м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Інгосстрах"
До Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АЛЬФА
Про стягнення 42 496, 65 грн.
Суддя
Від позивача Діденко І.В. -
представник (дов. №Э.37.7.0.0/Д-841 від 08.11.2013)
Лук?янчук - представник (дов. № 884 від
Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "Інгосстрах"
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "АЛЬФА СТРАХУВАННЯ" про
стягнення 42 496, 65 грн.
Ухвалою суду від 16.10.2013 порушено
провадження у справі № 910/1989013, розгляд
справи призначено на 05.11.2013.
16.10.2013 суд направив судовий запит до
Моторне (транспортне) страхове бюро
01.11.2013 відділом діловодства суду
отримана відповідь на судовий запит.
04.11.2013 через відділ діловодства
представником позивача подано заяву
про долучення додаткових документів до
матеріалів справи.
Ухвалою від 05.11.2013 розгляд справи
відкладено на 11.12.2013.
В судовому засіданні 11.12.2013 оголошено
перерву до 18.12.2013.
18.12.2013 в судовому засіданні представник
відповідача надав відзив на позовну
заяву, в якому просить суд відмовити
позивачу в задоволенні позовних вимог.
В судовому засіданні 18.12.2013 оголошено
перерву до 20.12.2013.
20.12.2013 в судовому засіданні представник
позивача надав заперечення на відзив.
20.12.2013 в судовому засіданні представник
позивача надав клопотання про
витребування додаткових доказів у
В судовому засіданні 20.12.2013 оголошено
перерву до 14.01.2014.
15.01.2014 відділом діловодства суду від
представника позивача отримано
додаткові пояснення по справі.
В судовому засіданні 18.02.2014 представник
позивача надав суду заяву про
уточнення позовних вимог.
В судовому засіданні 18.02.2014 оголошено
перерву до 04.03.2014.
В судовому засіданні 04.03.2014 представник
позивача просив задовольнити позовні
вимоги із врахуванням заяви про
уточнення позовних вимог.
В судове засідання 04.03.2014 представник
відповідача з?явився, просив відмовити
в задоволенні позовних вимог, зазначив,
що вважає їх необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню.
В судовому засіданні 04.03.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши подані матеріали справи,
та заслухавши пояснення представників
сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

24.12.2008 між позивачем, як страховиком, та
Кисловим О.В., як страхувальником, було
укладено договір страхування №
SE00AW05800212, відповідно до умов якого
страховиком було застраховано майнові
інтереси страхувальника, пов'язані з
експлуатацією автомобіля Шевролет,
д.р.н. СН0109КМ.

Як вбачається з Довідки ВДАІ України №
8834075, 30.06.2011 на дорозі М-18
Харків-Сімферополь сталась ДТП за
участю застрахованого автомобіля
Шевролет, д.р.н. СН0109КМ, під керуванням
Кислова О.В. та автомобіля Тойота, д.р.н.
АК5599АН, під керуванням Молчанова С.Є.

Відповідно до постанови Ялтинського
міського суду Автономної Республіки
Крим від 28.07.2011. гр. Молчанова С.Є. було
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 Кодексу України
про адміністративні правопорушення.

Згідно із Звітом № 746 про оцінку
автомобіля Шевролет, д.р.н. СН0109КМ
матеріальний збиток, завданий
власникові автомобіля в результаті
його пошкодження при ДТП складає 68 547
грн.

Відповідно до страхового акту № И-4496,
пошкодження транспортного засобу
марки Шевролет, д.р.н. СН0109КМ, внаслідок
ДТП, яка сталася 30.06.2011 на дорозі М-18
Харків-Сімферополь за участю
застрахованого автомобіля, визнано
позивачем страховим випадком та
прийнято рішення про сплату страхового
відшкодування в розмірі 42 496,65 грн..

Позивач здійснив виплату страхового
відшкодування на виконання своїх
зобов'язань за договором страхування №
SE00AW05800212, що підтверджується наявною в
матеріалах справи копією платіжного
доручення № 7272 від 12.10.2011 на суму 42496,65
грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
цивільно-правову відповідальність
було Молчанова Є.С. було застраховано у
відповідача, що підтверджується
полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АА/0589811, за умовами якого
відповідач прийняв на себе
зобов'язання по відшкодуванню збитків,
завданих майну третіх осіб
транспортним засобом автомобіль
Тойота, д.р.н. АК5599АН, ліміт за шкоду
майну - 50 000,00 грн., франшиза - 0,00 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
частково з наступних підстав.

Стаття 22 Цивільного кодексу України
встановлює, що особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Стаття 979 Цивільного кодексу України
визначає, що за договором страхування
одна сторона (страховик) зобов'язується
у разі настання певної події
(страхового випадку) виплатити другій
стороні (страхувальникові) або іншій
особі, визначеній у договорі, грошову
суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу
України страховик здійснює страхову
виплату відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до п.1 ст.1166 Цивільного
кодексу України шкода, завдана майну
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Таким чином, до позивача перейшло право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Право вимоги страховик отримує тільки
в разі, якщо він виплатив страхове
відшкодування, тобто вимога до винної
особи по суті має регресний характер.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Як встановлено судом, цивільно-правова
відповідальність Молчанова С.Є., в
частині заподіяння шкоди майну третіх
осіб внаслідок експлуатації
автомобіля Тойота, д.р.н. АК5599АН, була
застрахована у відповідача на підставі
укладеного договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів (поліс АА/0589811).

Представник відповідача заперечив
проти задоволення позовних вимог,
зокрема зазначив що ним виконанні
зобов'язання перед позивачем в повному
обсязі. Представник відповідача надав
докази сплати страхового
відшкодування в розмірі 33 347 грн.
Відповідач зазначив що зазначена сума
розрахована відповідно до вимог ст.. 30
п. 30.2 ЗУ "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів".

У відповідності до абз. 2 п. 12.1 ст. 12
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи.

Розмір франшизи, тобто суми, на яку
зменшується страхове відшкодування за
шкоду, заподіяну майну потерпілих,
встановленої полісом № АА/0589811 складає
0,00 грн.

Таким чином, оцінивши подані докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку, що заявлені позивачем вимоги
щодо стягнення з відповідача
страхового відшкодування в порядку
регресу підлягають задоволенню
частково у розмірі 9 149,65 грн.

Частина 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідачем не наведено обставин, з
якими чинне законодавство пов'язує
можливість звільнення його від
відповідальності за порушення
зобов'язання.

Судовий збір, відповідно до ст. 49 ГПК
України, покладається на сторін
пропорційно.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
33, 34, 44, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Альфа
Страхування" (01025, м. Київ, вул.
Десятинна, будинок 4/6, )
з будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
рішення, на користь Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Інгосстрах" (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги буд 32, ) 9 149
(дев?ять тисяч сто сорок дев?ять) грн. 65
коп. страхового відшкодування, 378 (
триста сімдесят вісім ) грн. 51 коп.
судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити.

4. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 07.03.2014.

Суддя

Л.В. Прокопенко