ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року Справа № 913/1893/13
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді
Малетича М.М.

суддів
Мамонтової О.М.

Круглікової К.С.

За участю представників сторін:

від позивача не з'явилися

від відповідача не з'явилися

від прокуратури Баклан Н.Ю. (посвід. №
008813)

розглянувши касаційну скаргу ТОВ
"Каскад-2004" на постанову Донецького
апеляційного господарського суду від
11.12.13р.

у справі № 913/1893/13 (господарського суду
Луганської області)

за позовом ТОВ "Каскад-2004", м. Луганськ

до Луганської міської ради, м. Луганськ

за участю прокуратури міста Луганська,
м. Луганськ

про внесення змін до договору оренди
землі

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду
Луганської області від 29.07.13р. у справі
№ 913/1893/13 (суддя Смола С.В.) позов
задоволено повністю, внесено зміни до
підпунктів 1.1 розділу 1 "Предмет
договору" та 5.1 розділу 5 "Умови
використання земельної ділянки"
договору оренди землі № 11427 від 18.10.05р.,
укладеного між сторонами.

Постановою Донецького
апеляційного господарського суду від
11.12.13р. (головуючий Мартюхіна Н.О., судді
Агапов О.Л, Кододова О.В.) вказане
рішення скасовано, у позові відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, позивач звернувся з
касаційною скаргою, в якій просить
постанову від 11.12.13р. скасувати, а
рішення від 29.07.13р. залишити без змін. В
обґрунтування касаційної скарги
заявник посилається на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, зокрема, ч. 2 ст. 652
ЦК України, ст. 11110 ГПК України.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України, на підставі встановлених
фактичних обставин справи, перевіривши
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, дійшла
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, з огляду на
слідуюче.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

Рішенням Луганської міської ради № 27/410
від 30.11.04р. затверджено проект
відведення та передано ТОВ "Каскад-2004" в
оренду терміном на 10 років земельні
ділянки, які за своїм цільовим
призначенням (категорією) відносяться
до земель житлової та громадської
забудови площами 0,0377 га та 0,6248 га за
адресою: між вулицями Сорокі П.А. та
Братьєв Палкіних під будівництво та
розміщення житлового комплексу
"Каскад" з діловим та
культурно-розважальним центром в
межах, визначених проектом відведення
земельних ділянок.

18.10.05р. на підставі вказаного рішення,
Луганською міською радою
(Орендодавець) та ТОВ "Каскад-2004"
(Орендар) укладено договір оренди
землі, посвідчений приватним
нотаріусом Луганського міського
нотаріального округу та
зареєстрований в реєстрі за № 11427, а
24.10.05р. - в Луганській регіональній
філії ДП "Центр ДЗК".

Згідно п. 5.1, земельна ділянка
передається в оренду під будівництво
та розміщення житлового комплексу
"Каскад" з діловим та
культурно-розважальним центром.

29.04.13р. позивач звернувся до
відповідача із заявою, в якій просив
замінити в п. 1.1 р. 1 "Предмет договору"
слова та знаки "під будівництво та
розміщення житлового комплексу
"Каскад" з діловим та
культурно-розважальним центром" на
слова "під будівництво та розміщення
індивідуальних житлових будинків", а
також внести відповідні зміни до
рішення ради № 27/410 від 30.11.04р. Листом
від 08.05.13р. відповідач відмовив у
задоволенні заяви з огляду на
Генеральний план міста Луганська,
затверджений рішенням ради № 5/1 від
25.01.11р. та відсутність плану зонування
територій у м. Луганську.

11.07.13р. ТОВ "Каскад-2004" звернулося з
позовом до Луганської міської ради про
внесення змін до договору оренди землі
№ 11427 від 18.10.05р., укладеного між
сторонами, а саме: в п. 1.1 розділу 1.
"Предмет договору" та 5.1 розділу 5 "Умови
використання земельної ділянки" слова
та знаки "під будівництво та
розміщення житлового комплексу
"Каскад" з діловим та
культурно-розважальним центром"
змінити на слова "під будівництво та
розміщення індивідуальних житлових
будинків".

Рішенням господарського суду
Луганської області від 29.07.13р. у справі
№ 913/1893/13 позов задоволено повністю на
підставі ч. 2 ст. 652 ЦК України та ч. 5 ст. 20
ЗК України.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 11.12.13р. вказане
рішення скасовано, у позові відмовлено.
Постанова мотивована тим, що вся
проектна документація на земельну
ділянку розроблена з урахуванням мети
використання, визначеної чинним
рішенням міської ради та відповідно до
Генерального плану м. Луганська.

Згідно ч. 2 ст. 652 ЦК України, якщо
сторони не досягли згоди щодо
приведення договору у відповідність з
обставинами, які істотно змінились, або
щодо його розірвання, договір може бути
розірваний, а з підстав, встановлених
частиною четвертою цієї статті, -
змінений за рішенням суду на вимогу
заінтересованої сторони за наявності
одночасно таких умов: 1) в момент
укладення договору сторони виходили з
того, що така зміна обставин не настане;
2) зміна обставин зумовлена причинами,
які заінтересована сторона не могла
усунути після їх виникнення при всій
турботливості та обачності, які від неї
вимагалися; 3) виконання договору
порушило б співвідношення майнових
інтересів сторін і позбавило б
заінтересовану сторону того, на що вона
розраховувала при укладенні договору;
4) із суті договору або звичаїв ділового
обороту не випливає, що ризик зміни
обставин несе заінтересована сторона.

За приписами ч. 4 наведеної норми, зміна
договору у зв'язку з істотною зміною
обставин допускається за рішенням суду
у виняткових випадках, коли розірвання
договору суперечить суспільним
інтересам або потягне для сторін шкоду,
яка значно перевищує затрати,
необхідні для виконання договору на
умовах, змінених судом.

Абзацом першим ч. 5 ст. 20 ЗК України
визначено, що види використання
земельної ділянки в межах певної
категорії земель (крім земель
сільськогосподарського призначення та
земель оборони) визначаються її
власником або користувачем самостійно
в межах вимог, встановлених законом до
використання земель цієї категорії, з
урахуванням містобудівної
документації та документації із
землеустрою.

Використання земель житлової та
громадської забудови здійснюється
відповідно до генерального плану
населеного пункту, іншої містобудівної
документації, плану
земельно-господарського устрою з
дотриманням будівельних норм,
державних стандартів і норм (ст. 39 ЗК
України).

Статтею 1 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
визначено, що генеральний план
населеного пункту - це містобудівна
документація, що визначає принципові
вирішення розвитку, планування,
забудови та іншого використання
території населеного пункту.

Згідно абзацу першого ч. 1 ст. 17 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності", генеральний план
населеного пункту є основним видом
містобудівної документації на
місцевому рівні, призначеної для
обґрунтування довгострокової
стратегії планування та забудови
території населеного пункту.

Відповідно до ч. 2 ст. 1117 ГПК України
касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Як встановлено судами, на підставі
рішення міської ради № 27/410 від 30.11.04р.
за договором оренди землі від 18.10.05р.
позивач є орендарем земельної ділянки
площею 0,0377 га, наданої йому під
будівництво та розміщення житлового
комплексу "Каскад" з діловим та
культурно-розважальним центром. Судом
апеляційної інстанції встановлено, що
позивачем не доведено наявності умов з
якими закон пов'язує можливість
внесення змін до договору саме за
рішенням суду. Крім того, згідно
Генерального плану міста Луганська
вказана територія визначена як
громадська забудова (заклади культури
та мистецтва). За таких обставин,
апеляційний господарський суд
правильно скасував рішення суду першої
інстанції та відмовив у задоволенні
позову за безпідставністю заявлених
вимог. На думку колегії, місцевий
господарський суд у своєму рішенні
помилково послався на пояснювальну
записку до проекту Закону України "Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо спрощення порядку
набуття прав на землю" № 1702-VI від 15.11.09р.

Враховуючи викладене, колегія
вважає, що оскаржена постанова
прийнята з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підлягає залишенню в силі як
законна і обґрунтована.

Керуючись ст. ст. 1117, 1119 - 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ТОВ "Каскад-2004"
залишити без задоволення.

Постанову Донецького
апеляційного господарського суду від
11.12.13р. у справі № 913/1893/13 залишити без
змін.

Головуючий суддя
М.М. Малетич

Судді:
О.М. Мамонтова

К.С. Круглікова