м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/23309/13 26.02.14

За позовом Приватного підприємства
"Біо-актив" м. Дніпропетровська

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сервісна компанія
"Формула" м. Києва

про відшкодування збитків, ціна позову
46000 грн.

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від позивача: Супруненко В.В.,

від відповідача: Погорілий О.І.

СУТЬ СПОРУ:

у листопаді 2013 року Приватне
підприємство "Біо-актив" звернулося в
суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що 1 березня 2011 р. між
ним та відповідачем укладено договір
купівлі-продажу пального та його
передачі за бланками № 031006, згідно умов
якого відповідач зобов'язався передати
йому у власність пальне, а він -
прийняти та оплатити товар на умовах
попередньої оплати.

10 січня 2013 р. на виконання умов договору
він перерахував на рахунок відповідача
46000 грн. попередньої оплати за поставку
пального.

Посилаючись на порушення відповідачем
п. 5.5 договору, яким передбачено, що у
випадку відпуску пального по бланкам,
що не відповідають описові, хибність
(недостовірність) яких можна визначити
візуально і/або за допомогою
спеціального пристрою, продавець
зобов'язаний відшкодувати покупцеві
заподіяні збитки у повному обсязі,
позивач просив задовольнити позов,
стягнувши з відповідача на свою
користь 46000 грн. збитків, а також
понесені ним по справі господарські
витрати.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач у відзиві на позовну заяву,
його представник у судовому засіданні
проти позову заперечував, посилаючись
на безпідставність заявлених вимог,
правомірність його дій під час
виконання спірного договору,
недоведеність факту заподіяння такими
діями збитків позивачу.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши матеріали справи,
суд вважає, що у позові слід відмовити з
таких підстав.

Судом встановлено, що 1 березня 2011 р. між
сторонами у справі укладено договір
купівлі-продажу пального та його
передачі за бланками № 031006, згідно
умовами якого відповідач зобов'язався
передати позивачу у власність пальне, а
останній - прийняти та оплатити товар
на умовах попередньої оплати.

Згідно умов п.4.4 договору покупець має
право:

- перевіряти відповідність якості
пального, діючим у країні нормам;

- вимагати надання продавцем
сертифікатів відповідності якості
пального, що передається користувачам
бланків;

- не приймати у продавця бланки, що не
відповідають описові (додаток № 1 до
договору) і не сплачувати вартість
отриманого пального по таких бланках.
Факт передачі продавцем таких бланків
фіксується комісією покупця в акті
прийому зношених та невідповідних
описові бланків (додаток № 3 до
договору);

- у випадку виявлення недостачі
бланків, заявлених продавцем в акті
прийому-передачі, не сплачувати
вартість пального на суму
недоотриманих бланків.

Строк дії договору відповідно до умов
п. 7.1 договору встановлений з дати його
підписання сторонами до 31 грудня 2011 р.
та вважається продовжений на наступний
рік, якщо за 30 днів до закінчення його
дії жодна із сторін не заявить про його
припинення.

Вказані обставини підтверджуються
поясненнями сторін, наявними у
матеріалах справи копіями
вищезгаданих договору, додатків до
нього.

Позивач на виконання виставленої
відповідачем рахунку-фактури № М01-58743
від 9 січня 2013 р. перерахував
відповідачу 46000 грн. попередньої оплати
за поставку товару за спірним
договором, що підтверджується наявною
у матеріалах справи копією платіжного
доручення № 369 від 10 січня 2013 р.

Заявлені позивачем вимоги стосуються
неналежного виконання відповідачем
спірного договору в частині відпуску
пального по бланкам, що не відповідають
описові (додаток № 1 до договору).

У відповідності до вимог ст.ст. 22, 623 ЦК
України, ст.ст. 224, 225 ГК України боржник,
який порушив зобов'язання, має
відшкодувати кредиторові завдані цим
збитки. До складу збитків, що
підлягають відшкодуванню особою, яка
допустила господарське
правопорушення, включаються: вартість
втраченого, пошкодженого або знищеного
майна, визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною; неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
стороною; матеріальна компенсація
моральної шкоди у випадках,
передбачених законом.

Всупереч вимог ст. 33 ГПК України
позивачем не надано доказів того, що
внаслідок порушення відповідачем
зобов'язання за спірним договором було
втрачене, пошкоджене або знищене
належне йому майно, понесені у зв'язку з
цим додаткові витрати або не одержаний
прибуток, на який він мав право
розраховувати у разі належного
виконання відповідачем цього
зобов'язання.

Рішенням господарського суду м. Києва
від 27 вересня 2013 р. у справі № 910/15371/13
між тими ж сторонами, яке набрало
законної сили, встановлено факт
відпуску відповідачем позивачу
паливно-мастильних матеріалів за
договором спірним договором. У зв'язку
із цими обставинами у позові про
стягнення попередньої оплати,
перерахованої на підставі платіжного
доручення № 369 від 10 січня 2013 р.

Посилання позивача на умови п. 5.5
спірного договору є безпідставними,
оскільки факт відпуску відповідачем
пального по бланках, що не відповідають
описові, хибність (недостовірність)
яких можна визначити візуально і або за
допомогою спеціального пристрою,
позивачем не доведена.

Відповідно до умов п. 4.4 договору факт
передачі бланків, що не відповідають
описові, передбачено фіксувати акті
прийому зношених та невідповідних
описові бланків (додаток № 3 до
договору).

На підтвердження ж своїх вимог позивач
подав акти прийому-передачі бланків
(додаток № 2 до договору) із
зауваженнями свого представника, які
не є належним доказом відпуску по
бланках, що не відповідають описові.

За таких обставин у позові відповідно
до вимог ст.ст. 16, 22 ЦК України, ст.ст. 224,
225 ГК України слід відмовити.

Оскільки у позові відмовлено, понесені
по справі господарські витрати
стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід
покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України,
суд

В И Р І Ш И В :

у позові Приватного підприємства
"Біо-актив" м. Дніпропетровська
відмовити.

Рішення набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва

П.І.Паламар