ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2014 Справа №
901/352/14За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укркомерцгруп», м.
Київ

до відповідача Публічного
акціонерного товариства
«Феодосійський механічний завод»,
м.Сімферополь, Автономна Республіка
Крим

про стягнення заборгованості

Суддя Янюк О.С.

Представники:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: 24.01.2014 Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Укркомерцгруп» (далі - позивач, ТОВ
«Укркомерцгруп») звернулось до
господарського суду Автономної
Республіки Крим (далі - суд) із позовною
заявою до Публічного акціонерного
товариства «Феодосійський механічний
завод (далі - відповідач, ПАТ
«Феодосійський механічний завод») про
стягнення заборгованості за договором
у розмірі 502 186,80грн, з яких 478 000,00грн
основної заборгованості, 24 186,80грн
пені. Крім того, позивач просить суд
стягнути з відповідача витрати,
пов'язані зі сплатою судового збору у
розмірі 10 043,74 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує ст.ст. 512,
525-526, 530 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України) та вказує на
невиконання відповідачем взятих на
себе зобов'язань в частині оплати
придбаних цінних паперів за договором
купівлі-продажу цінних паперів від
17.12.2012 №БВ/12/45, у зв'язку із чим
останньому позивачем була нарахована
пеня за несвоєчасне виконання
зобов'язання.

Ухвалою суду від 27.01.2014 порушено
провадження у справі та у порядку ст. 65
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) зобов'язано
сторін надати суду документи,
необхідні для вирішення спору.

На підставі ст. 77 ГПК України розгляд
справи неодноразово відкладався та у
судовому засіданні оголошувалась
перерва. Черговий розгляд справи
призначений на 06.03.2014.

Сторони у судове засідання явку своїх
повноважних представників не
забезпечили, про час та місце слухання
справи були проінформовані належним
чином та своєчасно, проте, до початку
судового засідання від них до суду
надійшли клопотання про розгляд справи
за відсутності своїх представників
(а.с.82-83). Ураховуючи, що явка сторін
судом обов'язковою не визнавалась, а
тому, з урахуванням положень ст. 22 ГПК
України, суд визнав за можливе
розглянути справу без участі останніх.

У судовому засіданні 18.02.2014
представник позивача вимоги позовної
заяви підтримав у повному обсязі та
надав пояснення, аналогічні викладеним
у позові.

Водночас, під час судового засідання
18.02.2014 представник відповідача проти
позову не заперечував, надав пояснення,
аналогічні викладеним у відзиві на
позовну заяву (а.с.46), та просив суд
зменшити розмір неустойки та
розстрочити виконання рішення суду у
зв'язку із зміною керівництва на
підприємстві після укладення договору
купівлі-продажу цінних паперів та
виявлення лише у грудні 2013 року
документів, які підтверджують боргові
зобов'язання останнього.

На підставі ст. 85 ГПК України у судовому
засіданні проголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані докази, судом
встановлені наступні обставини.

17.12.2012 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Том-Інвестмен»
(Продавець) в інтересах та за рахунок
якого діє Товариство з обмеженою
відповідальністю «Бизнес-Брок Ф»
(Повірений) з однієї сторони та ПАТ
«Феодосійський механічний завод»
(Покупець) з іншої сторони уклали
договір купівлі-продажу цінних паперів
№БВ/12/45 (далі - Договір, а.с.11-12),
відповідно до п.1.1. якого Продавець
зобов'язується передати у власність
Покупця, а Покупець прийняти та
оплатити цінні папери (далі - ЦП) на
умовах Договору.

Згідно п.1.2. Договору його предметом є
вексель простий, форма існування та
випуску - документарна, ордерна, серія
АА 2484397, емітент - ТОВ
«Праймтрейдекспрес» (35197451), номінальна
вартість - 490 000,00грн, дата складення -
12.11.2012, дата погашення - 22.11.2017, договірна
вартість - 478 000,00грн без ПДВ.

Сума Договору становить 478 000,00грн без
ПДВ (п.1.3. Договору).

Порядок розрахунків за Договором
сторони узгодили у розділі 2 Договору,
зокрема,

Відповідно до п.п.2.1.,2.2. Договору оплата
вартості ЦП провадиться у
безготівковій формі шляхом переказу
грошових коштів Покупцем на поточний
рахунок Продавця без участі Повіреного
у термін до 31 грудня 2012 року. Передача
ЦП, що є предметом Договору
здійснюється з оформленням іменного
індосаменту протягом 10 (десяти)
банківських днів після укладення цього
Договору. Факт передачі цінних паперів
від Продавця підтверджується Актом
прийому-передачі цінних паперів.

Договір набирає чинності з моменту
підписання і діє до повного виконання
сторонами зобов'язань (п.6.1.Договору).

17.12.2012 на виконання умов Договору між
сторонами Договору складений Акт
прийому-передачі цінних паперів, який
підписаний останніми без зауважень та
скріплений печатками підприємств
(а.с.12).

Не погодившись з умовами Договору,
вважаючи, що порушені його права, ПАТ
«Феодосійський механічний завод»
звернулось до господарського суду
Донецької області із вимогою про
визнання Договору недійсним, у
задоволенні якої рішенням
господарського суду Донецької області
від 05.11.2013 у справі №02-24/901/2666/13,
залишеним без змін постановою
Донецького апеляційного
господарського суду від 15.01.2014,
відмовлено.

28.12.2012 між ТОВ «Том-Інвестмен»
(Первісний кредитор) та ТОВ
«Укркормерцгруп» (Новий кредитор)
укладений договір про відступлення
права вимоги №1/12/В (далі - Договір про
відступлення, а.с.14).

Відповідно до п.1.1. Договору про
відступлення Первісний кредитор
передає Новому кредитору, а Новий
кредитор приймає право вимоги, що
належить Первісному кредитору, і стає
кредитором за Договором від 17.12.2012
№БВ/12/45 (Основний договір), укладеним
між Первісним кредитором та ПАТ
«Феодосійський механічний завод»
(Боржник) на суму 478 000,00грн без ПДВ.

За Договором про відступлення Новий
кредитор одержує право (замість
Первісного кредитора) вимагати від
Боржника належного виконання всіх
зобов'язань за Основним договором, в
тому числи, пеню та штрафи у разі
прострочки Боржником умов оплати (п.1.2.
Договору про відступлення).

Згідно п.п.2.1, 2.2. Договору про
відступлення Новий кредитор сплачує в
погашення заборгованості по Основному
договору Первісному кредитору суму у
розмірі 478 000,00грн без ПДВ шляхом
безготівкового перерахування на
поточний рахунок Первісного кредитора.
Строк сплати винагороди становить 5
робочих днів після дня набрання
чинності цим Договором.

Крім того, на підставі п.3.2. Договору про
відступлення Первісний кредитор
зобов'язаний сповістити Боржника про
відступлення права вимоги за цим
Договором в термін до 31.12.2012 шляхом
надсилання повідомлення Боржнику з
врученням одного примірника цього
Договору.

Договір про відступлення набирає
чинності з моменту його підписання і
діє до повного виконання сторонами
своїх зобов'язань за цим Договором (п.5.1.
Договору про відступлення).

29.12.2012 на виконання п.3.2. Договору про
відступлення ТОВ «Том-Інвестмен»
надіслав відповідачу повідомлення про
його укладення, вказавши платіжні
реквізити Нового кредитора (ТОВ
«Укркомерцгруп») (а.с.13).

З метою досудового врегулювання спору
12.01.2013 ТОВ «Укркомерцгруп» звернулось
до відповідача із вимогою, в якій
вимагало повністю погасити наявну
заборгованість за неналежне виконання
умов договорів (а.с.15). Факт одержання
останнім вищезазначеної вимоги 15.01.2013
підтверджується копією
рекомендованого повідомлення про
вручення поштового відправлення (а.с.16).

27.09.2013, 15.01.2014 позивач черговий раз
звертався до ПАТ «Феодосійський
механічний завод» із відповідними
вимогами про сплату боргу (а.с.17-20), які
залишені останнім поза увагою.
Зазначене і стало підставою для
звернення позивача до суду із позовом.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, суд вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються ЦК України з урахуванням
особливостей, передбачених
Господарським кодексом України (далі -
ГК України) (ч. 1 ст. 175 ГК України).

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст. 11 ЦК України та ст. 174
ГК України, зокрема, з договорів та
інших правочинів (угод).

Судом встановлено, що укладений між
сторонами Договір за своєю правовою
природою є договором купівлі-продажу
цінних паперів, який недійсним у
судовому порядку не визнавався, відтак,
є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.4 ст. 656 ЦК України до
договору купівлі-продажу на біржах,
конкурсах, аукціонах (публічних
торгах), договору купівлі-продажу
валютних цінностей і цінних паперів
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено законом про ці види
договорів купівлі-продажу або не
випливає з їхньої суті.

Крім того, згідно із ст. 692 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, п.2.1. Договору передбачено, що
оплата вартості ЦП провадиться у
безготівковій формі шляхом переказу
грошових коштів Покупцем на поточний
рахунок Продавця без участі Повіреного
у термін до 31 грудня 2012 року.

Водночас, як вже встановлено судом, у
порядку ст.512 ЦК України ТОВ «ТОМ -
Інвестмен» (цедент) передало свої права
за Договором іншій особі - ТОВ
«Укркомерцгруп» (цесіонарію), тобто
було здійснено відступлення права
вимоги (цесія) шляхом укладення 28.12.2012
Договору про відступлення, який
недійсним у судовому порядку не
визнався, отже, є дійсним.

Разом з цим, п. 2.2. Договору про
відступлення передбачено, що строк
сплати винагороди становить 5 робочих
днів після дня набрання чинності цим
Договором.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 526, 625 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином. Боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Аналогічне положення стосовно
господарських зобов'язань міститься у
ст. 193 ГК України.

Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ
«Том-Інвестмен» (Первісний кредитор)
виконало свої договірні зобов'язання
за Договором, що підтверджується Актом
прийому-передачи цінних паперів від
17.12.2012 (а.с.12). Доказів протилежного
відповідачем суду надано не було.

У той час, відповідач взяті на себе
зобов'язання за договорами з оплати
придбаних ЦП не виконав, доказів
протилежного суду не надав. З огляду на
те, що своєчасна оплата ЦП є одним з
основних обов'язків відповідача,
належне виконання якого вимагається
законом та договорами, суд дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог щодо стягнення з відповідача
грошових коштів у розмірі 478 000,00грн.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача пеню за порушення строків
оплати придбаних ЦП. З цього приводу
суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Виходячи з фактичних обставин справи,
суд дійшов висновку про те, що у
встановлені договорами строки
відповідач взяті на себе зобов'язання
щодо оплати придбаних ЦП не виконав,
тобто є таким, що порушив (прострочив
виконання) зобов'язання.

У силу ч. 2 ст. 20 ГК України, захист прав і
законних інтересів суб'єктів
господарювання здійснюється шляхом
застосування до особи, яка порушила
право, штрафних санкцій та іншими
способами, передбаченими законом.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ч.ч.
1, 3 ст. 549 ЦК України).

Так, п.1.2. Договору про відступлення
передбачено, що за цим Договором Новий
кредитор одержує право (замість
Первісного кредитора) вимагати від
боржника належного виконання всіх
зобов'язань за Основним договором, в
тому числі, пеню та штрафи у разі
прострочення Боржником умов оплати.

Водночас, відповідно до п.4.1. Договору у
разі прострочення Покупцем умов п.2.1.
Договору, Покупець зобов'язаний
сплатити Продавцю пеню у розмірі 0,02%
від загальної суми цього договору за
кожен банківський день прострочення,
але не більш 100% обумовленої п.1.2. суми.

Проте, ч. 6 ст. 232 ГК України встановлено,
що нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок пені у розмірі 24 186,80грн
(а.с.9), судом встановлено, що останнім
пеня нараховується за 253 календарних
дня, що є порушенням умов п.4.1. Договору
та вимог ч. 6 ст. 232 ГК України.

Отже, право на стягнення пені у
позивача виникає 01.01.2013 та обмежується
183 календарними днями, з яких 121
банківський день.

Відтак, вірним є наступний розрахунок:

478 000,00грн*0,02%*121банківський день=11
567,60грн.

Таким чином, стягненню з відповідача
підлягає пеня у розмірі 11 567,60грн.

Щодо клопотання відповідача про
зменшення розміру пені (а.с.46) суд
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Так, клопотання обґрунтоване скрутним
матеріальним становищем відповідача.

Відповідно до ч.3 ст. 83 ГПК України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Водночас, вирішуючи питання про
зменшення розміру неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання суд
об'єктивно оцінює, чи є даний випадок
винятковим, виходячи з інтересів
сторін, які заслуговують на увагу,
ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
незначності прострочення виконання,
наслідків порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

Підсумовуючи вищевикладене, наявні
господарські зобов'язання сторін,
причини невиконання відповідачем
своїх зобов'язань, розмір нарахованої
пені, суд вважає за необхідне
зазначити, що обставини, на які
останній посилається, не є винятковими,
а тому суд не вбачає підстав для
застосування ч.3 ст.83 ГПК України.

Щодо клопотання відповідача про
відстрочку виконання рішення на шість
місяців (а.с.46) суд зазначає наступне.

Частиною 6 ст.83 ГПК України передбачено
право суду розстрочити чи відстрочити
виконання рішення суду. При цьому слід
ураховувати приписи ст. 121 ГПК України
про те, що за наявності обставин, які
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, за заявою
сторони, за поданням прокурора чи його
заступника або за своєю ініціативою
господарський суд, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення.
Водночас, особа, що подає таку заяву
повинна навести доводи і подати докази
на підтвердження того, що її майновий
стан перешкоджав (перешкоджає)
виконанню рішення. Відтак, обов'язковим
є подання доказів наявності обставин,
які ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим.

Проаналізувавши вимогу відповідача
про відстрочку виконання рішення, суд
дійшов висновку, що позивачем не надано
суду жодного доказу в розумінні ст.ст.
33-34 ГПК України, які підтверджували б
наявність достатніх підстав для
відстрочки виконання останнім
судового рішення. Відтак, суд відмовляє
у задоволенні клопотання відповідача
про відстрочення виконання рішення.

На підставі ч.2 ст. 49 ГПК України витрати
позивача по сплаті судового збору у
розмірі 10 043,74грн покладаються судом на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85, 115-116 ГПК України,
суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства
«Феодосійський механічний завод» на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укркомерцгруп»
грошові кошти у розмірі 489 567,60грн
(чотириста вісімдесят дев'ять тисяч
п'ятсот шістдесят сім гривень
шістдесят копійок), з яких 478 000,00грн
основної заборгованості, 11 567,60грн
пені.

3. В іншій частині позову
відмовити.

4. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства
«Феодосійський механічний завод» на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укркомерцгруп»
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 10 043,74грн (десять тисяч сорок
три гривні сімдесят чотири копійки).

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складене 11.03.2014

Суддя
О.С. Янюк