ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2014 р.
Справа № 923/147/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Клепай З.В. при секретарі
Степановій О.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного
спеціалізованого
монтажно-налагоджувального
підприємства
"Газкотлоспецмонтажналадка", м.Херсон

до Публічного акціонерного товариства
"Чорнобаївське", с.Чорнобаївка

про стягнення 10910грн. 77коп.

за участю представників сторін:

від позивача - Шибінська А.Л.,
представник, дов. від 16.11.2013р.

від відповідача - не прибув

Позивач звернувся з позовом, в якому
просить стягнути з публічного
акціонерного товариства
"Чорнобаївське" на користь приватного
спеціалізованого
монтажно-налагоджувального
підприємства
„Газкотлоспецмонтажналадка" 10047грн.
00коп. основного боргу, 672 грн. 19 коп. пені
та 191 грн. 58 коп. - 3% річних, всього - 10910
грн. 77 коп.

Відповідач, повідомлений належним
чином про час та місце судового
засідання, що підтверджується поштовим
повідомленням про вручення йому ухвали
господарського суду про порушення
провадження у справі 07.03.14р. та ухвалою
господарського суду про відкладення
розгляду справи від 27.02.2014р., свого
представника у судове засідання не
направив, причини неявки не повідомив,
витребувані господарським судом
докази не надав.

Відповідно до ст.22 ГПК України сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

З урахуванням того, що відповідач
вдруге ухиляється від участі у
судовому засіданні, справа відповідно
до ст.75 ГПК України розглядається за
відсутності представника відповідача
за наявними в матеріалах справи
доказами.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши представника позивача, суд

в с т а н о в и в:

Між приватним спеціалізованим
монтажно-налагоджувальним
підприємством
„Газкотлоспецмонтажналадка" (позивач,
підрядник) та публічним акціонерним
товариством "Чорнобаївське" був
укладений договір від 08.02.2012р. за № 61.

За умовами п.1.1. договору визначено, що
підрядник зобов'язується належним
чином виконати роботи з
режимно-налагоджувального і
еколого-теплотехнічного випробування,
наладка КІПіА повітронагрівачів "Егmaf"
(6 шт.), введення в експлуатацію
газопроводу пташника №4 ремонтного
молодняка для ПАТ "Чорнобаївське", а
замовник зобов'язується прийняти та
своєчасно оплатити виконані роботи на
умовах, передбачених даним договором.

Пунктом 2 договору сторони врегулювали
питання щодо вартості та порядку
розрахунків за договором.

Відповідно до п.п. 2.1. договору загальна
вартість робіт згідно договірної ціни,
що є невід'ємною частиною договору,
складає 20094грн. 00коп.

Підпунктом 2.3.1. договору встановлено,
що до початку виконання робіт
здійснюється попередня оплата в
розмірі 50% ціни договору.

Як вбачається з п.п. 2.3.2. договору,
впродовж 3 банківських днів з моменту
підписання акту приймання виконаних
робіт - кінцевий розрахунок.

Позивач належним чином виконав свої
зобов'язання за договором, що
підтверджується актом приймання
виконаних підрядних робіт № 1/61 від
13.06.2012р.

Після виконання робіт позивач передав
для підпису відповідачу акт приймання
виконаних робіт № 1/61.

Однак, відповідачем не було підписано
вказаний акт та не надано
обґрунтованої відмови від підписання
вищезазначеного документа.

Оскільки у позивача не залишилось
письмових доказів, які б свідчили про
передання акту приймання виконаних
робіт № 1/61 для підпису замовнику,
позивач повторно листом №181 від 17.06.2013р.
з описом вкладення направив
відповідачу вищезазначений акт та
довідку, який отриманий відповідачем
18.06.2013р., про що свідчить відмітка на
поштовому повідомленні.

Проте, відповідачем знову не було
підписано акт приймання виконаних
робіт №1/61 та не надано обґрунтованої
відмови від підписання
вищезазначеного документа.

У зв'язку з відмовою відповідача від
підпису акту приймання виконаних робіт
№1/61, даний акт підписаний позивачем в
односторонньому порядку.

Відповідно до ст.33,34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За своєю правовою природою договір, що
є підставою для виконання позивачем
робіт, є договором підряду.

Відповідно до частини четвертої статті
882 ЦК України передання робіт
підрядником і прийняття їх замовником
оформляється актом, підписаним обома
сторонами. У разі відмови однієї із
сторін від підписання акта про це
вказується в акті і він підписується
другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може
бути визнаний судом недійсним лише у
разі, якщо мотиви відмови другої
сторони від підписання акта визнані
судом обґрунтованими.

Отже, відповідно до норм чинного
законодавства підрядник не повинен
вчиняти жодних дій щодо спонукання
замовника до підписання акта виконаних
робіт, а має лише констатувати факт
відмови від підписання акта.

Відповідачем не надано жодного доказу
щодо мотивів відмови у підписанні
актів виконаних робіт, а тому вказані
акти є належним та допустимим доказом
по справі, а тому відповідач повинен
був діяти відповідно до умов договору
та норм чинного законодавства.

Відповідно до ст.173 господарського
кодексу України господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ст.193 господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

За таких умов позов в частині стягнення
10047грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до п.п. 7.3 договору № 61 за
несвоєчасну оплату виконаних робіт за
договором замовник сплачує підряднику
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від вартості робіт за кожен
день прострочення платежів, але не
більше 10 відсотків від вартості робіт.

Згідно розрахунку позивача сума пені
за 184 дні складає 672грн. 19коп. та
підлягає стягненню.

Позивач також просить стягнути з
відповідача 191грн. 58коп. - 3% річних за
весь час користування відповідачем
грошовими коштами.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму
ВГСУ від 17 грудня 2013 року № 14 "Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань" сплата
трьох процентів річних від
простроченої суми (якщо інший їх розмір
не встановлений договором або законом),
так само як й інфляційні нарахування,
не має характеру штрафних санкцій і є
способом захисту майнового права та
інтересу кредитора шляхом отримання
від боржника компенсації (плати) за
користування ним коштами, належними до
сплати кредиторові.

Сторони договору можуть зменшити або
збільшити передбачений законом розмір
процентів річних.

Якщо укладеним сторонами договором
передбачено збільшення розміру
процентів у зв'язку з простроченням
сплати боргу, розмір ставки, на яку
збільшено проценти, слід вважати іншим
розміром процентів.

До вимог про стягнення сум процентів,
передбачених статтею 625 ЦК України,
застосовується загальна позовна
давність (стаття 257 названого Кодексу).

Таким чином, за прострочення виконання
зобов'язання відповідач зобов'язаний
сплатити позивачу 191 грн. 58 коп. - 3%
річних та позов в цій частині підлягає
задоволенню.

За таких умов позов підлягає
задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з публічного акціонерного
товариства "Чорнобаївське", Херсонська
область, Білозерський район,
с.Чорнобаївка, ,
р.рахунки невідомі, на користь
приватного спеціалізованого
монтажно-налагоджувального
підприємства
„Газкотлоспецмонтажналадка",
м.Херсон, вул. 49 Гвардійської дивізії,
б.2, к. 4, кв. 130, р/р 2871 в ПАТ
«Укрсоцбанк», м.Київ, МФО 300023, , 10 047 грн. 00 коп. основного
боргу, 672 грн. 19 коп. пені та 191 грн. 58 коп.
- 3% річних та 1827 грн. витрат по сплаті
судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

повне рішення складено 18.03.2014р.

Суддя
З.В. Клепай