ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2014 р.Справа № 922/5183/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання

розглянувши справу

за позовом ФОП ОСОБА_1, м. Харків до
Науково-виробничого підприємства
"Промтехснаб" Товариства інвалідів
Київського району м. Харкова, м. Харків
(перший відповідач) , Товариства з
обмеженою відповідальністю "Аптечне
об'єднання "Біокон", м. Київ про та за
зустрічним позовом стягнення 75060,76 грн.
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аптечне об'єднання
"Біокон", м. Київ до ФОП ОСОБА_1, м. Харків
про розірвання договоруза участю
представників сторін:

позивача по первісному позову - ОСОБА_1

першого відповідача по первісному
позову - не з"явився

другого відповідача по первісному
позову - Лубяниченко Г.О. ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач по первісному позову (ФОП
ОСОБА_1) звернувся до господарського
суду з позовом, в якому просить суд
стягнути з відповідачів (НВП
"Промтехснаб" та ТОВ "Аптечне об'єднання
"Біокон") солідарно 200,00 грн.
заборгованості з орендної плати;
стягнути з другого відповідача (ТОВ
"Аптечне об'єднання "Біокон") 73247,86 грн.
заборгованості з орендної плати та 1612,49
грн. заборгованості по оплаті
комунальних послуг. Позов
обґрунтований неналежним виконанням
другим відповідачем своїх зобов'язань
за договором оренди № 2/04 від 04.04.2013
року. Вимоги до першого відповідача
позивач обґрунтовує не виконанням
останнім умов договору поруки, що був
укладений між позивачем та першим
відповідачем по первісному позову
07.12.2013 року.

Ухвалою суду від 12.02.2014 року
господарським судом Харківської
області для спільного розгляду з
первісним позовом до провадження був
прийнятий зустрічний позов ТОВ
"Аптечне об'єднання "Біокон" до ФОП
ОСОБА_1, в якому позивач за зустрічним
позовом просить суд розірвати договір
оренди № 2/04, укладений між сторонами
04.04.2013 року.

04.03.2014 року до господарського суду від
позивача за зустрічним позовом (ТОВ
"Аптечне об'єднання "Біокон") надійшла
заява про уточнення позовних вимог у
зустрічному позові, в якій позивач
просить суд розірвати договір оренди №
2/04 від 04.04.2013 року, зобов'язати ФОП
ОСОБА_1 прийняти орендоване приміщення
та документально оформити таке
прийняття; стягнути з ФОП ОСОБА_1
надлишкову сплачену суму в розмірі
10593,46 грн.

Відповідно до статті 22 Господарського
процесуального кодексу України,
позивач вправі до прийняття рішення
по справі збільшити розмір позовних
вимог за умови дотримання
встановленого порядку досудового
врегулювання спору у випадках,
передбачених статтею 5 цього Кодексу в
цій частині, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог, а до
початку розгляду господарським судом
справи по суті позивач має право
змінити предмет або підставу позову
шляхом подання письмової заяви.

Як визначено у Постанові Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 року "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", передбачені
частиною четвертою статті 22 ГПК права
позивача збільшити або зменшити розмір
позовних вимог, відмовитись від позову
можуть бути реалізовані до прийняття
рішення судом першої інстанції. Під
збільшенням або зменшенням розміру
позовних вимог слід розуміти
відповідно збільшення або зменшення
кількісних показників за тією ж самою
вимогою, яку було заявлено в позовній
заяві. Згідно з частиною третьою статті
55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже,
у разі прийняття судом зміни (в бік
збільшення або зменшення) кількісних
показників, у яких виражається позовна
вимога, має місце нова ціна позову,
виходячи з якої й вирішується спір, - з
обов'язковим зазначенням про це як у
вступній, так і в описовій частині
рішення. ГПК України, зокрема статтею 22
цього Кодексу, не передбачено права
позивача на подання заяв (клопотань)
про "доповнення" або "уточнення"
позовних вимог, або заявлення
"додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в
разі надходження до господарського
суду однієї із зазначених заяв
(клопотань) останній, виходячи з її
змісту, а також змісту раніше поданої
позовної заяви та конкретних обставин
справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру
позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

Із наданої заяви про уточнення
зустрічних позовних вимог вбачається,
що позивач за зустрічним позовом
заявляє дві нові вимоги: зобов'язати
відповідача повернути позивачу
приміщення та стягнути з нього
надлишкове сплачену суму у розмірі
10593,46 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України
"Про судовий збір" від 08.07.2011 року
судовий збір справляється за подання
до суду позовної заяви та іншої заяви,
передбаченої процесуальним
законодавством. Відповідно до п. 2 ст.4
Закону України "Про судовий збір" за
подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру
розмір судового збору становить 2
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат. Відповідно до пп. 2 п. 2
ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий
збір" за подання до господарського суду
позовної заяви немайнового характеру
справляється судовий збір у розмірі 1
мінімальної заробітної плати.

Згідно Закону України "Про державний
бюджет України на 2014 рік" місячний
розмір мінімальної заробітної плати
станом на 1 січня 2014 року складає 1218,00
гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України
"Про судовий збір" за подання позовної
заяви, що має одночасно майновий і
немайновий характер, судовий збір
сплачується за ставками, встановленими
для позовних заяв майнового та
немайнового характеру.

Проте, як свідчить додане до уточнень
до зустрічної позовної заяви платіжне
доручення № 590 від 25.02.2014 року,
позивачем за зустрічним позовом
оплачений судовий збір у розмірі 609,00
грн., тобто позивачем за зустрічним
позовом не доплачений судовий збір у
розмірі 3045,00 грн.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає,
що позивачем за зустрічним позовом не
подано належних доказів сплати
судового збору у встановленому порядку
та розмірі, а тому заява про уточнення
зустрічних позовних вимог підлягає
поверненню позивачу за зустрічним
позовом.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 6 від
23.03.2012 року "Про судове рішення",
результати розгляду господарським
судом заяв (клопотань) учасників
судового процесу повинні зазначатися в
мотивувальній, а не в резолютивній
частині рішення суду, прийнятого по
суті справи, за винятком тих випадків,
коли суд вирішує питання про вжиття
заходів до забезпечення позову (статті
67, 68 ГПК), відстрочку або розстрочку
виконання рішення (стаття 121 ГПК).

04.03.2014 року до господарського суду від
другого відповідача по первісному
позову надійшли заперечення на
уточнення до первісного позову, в яких
він проти задоволення первісного
позову заперечує та просить суд
відмовити в його задоволенні.

Суд, дослідивши надані заперечення та
додані до них документи, долучає їх до
матеріалів справи.

04.03.2014 року до господарського суду від
позивача по первісному позову надійшов
відзив на зустрічну позовну заяву, в
якому він проти зустрічного позову
заперечує у повному обсязі та просить
суд відмовити в його задоволенні.

Суд, дослідивши наданий відзив, долучає
його до матеріалів справи.

04.03.2014 року до суду від позивача по
первісному позову надійшли письмові
пояснення по справі, в яких він вказує
на те, що акт ЖЕУ від 20.01.2014 року не є
належним доказом. Крім того, просить
суд долучити д матеріалів справи
довідку про включення першого
відповідача по первісному позову до
ЄДР.

Суд, дослідивши надані пояснення та
додані до них документи, долучає їх до
матеріалів справи.

В судовому засіданні позивач по
первісному позову (відповідач за
зустрічним позовом) підтримав
первісний позов у повному обсязі та
просив суд його задовольнити. Проти
задоволення зустрічного позову
заперечував у повному обсязі та просив
суд відмовити в його задоволенні.

Ухвалою суду від 11.02.2014 року було
задоволено клопотання першого
відповідача по первісному позову про
розгляд справи без участі його
представника в судовому засіданні.

Присутній в судовому засіданні
представник відповідача по первісному
позову (позивач за зустрічним позовом)
проти первісного позову заперечував у
повному обсязі та просив суд відмовити
в його задоволенні. Зустрічний позов
підтримав у повному обсязі та просив
суд задовольнити його у повному обсязі.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення проти них, всебічно та
повно дослідивши матеріали справи та
надані учасниками судового процесу
докази, заслухавши пояснення
представників сторін, суд встановив
наступне.

04.04.2013 року між ФОП ОСОБА_1 (надалі -
позивач по первісному позову,
відповідач за зустрічним позовом) та
ТОВ "Аптечне об'єднання "Біокон" (надалі
- другий відповідача по первісному
позову, позивач за зустрічним позовом)
був укладений договір оренди № 2/04
(надалі - договір), відповідно до умов
якого Орендодавцеь (ФОП ОСОБА_1)
передає, а Орендар (ТОВ "Аптечне
об'єднання "Біокон") приймає в строкове
платне користування приміщення
загальною площею 59,1 кв.м., розташоване
на першому поверсі будівлі за адресою:
АДРЕСА_2.

Строк дії договору оренди визначено
пунктом 11.1 договору, відповідно до
якого він діє з 04.04.2013 року до 04.10.2014
року.

Відповідно до п. п. 3.2, 3.2.1 та 3.2.2 договору
орендна плата сплачується наступним
чином: орендар попередньо сплачує
орендодавцю орендну плату у розмірі
рівному трикратному розміру орендної
плати за перший місяць, що складає 34559,40
грн. Оплата здійснюється на протязі 5
банківських днів з дня підписання
договору оренди. Зазначена попередня
оплата зараховується у рахунок
орендної плати за перший та два
останніх місяці. За наступні місяці
оренди Орендар сплачує Орендодавцю
орендну плату у вигляді передплати за
один місяць не пізніше 5 числа кожного
нового місяця оренди.

Відповідно до п. 3.1 договору, розмір
орендної плати за кожен місяць
визначається та розраховується за
наступною формулою: орендна плата =
загальна площа приміщення х ціну 1 кв.м.
оренди приміщення в місяць х
коректировочний коефіцієнт. Розмір
орендної плати за перший місяць
складає 10519,80 грн. Розмір орендної плати
за оренду приміщення за кожний
наступний місяць ухвалюється
відповідно до зазначеної формули.

Відповідно до п. 3.4 договору, у
забезпечення належного виконання
цього договору сторони домовились, що
попередня оплата за два останніх
місяці оренди є гарантійним внеском на
строк дії договору, яку Орендодатель
тримає у себе без нарахування будь-яких
відсотків. При цьому, гарантійний
внесок не є лімітом відповідальності
Орендатора у разі не виконання
останнім умов договору оренди.
Орендодавець може періодично, ні
вживаючи інших засобів, звертати
стягнення на гарантійний внесок для
погашення будь-яких заборгованостей
Орендатора перед Орендодавцем, в тому
числі несплати орендної плати, або
інших платежів, передбачених договором
оренди, або компенсувати будь-яки
збитки, заподіяні з вини Орендатора.
Після використання гарантійного
внеску або його частини на протязі 10
банківських днів після отримання
письмового звернення Орендодавця,
орендатор оплачує останньому належну
суму з метою поновлення гарантійного
внеску до первісного розміру.

Згідно з п. 4.2 договору Орендар
зобов'язався своєчасно та в повному
обсязі сплачувати Орендодавцю орендну
плату, а також виконувати інші грошові
зобов'язання, передбачені договором
оренди.

Пунктом 2.1 та 2.2 вказаного договору
оренди визначено, що передача та
повернення орендованого приміщення
оформлюється актом приймання-передачі,
який підписують повноважні
представники сторін.

11.10.2013 року, ТОВ "Аптечне об'єднання
"Біокон" звернулося до ФОП ОСОБА_1 з
листом, вих. № 11/10/13 від 11.10.2013 року, в
якому просило розірвати договір
оренди № 2/04 від 04.04.2013 року на
взаємовигідних для обох сторін умовах,
з 01.11.2013 року. Лист обґрунтовано тим, що
подальше проведення господарської
діяльності аптеки, яка розташована у
орендованому приміщені, не є
економічно вигідним для підприємства,
аптека є збитковою та співпраця з
Орендодавцем для підприємства ТОВ
"Аптечне об'єднання "Біокон" є
економічно не вигідним.

ФОП ОСОБА_1 отримав лист вих. № 11/10/13 від
11.10.2013 року, про що свідчить наявний в
матеріалах справи його лист-відповідь
від 21.10.2013 року. У відповіді на лист ТОВ
"Аптечне об'єднання "Біокон" про
розірвання договору, позивач по
первісному позову відмовив у
розірванні договору, мотивувавши
відповідь тим, що тільки після сплати
заборгованості на протязі 3 днів з дня
отримання цього листа, можливий
розгляд пропозиції щодо розірвання
договору оренди № 2/04 від 04.04.2013 року на
взаємовигідних для обох сторін умовах.

Як на обставини, які істотно змінилися,
позивач за зустрічним позовом
посилається на те, що подальше
проведення господарської діяльності
аптеки № 42 в м. Харкові не є економічно
вигідним для його підприємства в
подальшому, воно є збитковим та не
відповідає засадам розумності
зобов'язання, оскільки за 9 місяців
найму приміщення за адресою: АДРЕСА_2,
валовий дохід від діяльності аптечного
закладу склав 11491,00 грн., а фінансові
витрати підприємства з утримання
даного аптечного закладу складають за
цей період 129610,00 грн. Така діяльність
призвела до збитків в сумі 118119,00 грн. за
вказаний період, що підтверджується
фінансовим звітом результату
діяльності аптечного закладу. Позивач
за зустрічним позовом вказує на те, що
працював весь цей період на вкрай
невигідних для нього умовах, що є
істотною зміною обставин.

Позивач за зустрічним позовом,
обґрунтовуючи свої позовні вимоги
посилається на те, що у зв'язку з його
відмовою від договору та звільненням
орендованого приміщення (про що
свідчить акт КП "Жилкомсервіс"
(дільниця № 59) від 20.01.2014 року), договір є
таким, що розірваний з 01 листопада 2013
року.

Проте, суд не погоджується з такими
висновками позивача за зустрічним
позовом, з огляду на таке.

У відповідності зі статтею 173
Господарського кодексу України (далі -
ГК України) та статтею 509 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України),
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або
утримуватися від певних дій, а інший
суб'єкт (управлена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконати її
обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з господарського
договору та інших угод, передбачених
законом, а також з угод, не передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до частини 7 статті 179 ГК
України, господарські договори
укладаються за правилами,
встановленими Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

За приписами статті 626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Отже,
договір є правовою формою (засобом)
узгодження волі двох або декількох
сторін, спрямованої на досягнення
певного результату.

Відповідно до статті 627 ЦК України,
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

При цьому , зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства (ст. 628 ЦК
України).

Сутність свободи договору
розкривається насамперед через
співвідношення актів цивільного
законодавства і договору: сторони
мають право врегулювати ті відносини ,
які не визначені у положеннях актів
цивільного законодавства, а також
відступати від положень , що визначені
цими актами, і самостійно врегулювати
свої відносини, крім випадків, коли в
актах законодавства міститься пряма
заборона відступів від передбачених
ними положень або якщо обов'язковість
положень актів цивільного
законодавства випливає з їхнього
змісту чи суті відносин між сторонами.

Зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Договір може бути змінено
або розірвано за рішенням суду на
вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору
(стаття 651 ЦК України).

Відповідно до положень статті 652 ЦК
України, у разі істотної зміни
обставин, якими сторони керувалися при
укладенні договору, договір може бути
змінений або розірваний за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або не випливає із суті
зобов'язання. Зміна обставин є
істотною, якщо вони змінилися
настільки, що, якби сторони могли це
передбачити, вони не уклали б договір
або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо
приведення договору у відповідність з
обставинами, які істотно змінились,
або щодо його розірвання, договір
може бути розірваний, а з підстав,
встановлених частиною четвертою цієї
статті, - змінений за рішенням суду
на вимогу заінтересованої сторони за
наявності одночасно таких умов: 1) в
момент укладення договору сторони
виходили з того, що така зміна
обставин не настане; 2) зміна обставин
зумовлена причинами, які
заінтересована сторона не могла
усунути після їх виникнення при
всій турботливості та обачності, які
від неї вимагалися; 3) виконання
договору порушило б співвідношення
майнових інтересів сторін і позбавило
б заінтересовану сторону того, на що
вона розраховувала при укладенні
договору; 4) із суті договору або
звичаїв ділового обороту не випливає,
що ризик зміни обставин несе
заінтересована сторона.

Відповідно до ст. 42 Господарського
кодексу України, підприємництво - це
самостійна, ініціативна, систематична,
на власний ризик господарська
діяльність, що здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.
Здійснення підприємницької діяльності
на власний ризик означає покладання на
цю особу тягаря несприятливих
наслідків такої діяльності. Укладаючи
спірний договір оренди, позивач за
зустрічним позовом діяв на власний
ризик, та не міг не врахувати настання
юридичних наслідків погіршення
фінансової платоспроможності.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позивачем за зустрічним позовом не
було доведено, що обставини, які за його
переконанням є підставою для
розірвання договору оренди, містять
ознаки "істотності", як того вимагає ст.
652 ЦК України. При цьому, як вбачається з
даної статті, виконання договору після
зміни обставин, які є істотними,
порушило б співвідношення майнових
інтересів обох сторін. Як вбачається з
матеріалів справи, позивачем за
зустрічним позовом не було доведено
можливе порушення його інтересів
виконанням договору, водночас таке
порушення інтересів має місце для
відповідача за зустрічним позовом у
разі його дострокового розірвання.

Щодо посилань ТОВ "Аптечне об'єднання
"Біокон" на звільнення об'єкта оренди , а
тому і припинення договору, суд вказує
на таке.

Відповідно до статті 795 Цивільного
кодексу України передання наймачеві
будівлі або іншої капітальної споруди
(їх окремої частини) оформляється
відповідним документом (актом), який
підписується сторонами договору.
Повернення наймачем предмета договору
найму також оформляється відповідним
документом (актом), який підписується
сторонами договору (п.2 ст.795 ЦК України).
З цього моменту договір найму
припиняється.

В матеріалах справи відсутній належним
чином оформлений акт приймання -
передачі приміщення. При цьому, акт КП
"Жилкомсервіс", на який посилається
позивач з зустрічним позовом як на
доказ звільнення ним орендованого
приміщення, підписаний особами щодо
яких не надано доказів про наявність
повноважень на складання акта
повернення приміщення. А тому суд
вважає даний акт таким, що не є належним
та допустимим доказом, в розумінні ст. 36
ГПК України.

З огляду на викладене, суд вважає
зустрічні позовні вимоги ТОВ "Аптечне
об'єднання "Біокон" до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання
розірваним з 01 листопада 2013 року
договору оренди № 2/04 такими, що не
підлягають задоволенню.

Як було зазначено вище, 04.04.2013 року між
ФОП ОСОБА_1 (надалі - позивач по
первісному позову, відповідач за
зустрічним позовом) та ТОВ "Аптечне
об'єднання "Біокон" (надалі - другий
відповідача по первісному позову,
позивач за зустрічним позовом) був
укладений договір оренди № 2/04 (надалі -
договір), відповідно до умов якого
Орендодавцеь (ФОП ОСОБА_1) передає, а
Орендар (ТОВ "Аптечне об'єднання
"Біокон") приймає в строкове платне
користування приміщення загальною
площею 59,1 кв.м., розташоване на першому
поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_2.

Строк дії договору оренди визначено
пунктом 11.1 договору, відповідно до
якого він діє з 04.04.2013 року до 04.10.2014
року.

Відповідно до п. п. 3.2, 3.2.1 та 3.2.2 договору
орендна плата сплачується наступним
чином: орендар попередньо сплачує
орендодавцю орендну плату у розмірі
рівному трикратному розміру орендної
плати за перший місяць, що складає 34559,40
грн. Оплата здійснюється на протязі 5
банківських днів з дня підписання
договору оренди. Зазначена попередня
оплата зараховується у рахунок
орендної плати за перший та два
останніх місяці. За наступні місяці
оренди Орендар сплачує Орендодавцю
орендну плату у вигляді передплати за
один місяць не пізніше 5 числа кожного
нового місяця оренди.

Відповідно до п. 3.1 договору, розмір
орендної плати за кожен місяць
визначається та розраховується за
наступною формулою: орендна плата =
загальна площа приміщення х ціну 1 кв.м.
оренди приміщення в місяць х
коректировочний коефіцієнт. Розмір
орендної плати за перший місяць
складає 10519,80 грн. Розмір орендної плати
за оренду приміщення за кожний
наступний місяць ухвалюється
відповідно до зазначеної формули.

Відповідно до п.10.2 договору у разі
порушення строків оплати орендної
плати, передбачених договором,
Орендатор, за письмовою вимогою
Орендодавця, сплачує на користь
останнього пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від простроченої
суми за кожний день прострочки. А у разі
порушення строків оплати оренди більш
ніж на один місяць, Орендар повинен
сплатити Орендодавцю орендну плату за
прострочений період збільшену у два
рази у порівнянні з останньою діючою за
договором оренди орендною платою.

Також, п. 8.2. Договору встановлює
обов'язок відповідача відшкодувати
позивачу витрати позивача по оплаті
комунальних платежів, зазначених у п. 8.1
договору.

Згідно п.8.1. Договору, комунальні
послуги включають в себе: забезпечення
електроенергією, подача холодної та
гарячої води, збір стічних вод, сезонне
опалення, вивіз сміття, утримання
будівлі та прибудинкової території,
пожежна сигналізація, охорона
сигналізація (обладнання),
обслуговування інженерних мереж,
телефонний зв'язок , утилізація
шкідливих відходів.

Згідно з п.4.2 договору орендар
зобов'язався своєчасно та в повному
обсязі сплачувати орендарю орендну
плату , а також виконувати інші грошові
зобов'язання, передбачені договором
оренди.

З матеріалів справи вбачається, що
другий відповідач по первісному позову
не сплатив орендну плату за листопад,
грудень 2013 року, січень та лютий 2014
року, внаслідок чого виникла
заборгованість яка складає 75060,35 грн.

07.12.2013 року між позивачем по первісному
позову (ФОП ОСОБА_1) та першим
відповідачем по первісному позову (НВП
"Промтехснаб") був укладений договір
поруки, відповідно до якого Поручитель
(перший відповідач по первісному
позову) поручається перед Кредитором
(позивач по первісному позову) за
часткове виконання Боржником (другий
відповідач по первісному позову)
грошового зобов'язання в сумі 200,00 грн.
Тобто порукою за цим договором
забезпечується виконання грошового
зобов'язання Боржника перед Кредитором
частково в сумі 200,00 грн. Виконання
грошового зобов'язання Боржника перед
Кредитором в сумі, що перевищує 200,00
грн., а також будь-яких інших грошових
зобов'язань Боржника перед Кредитором
(сплата пені, інфляційних, річних, тощо)
порукою за цим договором не
забезпечується.

В частині грошового зобов'язання
Боржника перед Кредитором,
забезпеченій порукою за цим договором
(тобто в сумі 200,00 грн.) Боржник і
Поручитель відповідають перед
Кредитором як солідарні боржники.

Порука за цим договором набирає
чинності з 12.12.2013 року. А саме у разі,
якщо Боржник до 12.12.2013 року повністю не
виконає веред Кредитором грошове
зобов'язання, Кредитор буде мати право
пред'явити до Поручителя відповідну
вимогу про сплату за Боржника грошових
коштів в сумі 200,00 грн. у якості
виконання на вказану суму частини
грошового зобов'язання Боржника перед
Кредитором.

Зміст поруки за цим договором полягає в
тому, що порукою забезпечується
виконання останньої частини грошового
зобов'язання в сумі 200,00 грн. Це означає,
що порука буде зберігатися доти доки
грошове зобов'язання не буде виконане в
повному обсязі.

У разі одержання вимоги Кредитора про
сплату за Боржника грошових коштів в
сумі 200,00 грн., у якості виконання на
вказану суму частини грошового
зобов'язання Боржника перед
Кредитором, Поручитель зобов'язаний
виконати вказану вимогу на протязі 2
календарних днів з дня її отримання.

12.12.2013 року позивачем по первісному
позову першому відповідачу по
первісному позову була пред'явлена
вимога про здійснення оплати за
договором, проте до цього часу вимога
не виконана.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Відповідно до статті 284 Господарського
кодексу України орендна плата є
істотною умовою договору оренди.
Пунктом 1 статті 286 Господарського
кодексу України встановлено, що
орендна плата - це фіксований платіж,
який орендар сплачує орендодавцю
незалежно від наслідків своєї
господарської діяльності. Відповідно
до пункту 1 статті 762 Цивільного кодексу
України за користування майном з
наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.

Обов'язок своєчасно і в повному обсязі
сплачувати орендну плату встановлені
частиною 2 статті 285 Господарського
кодексу України.

Договір найму укладається на
строк, встановлений договором (ст. 763
ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 525 ЦК
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 526 ЦК України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
530 ЦК України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

За договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі.

Відповідно до статті 554 Цивільного
кодексу України, у разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя. Поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Частиною 3 статті 555 ЦК України,
встановлено, що поручитель має право
висунути проти вимоги кредитора
заперечення, які міг би висунути сам
боржник, за умови, що ці заперечення не
пов'язані з особою боржника.

З урахуванням викладеного, враховуючи
відсутність доказів на підтвердження
повернення орендованого приміщення, а
також зважаючи на те, що другий
відповідач по первісному позову визнав
факт несплати ним орендних платежів,
доказів на спростування суми,
пред'явленої позивачем по первісному
до стягнення не надав, наведені
обставини справи, з урахуванням
приписів чинного цивільного
законодавства, дають підстави суду
дійти висновку про обґрунтованість
первісних позовних вимог щодо
стягнення солідарно з першого та
другого відповідачів по первісному
позову 200 грн. заборгованості з
орендної плати; стягнення з другого
відповідача по первісному позову 73247,86
грн. заборгованості з орендної плати та
1612,49 грн. витрат на комунальні послуги.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по оплаті судового збору по
первісному позову покладаються на
першого та другого відповідачів по
первісному позову солідарно, витрати
по оплаті судового збору за зустрічним
позовом покладаються на позивача за
зустрічним позовом.

Відповідно до ч. 7 статті 84
Господарського процесуального кодексу
України, якщо у справі беруть
участь кілька позивачів або
відповідачів, у рішенні вказується, як
вирішено спір щодо кожного з них, або
зазначається, що обов'язок чи право
стягнення є солідарним.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з
Науково-виробничого підприємства
"Промтехснаб" Товариства інвалідів
Київського району міста Харкова (61002, м.
Харків, вул. Чернишевська, 29-А, , п/р 8928 в ПАТ "ВТБ Банк",
МФО 321767) та Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аптечне об'єднання
"Біокон" (02098, м. Київ, вул.
Березняківська, 29, , п/р
6861 в АТ "Державний
експертно-імпортний банк України", МФО
322313) на користь ФОП ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код
НОМЕР_1, п/р НОМЕР_2 у філії "Слобожанське
РУ" АТ Банк "Фінанси і Кредит", МФО 350697) -
200,00 грн. заборгованості з орендної
плати.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аптечне об'єднання
"Біокон" (02098, м. Київ, вул.
Березняківська, 29, , п/р
6861 в АТ "Державний
експертно-імпортний банк України", МФО
322313) на користь ФОП ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код
НОМЕР_1, п/р НОМЕР_2 у філії "Слобожанське
РУ" АТ Банк "Фінанси і Кредит", МФО 350697) -
73247,86 грн. заборгованості з орендної
плати та 1612,49 грн. компенсації витрат на
комунальні платежі.

Стягнути солідарно з
Науково-виробничого підприємства
"Промтехснаб" Товариства інвалідів
Київського району міста Харкова (61002, м.
Харків, вул. Чернишевська, 29-А, , п/р 8928 в ПАТ "ВТБ Банк",
МФО 321767) та Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аптечне об'єднання
"Біокон" (02098, м. Київ, вул.
Березняківська, 29, , п/р
6861 в АТ "Державний
експертно-імпортний банк України", МФО
322313) на користь ФОП ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код
НОМЕР_1, п/р НОМЕР_2 у філії "Слобожанське
РУ" АТ Банк "Фінанси і Кредит", МФО 350697) -
1827,00 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

В задоволенні зустрічного позову
відмовити повністю.

Повне рішення складено 06 березня 2014
року.

Суддя О.О. Присяжнюк