ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.02.2014
Справа № 905/116/14

Суддя господарського суду Донецької
області Бойко І.А. при секретарі
судового засідання Займак Н.М.
розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма
"Українське насіння", м. Харків

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма
"Новоолександрівська", Донецька
область, Красноармійський район, с.
Новоолександрівка

про: стягнення заборгованості у
розмірі 138421,92 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Побийвовк Л.О.
довіреність № 1/0301 від 03.02.2014 р.

від відповідача: Кулім В.І. директор,
відповідно до Статуту

В судовому засіданні 05.02.2014 р. оголошено
перерву до 25.02.2014 р. о 11:15 год.

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма
"Українське насіння", м. Харків,
звернувся до господарського суду
Донецької області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма
"Новоолександрівська", Донецька
область, Красноармійський район, с.
Новоолександрівка про стягнення
заборгованості у розмірі 138421,92 грн., а
саме: основного боргу у розмірі 80000,00
грн., 30% річних у розмірі 22421,92 грн.,
інфляційної складової у розмірі 50,11
грн., штраф за прострочення
зобов'язання у розмірі 12000,00 грн., штрафу
за не укладення договору забезпечення
зобов'язання у розмірі 24000,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на невиконання
відповідачем умов договору
купівлі-продажу №-С0300163 від 07.05.2012 р.,
специфікацію №1 від 07.05.2012 р., видаткова
накладна № С0300201 від 12.05.2012 р., №С0300202
від 14.05.2012 р., довіреності №13 від 11.05.2012
р., акт звіряння взаєморозрахунків
станом на 01.01.2012 р.-08.11.2013 р., платіжні
доручення №24 від 11.10.2012 р., №26 від 23.10.2012
р., № 245 від 01.11.2012 р., №287 від 27.12.2012 р.

05.02.2014 р. від відповідача через
канцелярію суду надійшов відзив на
позовну заяву №8 від 30.01.2014 р. Проти
позовних вимог заперечував, посилався
на складні погодні умови в жовтні 2013 р.,
які привели до великих збитків на
підприємстві.

05.02.2014 р. позивач надав пояснення п о
справі щодо порядку формування
заборгованості ТОВ "Агрофірма
"Новоолександрівська" та підстав
нарахування відповідачу штрафних
санкцій.

У відзиві № 8, наданому через
канцелярію суду від 08.02.2014 р.,
відповідач визнав позовні вимоги у
повному обсязі, посилався на понесення
збитків, через які у підприємства
відсутня можливість провести
розрахунки з кредиторами вчасно. У
письмових поясненнях, наданих 10.02.2014 р.
через канцелярію суду, зазначив про
відсутність поважних причин для
невиконання відповідачем обов'язків за
договором купівлі-продажу №-С0300163 від
07.05.2012 р.

Розглянувши матеріали справи,
додатково надані документи,
господарським судом ВСТАНОВЛЕНО.

07.05.2012 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма
"Українське насіння" (Продавець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма
"Новоолександрівська" (Покупець) був
укладений договір поставки
купівлі-продажу №-С0300163 (надалі
Договір), відповідно до якого Продавець
зобов'язується передати у власність
Покупця, а Покупець прийняти і оплатити
на умовах даного Договору
сільськогосподарську продукцію -
насіннєвий матеріал в асортименті,
іменований на далі товар.

За умов п.1.2. договору асортименти, ціна,
кількість і строк поставки товару
обумовлюється сторонами в
специфікації на кожну партію товару, що
є невід'ємною частиною договору
(додаток № 1).

Приймання товару по кількості
здійснюється безпосередньо в місці
здійснення поставки - склад продавця.
Покупець зобов'язаний оглянути товар
безпосередньо на складі Продавця (п. 2.3.
договору).

Строк приймання по кількості
встановлюється в момент передачі
товару (п. 2.4. договору).

Згідно умов п.2.5.договору після
підписання товаросупроводжувальних
(видаткова накладна) документів
повноважними представниками сторін,
претензії по кількості не приймаються.

Строк поставки кожної окремої партії
товару вказується в специфікації (п.
3.2.1. договору).

Відповідно до п. 3.5. договору датою
поставки партії товару вважається
дата, зазначена у видатковій накладній.

У пункті 3.6. договору сторонами
обумовлено, що право власності на товар
переходить до покупця з моменту
передачі товару на його адресу. Факт
передачі товару підтверджується
видатковою накладною.

Згідно п. 4.5.1. договору сума, що покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві
фіксується продавцем у рахунку-фактурі
на оплату товару, що виставляється на
адресу покупця за два дні до
остаточного строку розрахунку.

07.05.2012 р. року сторони підписали
Специфікацію № 1 до договору
купівлі-продажу №-С0300163 від 07.05.2012 р.,
відповідно до якої узгодили
найменування, кількість та ціну
продукції, строк поставки, строк
оплати:

- загальна сума з ПДВ 162226,96 грн.;

- умови оплати: остаточний розрахунок
за поставлений товар у розмірі 162226,96
грн. покупець здійснює в строк до 10.10.2012
р. включно;

- строк поставки - до 15.06.2012 р.

За умов п. 3.2. договору поставка товару
на його умовах здійснюється продавцем
у період з 07.05.2012 р. по 15.06.2012 р.

На виконання умов зазначеного договору
позивач у період з 12.05.2012 р. по 14.05.2012 р.
поставив відповідачу продукцію на
загальну суму 162226,96 грн., обумовлену
договором.

Факт поставки продукції та, відповідно,
факт її прийняття з боку відповідача
підтверджується видатковими
накладними № С0300201 від 12.05.2012 р., №С0300202
від 14.05.2012 р., належним чином засвідчені
копії яких міститься у матеріалах
справи.

Означені накладні підписані
представниками відповідача за
довіреністю № 13 від 11.05.2012 р. та
засвідчені печаткою на підтвердження
прийому товару.

Згідно до наявних в матеріалах справи
належним чином засвідчених копій
платіжних доручень №24 від 11.10.2012 р., №26
від 23.10.2012 р., № 245 від 01.11.2012 р., №287 від
27.12.2012 р., відповідачем було здійснено
часткову оплету отриманого товару на
загальну суму 82226,96 грн.

За умов п. 4.2. договору покупець
остаточний розрахунок за поставлений
товар здійснює до 10.10.2012 р. включно.

Господарський суд приймає до уваги, що
покупцем при отриманні товару не
подавалося жодних заперечень щодо
неналежності виконання постачальником
прийнятих за Договором зобов'язань з
поставки товару.

Оскільки суду не надано доказів
незгоди відповідача щодо належності
виконання позивачем прийнятих на себе
згідно Договору зобов'язань, не надано
доказів відмови від цього товару та
прийняття його у встановленому
порядку, суд дійшов висновку, що свої
зобов'язання позивач виконав у
відповідності з умовами Договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Стаття 193 Господарського кодексу
України передбачає, суб'єкти
господарювання та учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст.
526 Цивільного кодексу України. Так,
зобов'язання повинно виконуватися
належним чином відповідно умовам
договору та вимогам цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а у разі відсутності таких умов і вимог
- згідно звичаїв ділового обігу або
іншим вимогам, які звичайно ставляться.

За своєю правовою природою договір,
укладений між позивачем та
відповідачем, є договором поставки
продукції.

За приписами п.п.1,2 ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України передбачено, за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

За умов п. 1 ст. 662 ЦК України продавець
зобов'язаний передати покупцеві товар,
визначений договором купівлі-продажу.

Стаття 692 ЦК України визначає обов'язок
Покупця оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

В порушення умов договору, вимог
зазначених статей Цивільного та
Господарського кодексів України
відповідач оплатив товар не в повному
обсязі.

Загальна сума заборгованості на час
розгляду справи становить 80000,00 грн.,
тому зазначена сума підлягає стягненню
з останнього на користь позивача.

Окрім суми основного боргу позивачем
заявлені вимоги про стягнення 30% річних
у розмірі 22421,92 грн. за період з 28.12.2012 р.
по 03.12.2013 р. відповідно до умов п.7.4.
договору та індексу інфляції у розмірі
50,11 грн. відповідно до приписів ст. 625
Цивільного кодексу України.

У відповідності до ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Як вже зазначалось вище, умовами п. 4.2.
договору передбачено проведення
остаточного розрахунку за поставлений
товар до 10.10.2012 р. включно.

За умов п. 4.5.2. договору, при здійсненні
покупцем оплати після строку,
зазначеного в п. 4.2. даного Договору
Покупець у порядку ч. 5 ст. 694 Цивільного
Кодексу України зобов'язаний сплатити
відсотки за користування коштами в
розмірі 30% річних від простроченої
суми, що підлягає до оплати. Відсотки
нараховуються від дня, коли Товар
повинен бути оплачений і до дня його
фактичної оплати на суму простроченого
платежу за весь період прострочення.

Сторони у п. 4.5.3. договору погодили, що
оплата відсотків, передбачена п. 4.5.2.
даного договору є оплатою за
користування чужими коштами, що
визначена ч. 5 ст. 694 Цивільного Кодексу
України.

Частиною 5 ст. 694 ЦК України передбачено,
що у разі, якщо покупець прострочив
оплату товару, на прострочену суму
нараховуються проценти відповідно до
статті 536 цього Кодексу від дня, коли
товар мав бути оплачений, до дня його
фактичної оплати.

Договором купівлі-продажу може бути
передбачений обов'язок покупця
сплачувати проценти на суму, що
відповідає ціні товару, проданого в
кредит, починаючи від дня передання
товару продавцем.

Приписами ст. 536 ЦК України передбачено,
що за користування чужими грошовими
коштами боржник зобов'язаний
сплачувати проценти, якщо інше не
встановлено договором між фізичними
особами. Розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Заявлені до стягнення розміри 30% річних
22421,92 грн. за період з 28.12.2012 р. по 03.12.2013
р., суд перевірив на правильність
розрахунку та дійшов висновку про
задоволення вимог в цій частині.

Що стосується заявленого до стягнення
індексу інфляції у розмірі 50,11 грн., суд
виходить з наступного.

За Рекомендаціями Верховного Суду
України відносно порядку застосування
індексів інфляції при розгляді судових
справ (лист № 62-97р від 03.04.1997) при
проведенні відповідних нарахувань
слід враховувати, що індекс інфляції
розраховується не на кожну дату місяця,
а в середньому за місяць.

Індекс інфляції за період з 28.12.2012 р. по
03.12.2013 р., становить 99,9%, тобто менше
одиниці. Таким чином, при розрахунку
інфляційних втрат позивач не
враховував наявність дефляції за
спірний період, що унеможливлює
нарахування інфляційної складової на
суму боргу.

З огляду на вищенаведене, позовні
вимоги в частині стягнення індексу
інфляції в сумі 50,11 грн. задоволенню не
підлягають.

Окрім суми основного боргу позивачем
заявлені вимоги про стягнення штраф за
прострочення зобов'язання у розмірі
12000,00 грн., відповідно до п.7.1. Договору,
штрафу за не укладення договору
забезпечення зобов'язання у розмірі
24000,00 грн. відповідно до п.7.4. Договору.

Відповідно до ст.ст. 216 - 218 ГК України
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за порушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських
санкцій. Господарськими санкціями
визнаються заходи впливу на
правопорушника у сфері господарювання,
в результаті застосування яких для
нього настають несприятливі
економічні та/або правові наслідки.
Господарські санкції застосовуються в
установленому законом порядку за
ініціативою учасників господарських
відносин. Підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Згідно п. п. 1, 3 ст.549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Відповідно п. 6.1. договору покупець
зобов'язався у строк до 31.05.2012 р.
(включно) надати Продавцеві
забезпечення виконання зобов'язань за
цим Договором у вигляді застави
майбутнього врожаю 2012 р., а саме:
передати в заставу майбутній урожай
посівів товарного соняшника загальною
площею 70,4 Га. Площу поля сторони
визначають із розрахунку 1 п.о. = 0,4 га
поля з посівом товарного соняшника.
Застава майбутнього урожаю
оформляється в письмовій формі
шляхом укладання Договору застави
майбутнього врожаю.

Згідно п. 7.1. договору у випадку якщо
Покупець не зробить оплату в строки
зазначені в даному договорі, він несе
майнову відповідальність у вигляді
сплати штрафу в розмірі 15 % від вартості
Товару.

За умов п. 7.4. договору у випадку не
надання визначеного в п. 6.1. даного
Договору забезпечення зобов'язання або
несвоєчасного його оформлення
покупець несе майнову
відповідальність у вигляді сплати
штрафу в розмірі 30% від вартості
поставленого товару.

Таким чином. Умовами договору сторони
передбачили нарахування штрафів за
невиконання зобов'язання з оплати
отриманого товару та за невиконання
зобов'язання щодо оформлення застави
майбутнього врожаю.

Чинне законодавство не встановлює для
учасників господарських відносин
обмежень передбачити в договорі
кількох видів штрафу, що узгоджується
із свободою договору, встановленою
статтею 627 ЦК України, коли сторони є
вільними в укладанні договору, виборі
контрагентів та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Заявлений до стягнення розмір штраф за
прострочення зобов'язання у розмірі
12000,00 грн., відповідно до п.7.1. Договору,
штрафу за не укладення договору
забезпечення зобов'язання у розмірі
24000,00 грн. відповідно до п.7.4. Договору,
суд перевірив на правильність
розрахунку та дійшов висновку про
задоволення вимог в цій частині.

Витрати по сплаті судового збору у
відповідності до ст.ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються на сторін
пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі вищенаведеного, згідно ст.
ст. 526, 536, 549, 625, 627, 655, 662, 692, 693, 694, п.п.1,2 ст.
712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193,
216-218, 230, 232 Господарського кодексу
України, керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 82 -
85 Господарського процесуального
кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма
"Українське насіння", м. Харків до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма
"Новоолександрівська", Донецька
область, Красноармійський район, с.
Новоолександрівка про про стягнення
заборгованості у розмірі 138421,92 грн., а
саме: основного боргу у розмірі 80000,00
грн., 30% річних у розмірі 22421,92 грн.,
інфляційної складової у розмірі 50,11
грн., штраф за прострочення
зобов'язання у розмірі 12000,00 грн., штрафу
за не укладення договору забезпечення
зобов'язання у розмірі 24000,00 грн.
задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма
"Новоолександрівська" (85352, Донецька
область, Красноармійський район, с.
Новоолександрівка, вул.Гагаріна, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Агрофірма
"Українське насіння" (фактична адреса:
61070, м. Харків, вул.Ак.Проскури, 1,
юридична адреса: 64032, Харківська
область, Кегичівський район, с. Красне,
) заборгованість у
розмірі 80000,00 грн. основного боргу, 30%
річних у розмірі 22421,92 грн., штраф за
прострочення зобов'язання у розмірі
12000,00 грн., штрафу за не укладення
договору забезпечення зобов'язання у
розмірі 24000,00 грн., судовий збір у
розмірі 2767,43 грн.

В вимогах в частині стягнення індексу
інфляції у розмірі 50,11 грн. відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через
господарський суд Донецької області в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його прийняття

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
І.А. Бойко
< Довідник >