ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року
Справа № 925/168/14

Господарський суд Черкаської області в
складі головуючого - судді Курченко
Н.М., при секретарі - Лавріненко С.І., за
участю представника позивача -
Святченко Н.А. за довіреністю,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Черкаси справу за
позовом підприємства об'єднання
громадян "Черкаситара" Всеукраїнської
громадської організації інвалідів
"Рух за рівні можливості" (позивач),
м.Черкаси до товариства з обмеженою
відповідальністю "Золотоніська
парфумерна компанія" (відповідач),
с.Маркизівка Золотоніського району про
стягнення 8602,96 грн., -

ВСТАНОВИВ :

Подано позовну заяву, у якій позивач
просить стягнути з відповідача 8602,96
грн., у тому числі: 7937,72 грн. основного
боргу з оплати за поставлений товар,
289,24 грн. договірних 10% річних та 376,00 грн.
договірної пені.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на
виконання Договору постачання №06913
виробів з гофрованого картону від 03
січня 2013 року (далі - Договір) позивач
поставив відповідачу товар (гофрований
картон) на загальну суму 23966,23 грн., який
відповідач прийняв, однак його
вартість оплатив не у повному обсязі,
внаслідок чого утворився прострочений
борг з оплати в сумі 7937,72 грн., на який
нараховані договірні 10% річних від
простроченої суми та договірна пеня у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за період прострочення з 24.09.2013 по
03.02.2014.

Письмовий відзив на позовну заяву
відповідач не подав, представника у
судове засідання не направив. Ухвала
суду про порушення провадження у
справі, направлена за адресою
державної реєстрації відповідача,
повернута поштою з довідкою "Завод не
працює". Отже, судом виконані вимоги ГПК
України щодо належного повідомлення
відповідача про дату, час розгляду
справи. Згідно ст.64 ГПК України у разі
відсутності сторін за адресою,
зазначеною в ЄДР юридичних та фізичних
осіб-підприємців, ухвала про порушення
провадження у справі вважається
врученою належним чином.

Неявка у судове засідання представника
відповідача, явка якого не визнавалась
обов'язковою, та неподання
відповідачем письмового відзиву на
позовну заяву не перешкоджають
вирішенню спору по суті.

Згідно ст.75 ГПК України справу
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

У судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги та
просила їх задовольнити у повному
обсязі.

Згідно ст. 85 ГПК України у судовому
засіданні оголошені вступна та
резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши докази, наявні у
матеріалах справи, судом встановлені
наступні обставини.

03 січня 2013 року між позивачем
(постачальник за Договором) та
відповідачем (покупець за Договором)
укладено Договір постачання №06913
виробів з гофрованого картону,
відповідно до якого постачальник
зобов'язався виготовити і передати, а
покупець прийняти оплатити продукцію,
надалі - товар, в асортименті, кількості
і у терміни, обговорені сторонами
відповідно до заявки, накладної та умов
цього Договору.

У Договорі сторони, зокрема,
домовились про наступне:

- товаром є вироби з гофрованого
картону, висота гофри 3,6 мм (С) (п.1.2);

- ціна вказується в накладній на
отримання партії товару (п.1.3);

- розрахунки за товар здійснюється в
гривнях, відповідно до цін вказаних у
рахунках/накладних чи додатках до
Договору. Ціна містить у собі вартість
товару, також його пакування (п.1.5);

- поставка товару здійснюється на
умовах FCA-склад постачальника:
м.Черкаси, вул.Смілянська, 159/5
відповідно до Міжнародних правил
інтерпретації термінів "Інкотермс-2010",
якщо інше не зазначено у відповідному
Додатку до цього Договору (п.3.3);

- ціна товару по цьому Договору
вказується в рахунках/накладних (п.4.1);

- загальна сума Договору є
розрахунковою і вказується в накладних
(п.4.2);

- покупець зобов'язаний провести повну
оплату за отриманий по накладній/ним
товар (п.4.3);

- порядок оплати: 100% вартості товару
протягом 10 календарних днів з моменту
відвантаження товару зі складу
постачальника (п.4.3.1);

- у випадку недотримання покупцем
термінів оплати покупець виплачує
постачальнику суму боргу з урахуванням
10 відсотків річних за весь період
прострочення платежу, а також пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла у період, за який
сплачується пеня, за кожен день
прострочення від суми простроченого
товару за весь час прострочення (п.6.3);

- пеня нараховується стягується за
кожен день прострочення з моменту
виникнення заборгованості до
погашення (п.6.4);

- строк позовної давності щодо
стягнення штрафних санкцій (в т.ч. пені)
встановлюється у три роки (п.6.8);

- цей Договір набирає сили з моменту
підписання сторонами і діє безстроково
(п.8.1).

На виконання умов Договору, у період
січня - серпня 2013 року позивач здійснив
поставку відповідачу товару на
загальну суму 23966,23 грн., що
підтверджується видатковими
накладними та довіреностями на
отримання товарно-матеріальних
цінностей. Товар відповідач прийняв
без зауважень, однак його вартість
оплатив частково в загальній сумі 16028,51
грн., що підтверджується довідкою філії
"Полтавське регіональне управління"
ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та
прибутковими касовими ордерами.

Отже, борг відповідача з оплати за
поставлений позивачем товар становить
7937,72 грн. (23966,23 грн. поставлено товару -
16028,51 грн. оплачено).

03 грудня 2013 року позивач направив
відповідачу лист-нагадування за вих.
№718, яким вказав на наявність
простроченого боргу в загальній сумі
7937,72 грн. та просив сплатити його
протягом трьох днів з моменту
отримання нагадування.

06 грудня 2013 року позивач направив
відповідачу претензію за вих.№730, у
якій просив негайно сплатити борг в
сумі 7937,72 грн. Претензія отримана
відповідачем 17.12.2013, що підтверджується
поштовим повідомлення про вручення. На
претензію відповідач не відповів,
заборгованість не сплатив.

Оцінюючи докази у справі в їх
сукупності, суд вважає позовні вимоги
підлягаючими задоволенню повністю, з
огляду на наступне.

Предметом спору є стягнення грошової
суми боргу з оплати за поставлений по
Договору товар, договірної пені та 10%
процентів річних, у зв'язку із
простроченням виконання грошових
зобов'язань.

Сторони спірних правовідносин
являються суб'єктами господарювання у
розумінні ст.ст.2,55 Господарського
кодексу України, зобов'язання, які
виникли між ними, суд вважає
господарськими договірними у сфері
господарсько-торговельної діяльності.

Договір, на підставі якого виникли
господарські зобов'язання сторін та
заявлені позовні вимоги, за правовою
природою являється господарським
договором поставки.

Загальні положення поставки
врегульовані параграфом 1 глави 30
Господарського кодексу України.

Згідно ст. 265 ГК України за договором
поставки одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Загальні умови виконання
господарських зобов'язань визначені
главою 22 ГК України. Статтею 193 ГК
України передбачено, що до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Стаття 712 ЦК України регулює відносини,
що виникають із договору поставки.

Так, за договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно зі статтями 193, 202
Господарського кодексу України та
статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог чинного
законодавства; одностороння відмова
від виконання зобов'язання не
допускається, якщо інше не передбачено
договором або законом.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Відповідач не
скористався своїм правом подати
письмовий відзив на позовну заяву та не
спростував доводи позивача щодо
наявності заборгованості.

З огляду на вищенаведені докази у
справі, встановлені обставини справи
та наведені правові норми, суд вважає
доведеним право позивача на стягнення
з відповідача 7937,72 грн. боргу з оплати
за поставлений товар.

Відповідно до частини 2 статті 193 ГК
України кожна сторона повинна вжити
усіх заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Статтею 218 ГК України визначено, що
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.
Учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення.

Відповідач не довів, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення, яке виразилось у
простроченні виконання грошових
зобов'язань з оплати за поставлений
товар.

Згідно ст. 230 ГК України штрафними
санкціями у цьому Кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання. Суб'єктами права
застосування штрафних санкцій є
учасники відносин у сфері
господарювання, зазначені у статті 2
цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст.231 ГК України у разі якщо
розмір штрафних санкцій законом не
визначено, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому договором.

Частиною 6 ст. 231 ГК України передбачено,
що штрафні санкції за порушення
грошових зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

У Договорі сторони обумовили, що у
випадку недотримання покупцем
термінів оплати, покупець сплачує
постачальнику пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла у період,
за який сплачується пеня, за кожен день
прострочення від суми простроченого
товару за весь час прострочення. Пеня
нараховується стягується за кожен
день прострочення з моменту виникнення
заборгованості до погашення. Строк
позовної давності щодо стягнення
штрафних санкцій (в т.ч. пені)
встановлюється у три роки.

Пеня в сумі 376,00 грн. позивачем
нарахована у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла у період
прострочення з 24.09.2013 (наступний день
дня останнього платежу) по 03.02.2014 (дата
складення розрахунку до позовної
заяви), із врахуванням встановленого
договором строку оплати (10 календарних
днів з дати відвантаження товару) та
здійснених відповідачем платежів.
Розрахунок пені відповідає обставинам
справи, праву позивача, зроблений
вірно. Судом не встановлено обставин,
які б давали підстави для звільнення
відповідача від встановленої
договором відповідальності за
прострочення виконання грошового
зобов'язання.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Сторони у Договорі встановили що, що у
випадку недотримання покупцем
термінів оплати, покупець виплачує
постачальнику суму боргу з урахуванням
10 відсотків річних за весь період
прострочення платежу.

Отже позивачем обґрунтовано
нараховані 289,24 грн. 10% річних від
простроченої суми за той же період
прострочення, що нарахована пеня, з
врахуванням встановленого договором
строку оплати та здійснених
відповідачем платежів. Розрахунок
процентів річних зроблений вірно.

З огляду на наведені норми
законодавства та докази у справі, суд
вважає позовні вимоги доведеними; з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню: 7937,72 грн.
основного боргу, 289,24 грн. договірних 10%
річних, 376,00 грн. договірної пені, отже
задовольняє позов повністю

На підставі п.19 ст.5 Закону України "Про
судовий збір" позивач, як підприємство
громадської організації інвалідів,
звільнений від сплати судового збору,
отже згідно ст. 49 ГПК України в доход
державного бюджету України з
відповідача підлягає стягненню 1827,00
грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Золотоніська
парфумерна компанія" (Черкаська
область, Золотоніський район,
с.Маркизівка, вул.Комунарівська, 63А,
ідентифікаційний код 35995155) на користь
підприємства об'єднання громадян
"Черкаситара" Всеукраїнської
громадської організації інвалідів
"Рух за рівні можливості" (м.Черкаси,
вул.Смілянська, 159/3, ідентифікаційний
код 36262458) - 7937,72 грн. основного боргу, 289,24
грн. договірних 10% річних, 376,00 грн.
договірної пені.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Золотоніська
парфумерна компанія" (Черкаська
область, Золотоніський район,
с.Маркизівка, вул. Комунарівська, 63А,
ідентифікаційний код 35995155) в доход
державного бюджету через Золотоніську
об'єднану державну податкову інспекцію
ГУ Міністерства доходів і зборів у
Черкаській області (Черкаська область,
м.Золотоноша, вул.Шевченка, 153) із
зарахуванням на рахунок №3002,
отримувач - УДКСУ м. Черкаси, Черкаської
області код - 38031150, банк - ГУДКСУ у
Черкаській області, МФО - 854018, код
бюджетної класифікації - 22030001 - 1827,00
грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області
протягом 10 днів з дня складення повного
рішення.

Повне рішення складено 11 березня 2014
року.

СУДДЯ
Н.М. Курченко