ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року Справа № 5010/1112/2012-20/62

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіДобролюбової
Т.В.,суддівГоголь Т.Г. (доповідач), Швеця
В.О. розглянувши у відкритому судовому
засіданні за участю представників
сторін: позивача, відповідача: не
з'явились, повідомлені належно,
касаційну скаргуВиконавчого комітету
Калуської міської радина
ухвалуЛьвівського апеляційного
господарського судувід05.12.13у
справі№5010/1112/2012-20/62 Господарського
суду Івано-Франківської областіза
позовомВиконавчого комітету Калуської
міської радидоПриватного підприємця
ОСОБА_4простягнення заборгованості

Виконавчий комітет Калуської міської
ради звернувся до Господарського суду
Івано-Франківської області з позовом (з
урахуванням змін) про стягнення з
Приватного підприємця ОСОБА_4 103939 грн.
заборгованості, 6340,28 грн. інфляційних
втрат, 5262,45 грн. - 3% річних. Позивач
наголошував на несплаті відповідачем
спірної суми пайового внеску на
розвиток інженерно-транспортної і
соціальної інфраструктури міста
згідно з договором №7/10-і від 26.04.10.

Рішенням Господарського суду
Івано-Франківської області від 01.11.12
(суддя Кобецька С.М.) позов задоволено
частково. Стягнуто з відповідача на
користь позивача 103939 грн.
заборгованості, 6340,28 грн. грн.
інфляційних втрат та 5258,13 грн. - 3%
річних. Господарський суд виходив з
факту несплати відповідачем в
обумовлені договором строки пайового
внеску за договором №7/10-і від 26.04.10. У
стягненні 4,32 грн. - 3% річних відмовлено
через помилковість здійсненого
позивачем розрахунку річних.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 06.03.13 (судді:
Бойко С.М., Бонк Т.Б, Марко Р.І.)
перевірене рішення місцевого
господарського суду скасовано. У
позові відмовлено. Апеляційний
господарський суд виходив з того, що
спірним договором встановлено
повторне зобов'язання відповідача
сплатити інвестиційний внесок за один
і той самий об'єкт будівництва. Крім
того, суд апеляційної інстанції
врахував і те, що постановою
Львівського апеляційного
господарського суду від 26.02.13 у справі
№5010/1367/2012-18/53 спірний договір №7/10-і від
26.04.10 було визнано недійсним.

Зазначена постанова суду апеляційної
інстанції за касаційною скаргою
Виконавчого комітету Калуської
міської ради була переглянута Вищим
господарським судом України та
постановою від 16.05.13 залишена без змін.

Виконавчий комітет Калуської міської
ради 04.11.13 звернувся до Львівського
апеляційного господарського суду із
заявою про перегляд постанови
Львівського апеляційного
господарського суду від 06.03.13 за
нововиявленими обставинами, в якій
просив скасувати зазначену постанову,
а рішення Господарського суду
Івано-Франківської області від 01.11.12
залишити без змін. При цьому, скаржник,
як на нововиявлені обставини,
посилався на те, що постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 26.02.13 у справі
№5010/1367/2012-18/53, якою визнано недійсним
договір №7/10-і від 26.04.10, було скасовано
постановою Вищого господарського суду
України від 03.06.13 із направленням
справи на новий розгляд.

Львівський апеляційний господарський
суд ухвалою від 05.12.13 (судді: Малех І.Б.,
Желік М.Б., Кузь В.Л.) відмовив у
задоволенні заяви Виконавчого
комітету Калуської міської ради про
перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Львівського
апеляційного господарського суду від
06.03.13 та залишив без змін цю постанову.
Суд апеляційної інстанції виходив з
того, що наведені скаржником обставини
не є нововиявленими в розумінні
приписів статті 112 Господарського
процесуального кодексу України.

Виконавчий комітет Калуської міської
ради звернувся з касаційною скаргою до
Вищого господарського суду України, в
якій просить скасувати ухвалу
Львівського апеляційного
господарського суду від 05.12.13 і
постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 06.03.13, та
залишити без змін рішення
Господарського суду
Івано-Франківської області від 01.11.12.
Скаржник не погоджується та вважає
помилковим висновок апеляційного
господарського суду про відсутність
нововиявлених обставин.

Від відповідача відзиву на касаційну
скаргу не отримано.

Вищий господарський суд України,
заслухавши доповідь судді Гоголь Т.Г.,
переглянувши матеріали справи та
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом
приписів процесуального
законодавства, відзначає наступне.

Як убачається з матеріалів справи,
предметом даного судового розгляду є
вимога Виконавчого комітету Калуської
міської ради про стягнення з
Приватного підприємця ОСОБА_4 103939 грн.
пайового внеску на розвиток
інженерно-транспортної і соціальної
інфраструктури міста згідно з
договором №7/10-і від 26.04.10, 6340,28 грн.
інфляційних втрат, 5262,45 грн. - 3% річних.
Рішенням Господарського суду
Івано-Франківської області від 01.11.12 ці
вимоги були задоволені частково.
Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 06.03.13 вказане
рішення скасовано та відмовлено у
позові. Як вже зазначалося, відмовляючи
у позові, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що за укладеним і
виконаним сторонами іншим договором
відповідачем вже було сплачено пайовий
внесок на розвиток
інженерно-транспортної і соціальної
інфраструктури міста Калуш. Спірним
договором №7/10-і від 26.04.10, як установив
суд апеляційної інстанції, встановлено
повторне зобов'язання відповідача зі
сплати інвестиційного внеску за один і
той самий об'єкт будівництва. Поза тим,
суд врахував і те, що постановою
Львівського апеляційного
господарського суду від 26.02.13 у справі
№5010/1367/2012-18/53 спірний договір №7/10-і від
26.04.10 було визнано недійсним. Як
убачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до апеляційного
господарського суду із заявою про
перегляд постанови Львівського
апеляційного господарського суду від
06.03.13 за нововиявленими обставинами. В
якості нововиявлених обставин він
посилався на факт скасування постанови
Львівського апеляційного
господарського суду від 26.02.13 у справі
№5010/1367/2012-18/53 про визнання недійсним
договору №7/10-і від 26.04.10. Відповідно до
статті 112 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд може переглянути
прийняте ним судове рішення, яке
набрало законної сили, за
нововиявленими обставинами.
Підставами для перегляду судових
рішень господарського суду за
нововиявленими обставинами є, зокрема,
скасування судового рішення, яке стало
підставою для ухвалення рішення чи
постановлення ухвали, що підлягають
перегляду. Перегляд судового рішення
за нововиявленими обставинами є
окремою процесуальною формою судового
процесу, яка визначається юридичною
природою цих обставин. До
нововиявлених обставин відносяться
матеріально-правові факти, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші факти, які мають
значення для правильного вирішення
спору. Необхідними ознаками
нововиявлених обставин є, по-перше, їх
наявність на час розгляду справи,
по-друге, те, що ці обставини не могли
бути відомі заявникові на час розгляду
справи, по-третє, істотність даних
обставин для даної справи (тобто коли
врахування їх судом мало б наслідком
прийняття іншого судового рішення, ніж
те, яке було прийняте). Нововиявлені
обставини за своєю юридичною суттю є
фактичними даними, що в установленому
порядку спростовують факти, які було
покладено в основу судового рішення. Як
вже зазначалося, заявник, як на
нововиявлені обставини, посилався на
скасування постанови Львівського
апеляційного господарського суду від
26.02.13 у справі №5010/1367/2012-18/53, котра, на
його думку, була підставою для
ухвалення судового акта, що підлягає
перегляду. Між тим, апеляційний
господарський суд встановив, що
зазначений судовий акт не встановлює
обставин, які можна було б розцінити як
нововиявлені у розумінні приписів
статті 112 Господарського
процесуального кодексу України та не
може впливати на юридичну оцінку
обставин, здійснену судом у судовому
рішенні, що переглядається, позаяк в
його основу були покладені також інші
установлені факти та мотиви. Як
установив апеляційний господарський
суд, відповідачем було вже сплачено
пайовий внесок у розвиток соціальної
інфраструктури міста Калуша за іншим
договором про залучення коштів
інвесторів на розвиток
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури міста Калуша. Установив
суд апеляційної інстанції і те, що
спірним договором №7/10-і від 26.04.10 було
встановлено повторне зобов'язання
відповідача сплатити інвестиційний
внесок за один і той самий об'єкт
будівництва на пл. Героїв у м. Калуш. За
таких встановлених обставин,
апеляційний господарський суд визнав
необґрунтованим стягнення з
відповідача вже сплаченого ним
пайового внеску. Відтак, як установив
апеляційний господарський суд,
ухвалене у справі №5010/1367/2012-18/53 судове
рішення не було виключною і єдиною
підставою для прийняття постанови, що
переглядається за нововиявленими
обставинами. Згідно з приписами статті
1117 Господарського процесуального
кодексу України, переглядаючи у
касаційному порядку судові рішення,
касаційна інстанція на підставі
встановлених фактичних обставин
справи перевіряє застосування судом
першої чи апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.
Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.
Доводи, викладені в касаційній скарзі
не можуть бути підставою для
скасування ухвали апеляційного
господарського суду, оскільки не
спростовують викладеного.

З огляду на зазначене, відсутні
підстави для скасування переглянутої
ухвали у справі та задоволення
касаційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Ухвалу Львівського апеляційного
господарського суду від 05.12.13 у справі
№5010/1112/2012-20/62 залишити без змін.

Касаційну скаргу Виконавчого комітету
Калуської міської ради - без
задоволення.

Головуючий
Т.Добролюбова

Судді
Т.Гоголь

В.Швець