа включно, місяця, що слідує за
звітним, шляхом перерахування суми
коштів на рахунок виконавця,
зазначений у рахунку-фактурі.

Договір укладений строком на один рік і
набуває чинності з моменту його
підписання повноважними
представниками сторін і скріплення
печатками сторін (п. 6.1 договору).

Відповідно до Акту № 193 від 02.10.2012 р., у
вересні 2012 р. замовником були надані
послуги по інкасації коштів обсягом 475
850,00 грн.

Замовником було здійснено часткову
оплату послуг з інкасації за вересень
2012 р. на суму 300 000,00 грн.

У жовтні 2012 р. виконавцем були надані
послуги з інкасації за договором на
суму 160 301,00 грн.

29.05.2013 р. ПАТ «Ерде Банк» звернулось з
листом № 4255 до ТОВ «Айбокс», яким
просило до 15.06.2013 р. сплатити
заборгованість у розмірі 336 151,00 грн. за
послуги інкасації у вересні та жовтні
2012 р.

20.06.2013 р. ПАТ «ЕРДЕ БАНК» повторно
звернулось з листом № 4949 про сплату
заборгованості в розмірі 336 151,00 грн. в
строк до 01.07.2013 р.

Відповідач в свою чергу зазначає, що
ним належним чином виконані обов'язки
перед ПАТ «Ерде Банк» за договором № 800
від 31.08.2012 р. шляхом здійснення
взаємозаліку зустрічних однорідних
вимог, оскільки на підставі заяви
відповідача № 665 від 09.11.2012 р. про
зарахування зустрічних однорідних
вимог було припинено зобов'язання за
укладеним договором.

Задовольняючи позов частково, місцевий
суд виходив з того, що позивач взяті на
себе зобов'язання виконав належним
чином за договором на послуги з
інкасації № 800 від 31.08.2012 р., тоді як
відповідач свої зобов'язання щодо
сплати послуг по інкасації коштів за
вказаним договором не виконав. Крім
того, зарахування зустрічних
однорідних вимог ТОВ «Айбокс» перед
ПАТ «Ерде Банк» на підставі заяви № 665
від 09.11.2012 р. не є належною правовою
підставою для припинення зобов'язань
відповідача по договору, оскільки під
час здійснення взаємозаліку у ПАТ
«Ерде Банк» було запроваджено
тимчасову адміністрацію та призначено
уповноважену особу Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб під час якої,
згідно з п. 4 ч. 5 ст. 36 Закону України
«Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб» не здійснюється
зарахування зустрічних однорідних
вимог, якщо це може призвести до
порушення порядку погашення вимог
кредиторів, встановлених законом.

Проте, судова колегія з вказаним
висновком місцевого суду не
погоджується, враховуючи наступне.

21.07.2011 р. між сторонами по справі було
укладено також договір на послуги
інкасації № 473/і та № 474/і

09.11.2012 р. ТОВ «Айбокс» звернулось до ПАТ
«Ерде Банк» із заявою № 665 про
зарахування зустрічних однорідних
вимог та припинення зобов'язань.

На підставі договорів на послуги з
інкасації № 473/і від 21.07.2011 р., № 474/і від
21.07.2011 р. та № 800 від 31.08.2012 р. станом на
23.10.2012 р. у ПАТ «Ерде банк» та ТОВ
«Айбокс» виникли зустрічні однорідні
зобов'язання, а саме:

- ПАТ «Ерде Банк» перед ТОВ «Айбокс» на
суму 570283,00 грн. по договору № 473/і від
21.07.2011 р. по перерахуванню інкасованих
коштів за період з 19.10.2012 р.;

- ТОВ «Айбокс» перед ПАТ «Ерде Банк» на
суму 570283,00 грн. по договору № 800 від
31.08.2012 р. на суму 480102,00 грн. за період з
01.09.2012 р. по 31.10.2012 р. та за договором №
474/і від 21.07.2011 р. на суму 90181,00 грн. за
період з 01.10.2012 р. по 31.10.2012 р.

Будь-яких заперечень з боку позивача з
приводу суми та форми здійсненого
взаємозаліку на підставі заяви № 665 від
09.11.2012 р. на адресу відповідача не
надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Як передбачено ч. 1 ст. 193 ГК України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 193 ГК України визначено,
що кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 601 ЦК України
зобов'язання припиняється
зарахуванням зустрічних однорідних
вимог, строк виконання яких настав, а
також вимог, строк виконання яких не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги. Зарахування
зустрічних вимог може здійснюватися за
заявою однієї із сторін.

Згідно з ч. 3 ст. 203 ГК України
господарське зобов'язання
припиняється зарахуванням зустрічної
однорідної вимоги, строк якої настав
або строк якої не зазначений чи
визначений моментом витребування. Для
зарахування достатньо заяви однієї
сторони.

Враховуючи те, що відповідач в порядку
ст. 601 ЦК України звернувся із заявою до
позивача про зарахування зустрічних
вимог та припинення зобов'язань, а
останній в свою чергу не вчинив жодних
дій, які б свідчили про заперечення або
непогодження із здійсненим
відповідачем взаємозаліком, колегія
суддів приходить до висновку, що
взаємозалік зустрічних однорідних
вимог на суму 570 283,00 грн. за договорами
№ 473/і від 21.07.2011 р., № 474/і від 21.07.2011 р., №
800 від 31.08.2012 р. було здійснено в межах
норм чинного законодавства.

Стосовно доводів позивача про те, що
проведення взаємозаліку зустрічних
вимог в період здійснення тимчасової
адміністрації банку суперечить ст.ст.
36, 46, 52 Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»,
колегія зазначає наступне.

Постановою Правління Національного
банку України № 451 від 29.10.2012 р. було
віднесено АТ «Ерде Банк» до категорії
неплатоспроможних.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб № 25
від 29.10.2012 р. розпочато процедуру
виведення АТ «Ерде Банк» з ринку,
запроваджено тимчасову адміністрацію
строком на три місяці з 30.10.2012 р. по
29.01.2013 р. та призначено уповноважену
особу Фонду на тимчасову адміністрацію
в Банку.

09.01.2013 р. Національним банком України
прийнято рішення про відкликання
банківської ліцензії та ліквідацію АТ
«Ерде Банк».

10.01.2013 р. виконавчою дирекцією Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
прийнято рішення № 3 про призначення
уповноваженої особи Фонду на
ліквідацію банку.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України
«Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб» (далі - Закон) відносини,
що виникають у зв'язку із створенням і
функціонуванням системи гарантування
вкладів фізичних осіб, виведенням
неплатоспроможних банків з ринку та
ліквідації банків, регулюються цим
Законом, іншими законами України,
нормативно-правовими актами Фонду та
Національного банку України.

Як передбачено п. 2 ст. 2 вказаного
Закону, тимчасовою адміністрацією є
процедура виведення банку з ринку, що
запроваджується Фондом стосовно
неплатоспроможного банку в порядку,
встановленому цим законом, з його
ліквідації.

Згідно з п. 6 ст. 2 зазначеного Закону
ліквідація банку - це припинення банку
як юридичної особи відповідно до
законодавства.

Таким чином, поняття тимчасової
адміністрації та ліквідації банку
чітко розмежовуються законодавством
та не є тотожними.

Згідно з ч. 5 ст. 36 вказаного Закону під
час тимчасової адміністрації не
здійснюється:

1) задоволення вимог вкладників та
інших кредиторів банку;

2) примусове стягнення коштів та
майна банку, звернення стягнення на
майно банку, накладення арешту на кошти
та майно банку;

3) нарахування неустойки (штрафів,
пені), інших фінансових (економічних)
санкцій за невиконання чи неналежне
виконання зобов'язань перед
кредиторами та зобов'язань щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів);

4) зарахування зустрічних
однорідних вимог, якщо це може
призвести до порушення порядку
погашення вимог кредиторів,
встановленого цим законом.

Отже, під час тимчасової адміністрації
банку законодавством не забороняється
здійснення зарахування зустрічних
однорідних вимог, якщо зазначена дія не
призводить порушення порядку
погашення вимог кредиторів,
встановленого законом.

Відповідно до п. 5. ст. 45 Закону протягом
30 днів з дня опублікування відомостей
про відкликання банківської ліцензії,
ліквідацію банку та призначення
уповноваженої особи Фонду кредитори
мають право заявити уповноваженій
особі Фонду про свої вимоги до банку.
Вимоги фізичних осіб-вкладників у
межах гарантованої Фондом суми
відшкодування за вкладами не
заявляються.

Рішення Національного банку України
про відкликання банківської ліцензії
та ліквідацію AT «Ерде Банк» було
прийнято 09.01.2013 p., тобто після
виникнення та зарахування зустрічних
однорідних вимог між сторонами. Отже,
таке зарахування не могло призвести до
порушення порядку погашення вимог
кредиторів, оскільки такий порядок
розпочинається з моменту прийняття
рішення про ліквідацію банку.

Згідно з п.п. 1, 2 ст. 39 Закону протягом 30
днів з дня початку тимчасової
адміністрації виконавча дирекція
Фонду затверджує план врегулювання,
який передбачає заходи щодо виведення
неплатоспроможного банку з ринку в
один із таких способів:

- ліквідація банку з відшкодуванням з
боку Фонду коштів за вкладами фізичних
осіб у Порядку, встановленому цим
Законом;

- ліквідація банку з відчуженням у
процесі ліквідації всіх або частини
його активів і зобов'язань на користь
приймаючого банку;

- відчуження всіх або частини активів і
зобов'язань неплатоспроможного банку
на користь приймаючого банку з
відкликанням банківської ліцензії
неплатоспроможного банку та подальшою
його ліквідацією;

- створення та продаж інвестору
перехідного банку з передачею йому
активів і зобов'язань
неплатоспроможного банку і подальшою
ліквідацією неплатоспроможного банку;

- продаж неплатоспроможного банку
інвестору.

Виходячи із зазначеної норми,
законодавством визначена можливість
введення тимчасової адміністрації без
запровадження ліквідації банку в разі
відновлення його платоспроможності.

Таким чином, введення тимчасової
адміністрації не означає обов'язкового
запровадження процедури ліквідації
банку з послідуючим порядком погашення
вимог кредиторів.

Отже, позивач не довів належними
доказами того, що зарахуванням
зустрічних однорідних вимог під час
тимчасової адміністрації може бути
порушено порядок погашення вимог
кредиторів, який відбувається при
ліквідації банку.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку про
необґрунтованість вимог позивача щодо
стягнення 175 850,00 грн. заборгованості за
послуги інкасації за вересень 2012 р. та
160 301,00 грн. вартості послуг інкасації за
жовтень 2012 р. за договором № 800 від 31.08.12
р., оскільки зобов'язання за вказаним
договором було припинено між сторонами
шляхом зарахування зустрічних
однорідних вимог.

Крім цього, Публічне акціонерне
товариство «Ерде Банк» просило суд
також стягнути з відповідача 13 209,68 грн.
пені за період з 16.10.2012 р. до 16.04.2013 р. за
несплату послуг з інкасації за
вересень 2012 р. за договором № 800 від
31.08.2012 р. та 11 981,36 грн. пені за період з
16.11.2012 р. до 16.05.2013 р. за несплату послуг з
інкасації за жовтень 2012 р. за договором
№ 800 від 31.08.2012 р.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Встановлено, що позивач нарахував
відповідачу пеню за вересень та
жовтень 2012 р. за періоди з 16.10.2012 р. до
16.04.2013 р. і з 16.11.2012 р. до 16.05.2012 р., однак
рахунок-фактура № 1 за послуги
інкасації за вересень 2012 р. та
рахунок-фактура № 23 за послуги
інкасації за жовтень 2012 р. за даним
договором позивачем були надані лише
10.06.2013 р.

При цьому, за п. 3.3 договору № 800 від 31.08.12
р., у випадку ненадання виконавцем
оригіналів документів, передбачених п.
2.1.4 даного договору більше 2-х місяців
підряд, замовник має право не
здійснювати оплату послуг виконавця до
моменту одержання оригіналів
документів, при цьому виконавець
втрачає право застосувати до замовника
неустойку (штраф, пеня) і стягнення
збитків.

Крім того, враховуючи те, що між
сторонами було здійснено зарахування
зустрічних однорідних вимог, а
відповідачем не було порушено
виконання грошового зобов'язання, тому
підстави для нарахування пені також
відсутні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
вимоги ПАТ «Ерде Банк» про стягнення з
відповідача 13 209,68 грн. пені за період з
16.10.2012 р. до 16.04.2013 р. та 11 981,36 грн. пені за
період з 16.11.2012 р. до 16.05.2013 р. є
безпідставними та такими, що не
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За наведених обставин колегія суддів
дійшла висновку про те, що судом першої
інстанції при прийнятті рішення про
часткове задоволення позовних вимог
були неправильно застосовані норми
матеріального права, неповно з'ясовані
обставини справи, а тому апеляційна
скарга Товариства з обмеженою
відповідальністю «Айбокс» підлягає
задоволенню, рішення суду першої
інстанції від 25.12.2013 р. у справі №
910/14393/13 підлягає частковому скасуванню
з прийняттям нового рішення про повну
відмову в позові.

Відповідно до ст. 49 ГПК України та,
беручи до уваги фактичні обставини
виникнення судового спору, судові
витрати за подання і розгляд
апеляційної скарги покладаються на
позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 49, 99, 101 - 105 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Айбокс»
задовольнити.

2. Рішення господарського суду м. Києва
від 25.12.2013 р. у справі № 910/14393/13
скасувати частково та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог відмовити повністю.

3. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Ерде Банк» (04070, м. Київ, вул.
Сагайдачного/Ігоревська, 10/5А, МФО 380667,
рахунок № 015, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Айбокс» (04050, м. Київ,
Бехтеревський пров., 14-Є, МФО 300379, р/р
7000, ) 3 361,51 грн. (три
тисячі триста шістьдесят одна) грн
судового збору за подання апеляційної
скарги.

4. Доручити господарському суду м. Києва
видати наказ на виконання даної
постанови суду.

5. Матеріали справи № 910/14393/13 повернути
до господарського суду м. Києва.

6. Копію постанови надіслати сторонам.

Головуючий суддя
С.І. Буравльов

Судді
В.В. Андрієнко

В.В. Шапран