ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
УХВАЛА

20.03.2014 № 02-21/ 901/999/14

Суддя Колосова Г.Г., розглянувши
матеріали

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

до Алуштинської міської ради

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся до Господарського суду
Автономної Республіки Крим з позовом
до Алуштинської міської ради, в якому
просить суд визнати право власності на
самовільно зведені об'єкти.

Розглянувши зазначену позовну заяву
суд дійшов висновку, що вона підлягає
поверненню позивачу без розгляду з
наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
57 Господарського процесуального
кодексу України до позовної заяви
додаються документи, які
підтверджують, зокрема, сплату
судового збору у встановлених порядку
і розмірі.

Статтею 1 Закону України «Про судовий
збір» визначено, що судовий збір - збір,
що справляється на всій території
України за подання заяв, скарг до суду,
а також за видачу судами документів і
включається до складу судових витрат.

Відповідно до статті 4 Закону України
«Про судовий збір» судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру - 2
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат (підпункт 1 пункту 2
частини 2 статті 4 Закону України «Про
судовий збір»).

Відповідно до пункту 2.2.1. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України №7 від 21.02.2013 «Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України» судовий збір з позовної заяви
про визнання права власності на майно,
витребування або повернення майна (в
тому числі в зв'язку з вимогами,
заснованими на приписах частини п'ятої
статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу
України тощо) визначається з
урахуванням вартості спірного майна,
тобто як зі спору майнового характеру.
При цьому суд не повинен визначати
вартість майна за відповідними
вимогами, оскільки за змістом пункту 3
частини другої статті 54 і статті 55 ГПК
такий обов'язок покладається на
позивача.

Позивачем до позовної заяви додано
докази оплати судового збору, а саме
платіжне доручення №59 від 19.03.2014 у
розмірі 120,00 грн.

Таким чином, до поданої позовної заяви
позивачем не надано доказів сплати
судового збору у встановленому законом
розмірі.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті
63 Господарського процесуального
кодексу України, суддя повертає
позовну заяву і додані до неї документи
без розгляду, якщо не подано доказів
сплати судового збору у встановлених
порядку та розмірі.

Таким чином, поданий до суду позов
підлягає поверненню Фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 без розгляду.

Відповідно до частини 3 статті 63
Господарського процесуального кодексу
України, повернення позовної
заяви не перешкоджає повторному
зверненню з нею до господарського суду
в загальному порядку після усунення
допущенного порушення.

Керуючись пунктом 4 частини 1 статті 63,
статтею 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути Фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 без розгляду.

Додаток: матеріали позовної заяви на 17
аркушах повернути на адресу позивача.

Суддя Г.Г.
Колосова