ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року Справа № 908/2845/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Дунаєвської Н.Г. - головуючого,

Гольцової Л.А.,

Мележик Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві касаційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТРИЕМ" на постанову
Донецького апеляційного
господарського суду від 04 грудня 2013
року у справі № 908/2845/13 Господарського
суду Запорізької області за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТРИЕМ", м. Запоріжжя,
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІНТЕК-ІНЖИНІРИНГ", м.
Запоріжжя, про стягнення 27 912,53 грн., за
зустрічним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ІНТЕК-ІНЖИНІРИНГ", м. Запоріжжя, до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТРИЕМ", м. Запоріжжя,
про розірвання договору та стягнення 6
314,27 грн.,

представники сторін в судове засідання
не з'явились, про час та місце
проведення засідання повідомлені
належним чином,

в с т а н о в и в:

У серпні 2013 року позивач ТОВ "ТРИЕМ"
пред'явив у господарському суді позов
до відповідача ТОВ "ІНТЕК-ІНЖИНІРИНГ"
про стягнення 27 912,53 грн.

Вказував, що 08.04.13 між ним
(постачальником) та відповідачем
(покупцем) був укладений договір №
08/04-01, згідно якого він зобов'язався на
умовах попередньої оплати передати
покупцю у власність алюмінієвий
профіль, а покупець - прийняти товар та
здійснити його оплату на встановлених
договором умовах.

Зазначав, що 09.04.13 ТОВ "ТРИЕМ" виставив
відповідачу рахунок-фактуру № СФ-0409001
на загальну суму 620 141,51 грн., згідно
якого, з врахуванням п. 5 договору,
відповідачем підлягало сплаті 50 % від
загальної суми рахунку, що становить 310
070,75 грн., проте останнім 12.04.13 здійснено
оплату по рахунку лише частково в сумі
31 158,22 грн.

Посилаючись на порушення відповідачем
умов договору в частині внесення
попередньої оплати в розмірі 50 % від
загальної суми виставленого ТОВ "ТРИЕМ"
рахунку, позивач просив стягнути з
відповідача 278 912,53 грн. з підстав, що
передбачені ч. 1 ст. 693 ЦК України.

У вересні 2013 ТОВ "ІНТЕК-ІНЖИНІРИНГ"
звернувся до Господарського суду
Запорізької області з зустрічним
позовом до ТОВ "ТРИЕМ" про розірвання
договору та стягнення 6 314,27 грн.

Вказував, що в телефонній розмові між
компетентними представниками сторін
було досягнуто домовленості щодо
виготовлення ТОВ "ТРИЕМ" партії товару
в кількості 134 шт. та щодо оплати його
вартості у розмірі 5 % від суми,
зазначеної в специфікації, що
становить 31 158,22 грн.

Зазначав, що 05.06.13 попри вказаної
домовленості ТОВ "ТРИЕМ" було здійснено
поставку товару ТОВ "ІНТЕК-ІНЖИНІРИНГ"
в кількості 107 шт. вартістю 24 880,07 грн.

Посилаючись на поставку відповідачем
товару в меншому обсязі, ніж було
погоджено сторонами та оплачено ТОВ
"ІНТЕК-ІНЖИНІРИНГ", а також на те, що
12.06.13 ТОВ "ТРИЕМ" звернувся до ТОВ
"ІНТЕК-ІНЖИНІРИНГ" з листом в якому
зазначив, що товар в кількості 757 шт.
виготовлений та готовий до
відвантаження, що є фактичною зміною
умов договору в односторонньому
порядку, позивач просив розірвати
договір № 08/04-01 від 08.04.13 та стягнути з
відповідача 6 278,15 грн. боргу та 36,12 грн.
пені.

Рішенням Господарського суду
Запорізької області від 16 жовтня 2013
року (суддя Серкіз В.Г.) в первісному
позові відмовлено, зустрічний позов
задоволено.

Вирішено розірвати договір № 08/04-01 від
08.04.13, укладений між ТОВ
"ІНТЕК-ІНЖИНІРИНГ" та ТОВ "ТРИЕМ".

Постановлено стягнути з ТОВ "ТРИЕМ" на
користь ТОВ "ІНТЕК-ІНЖИНІРИНГ" 6 278,15 грн.
боргу, 36,12 грн. пені та 2 867,50 грн.
судового збору.

Рішення в частині задоволення
зустрічного позову мотивоване
посиланнями на невиконання
відповідачем умов договору в частині
поставки оплаченого позивачем товару,
що є підставою до стягнення з
відповідача суми попередньої оплати
непоставленого товару та пені, а також
на фактичну зміну відповідачем умов
договору в односторонньому порядку, що
відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України є
підставою до його розірвання.

Рішення в частині відмови в первісному
позові обґрунтоване посиланнями на
припинення зобов'язань сторін у зв'язку
з задоволенням судом зустрічного
позову про розірвання договору № 08/04-01
від 08.04.13.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 04
грудня 2013 року (колегія суддів у складі:
Колядко Т.М. - головуючого, Ломовцевої
Н.В., Принцевської Н.М.) рішення
скасовано, в первісному та зустрічному
позовах відмовлено.

Постанова мотивована посиланнями на
помилковість висновків суду першої
інстанції щодо зміни сторонами умов
договору в усній формі, на підставі ч. 1
ст. 181 ГК України, в частині поставки
товару, та порушення зазначених усних
змін відповідачем за зустрічним
позовом, оскільки п. 13 договору сторони
передбачили, що додаткові угоди до
договору мають юридичну силу у разі,
якщо вони викладені у письмовій формі,
підписані сторонами та скріплені їх
печатками, тому будь-які зміни до умов
договору № 08/04-01 від 08.04.13 повинні
бути укладені у письмовій формі.

Постанова в частині відмови в
первісному позові обґрунтована
посиланнями на те, що діючим
законодавством не передбачено такого
правового наслідку невиконання
зобов'язання з попередньої оплати, як
стягнення цієї оплати з покупця товару.

У касаційній скарзі ТОВ "ТРИЕМ",
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
а саме: ст. 20 ГК України, ст.ст. 11, 16,
509, 538, 629, 693 ЦК України та ст. 43 ГПК
України, просить скасувати
постановлені у справі судові акти в
частині відмови в задоволенні
первісного позову та постановити нове
рішення про його задоволення.

Розглянувши матеріали справи і доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права
у вирішенні даного спору, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню, з таких
підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та вбачається з матеріалів
справи, 08.04.13 між позивачем
(постачальником) та відповідачем
(покупцем) був укладений договір №
08/04-01, згідно якого постачальник
зобов'язався на умовах попередньої
оплати передати покупцю у власність
алюмінієвий профіль, а покупець -
прийняти товар та здійснити його
оплату на встановлених договором
умовах.

Пунктом 2 договору сторони погодили, що
ціна за одиницю товару (по кожній
позиції), загальна кількість товару та
загальна вартість партії товару, умови
та строки поставки вказуються у
Специфікації, яка є невід'ємною
частиною цього договору.

Товар поставляється партіями на умовах
EXW - франко-завод (м. Київ) у строк,
зазначений у Специфікації на
відповідну партію товару. Покупець
зобов'язаний забезпечити самовивіз
товару на умовах EXW - франко-завод
(м. Київ) протягом 10 днів з дати
отримання повідомлення про готовність
товару для вивозу (п. 4 договору).

Згідно з п. 5 договору розрахунки за цим
договором здійснюються в національній
валюті України шляхом перерахування
грошових коштів на розрахунковий
рахунок постачальника в такому
порядку:

- протягом 5-ти календарних днів з
моменту отримання рахунку-фактури
покупець зобов'язаний внести
передоплату в розмірі 50 % від загальної
суми даного рахунку-фактури;

- протягом 5-ти календарних днів
покупець зобов'язаний провести
остаточний розрахунок з моменту
отримання письмового повідомлення
постачальника про готовність партії до
відвантаження.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 ЦК України
договір є однією з підстав виникнення
зобов'язань та є обов'язковим для
виконання сторонами.

За приписами ст. 526 ЦК України та ст. 193
ГК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно п. 1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судами встановлено, що 08.04.13 сторонами
була підписана Специфікація № 1 згідно
якої відповідач зобов'язався поставити
позивачу профіль алюмінієвий ЕФТ-3-14 L=4
280 мм у кількості 2 667 шт. за ціною 193,77
грн. за одиницю (без ПДВ). Загальна ціна
товару з урахуванням ПДВ склала
620 141,51 грн., строк поставки - 21 р.д. з
моменту зарахування передоплати на
розрахунковий рахунок постачальника
(а.с. 28).

09.04.13 ТОВ "ТРИЕМ" виставив відповідачу
рахунок-фактуру № СФ-0409001 на загальну
суму 620 141,51 грн., згідно якого, з
врахуванням п. 5 договору, відповідачем
протягом 5 календарних днів підлягало
сплаті 50 % від загальної суми рахунку,
що становить 310 070,75 грн., проте останнім
12.04.13 здійснено оплату по рахунку лише
частково в сумі 31 158,22 грн.

05.06.13 постачальник здійснив поставку
покупцю профілю алюмінієвого ЕФТ-3-14 L=4
280 мм у кількості 107 шт. на суму 24 880,07
грн., що підтверджується наявною в
матеріалах справи копією видаткової
накладної № РН-0605001.

Приписами ч. 1 ст. 693 ЦК України
унормовано, що якщо договором
встановлений обов'язок покупця
частково або повністю оплатити товар
до його передання продавцем (попередня
оплата), покупець повинен здійснити
оплату в строк, встановлений
договором.

У разі невиконання покупцем обов'язку
щодо попередньої оплати товару
застосовуються положення статті 538
цього Кодексу, згідно якої у разі
невиконання однією із сторін у
зобов'язанні свого обов'язку або за
наявності очевидних підстав вважати,
що вона не виконає свого обов'язку у
встановлений строк (термін) або виконає
його не в повному обсязі, друга сторона
має право зупинити виконання свого
обов'язку, відмовитись від його
виконання частково або в повному
обсязі. У разі виконання обов'язку
однією із сторін, незважаючи на
невиконання другою стороною свого
обов'язку, друга сторона повинна
виконати свій обов'язок.

З правового аналізу зазначеної норми
права слідує, що у постачальника
виникає право вимоги оплати товару
лише у разі виконання свого обов'язку з
поставки товару, незважаючи на
невиконання покупцем свого обов'язку з
внесення передоплати в розмірі 50 % від
загальної суми виставленого
постачальником рахунку-фактури.

Таким чином, діючим законодавством не
передбачено такого правового наслідку
невиконання зобов'язання з попередньої
оплати, як стягнення цієї оплати з
покупця товару.

З вказаних обставин правильно виходив
суд апеляційної інстанції відмовляючи
в задоволенні первісного позову.

Щодо вимог за зустрічним позовом, слід
зазначити наступне.

Задовольняючи зустрічний позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
сторони на підставі усної домовленості
змінили умови договору щодо
виготовлення постачальником пробної
партії товару у кількості 134 шт. та
оплати його вартості у розмірі 5 % від
суми, визначеної у Специфікації, що
становить 31 158,22 грн. та підтверджується
листом позивача № 17/05-01 від 17.05.13.

Невиконання постачальником умов усної
домовленості стало підставою для
розірвання місцевим господарським
судом договору № 08/04-01 від 08.04.13 через
його істотне порушення ТОВ "ТРИЕМ", та
для повернення решти попередньої
оплати в сумі 6 278,15 грн. та стягнення
пені за несвоєчасну поставку товару в
сумі 36,12 грн.

Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна
або розірвання договору вчиняється в
такій самій формі, що й договір, що
змінюється або розривається, якщо інше
не встановлено договором або законом
чи не випливає із звичаїв ділового
обороту.

Пунктом 13 договору № 08/04-01 від 08.04.13
сторони узгодили, що додаткові угоди до
цього договору є його невід'ємною
частиною і мають юридичну силу у разі,
якщо вони викладені у письмовій формі,
підписані сторонами і скріплені їх
печатками.

За таких обставин, встановивши, що між
сторонами договору в письмовій формі
зміни до договору щодо кількості,
вартості та строків поставки не
вносились, суд апеляційної інстанції
дійшов правильних висновків про
відсутність правових підстав для
розірвання укладеного між сторонами у
справі договору та стягнення з
відповідача вартості оплаченого та не
поставленого товару, а також пені за
порушення строків поставки товару.

Натомість, суд першої інстанції не
надав належної правової оцінки п. 13
договору № 08/04-01 від 08.04.13 та дійшов
помилкових висновків про можливість
внесення змін до договору шляхом усної
домовленості на підставі ч. 1 ст. 181 ГК
України, яка допускає укладання
договору у спрощений спосіб, що
вплинуло на правильність вирішення
спору за первісним та за зустрічним
позовами.

Враховуючи викладене, судом
апеляційної інстанції на підставі
встановлених фактичних обставин,
з'ясовано дійсні права і обов'язки
сторін та правильно застосовано
матеріальний закон, що регулює спірні
правовідносини.

Доводи касаційної скарги про наявність
правових підстав для стягнення з
відповідача 278 912,53 грн. попередньої
оплати, не заслуговують на увагу суду,
оскільки спростовуються вище
викладеним та ґрунтуються на
неправильному тлумаченні скаржником
приписів ч.ч. 3, 4 ст. 538 та ч. 1 ст. 693 ЦК
України.

Суд дав оцінку наявним у справі доказам
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, що
відповідає вимогам ст. 43 ГПК України,
переоцінка доказів, відповідно до
ст. 1117 ГПК України, не входить до
повноважень суду касаційної інстанції.

Постанова апеляційного господарського
суду прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального
законодавства, доводи касаційної
скарги правильності викладених у ній
висновків не спростовують, в зв'язку з
чим підстав для зміни чи скасування
законного та обґрунтованого судового
акту колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "ТРИЕМ"
залишити без задоволення.

2. Постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 04
грудня 2013 року у справі № 908/2845/13
залишити без змін.

Головуючий суддя:
Н.Г.Дунаєвська

Судді:
Л.А. Гольцова

Н.І. Мележик