м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 916/3264/13 12.03.14За позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

До Публічного
акціонерного товариства "Судноплавна
компанія "Укррічфлот"

Про стягнення 83 449,28 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники сторін

Від позивача: ОСОБА_2 (дов. від
11.02.2014)

Від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні 12.03.2014 відповідно
до положень ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Одеської
області з позовною заявою звернулась
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
"Судноплавна компанія "Укррічфлот" в
особі Філії "Вилківська
ремонтно-експлуатаційна база флоту"
про стягнення 83 449,28грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на
думку позивача, відповідач не виконав
взяті на себе зобов'язання за договором
№ 84/3 від 30.03.2012 на виконання ремонтних
робіт на судні та договором № 115/,3 від
03.05.2012 на виконання ремонтних робіт на
судні, внаслідок чого у останнього
з'явилась заборгованість перед
позивачем в розмірі 83 449, 28 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської
області від 27.11.2013 порушено провадження
у справі № 916/3264/13.

Ухвалою Господарського суду Одеської
області № 916/3264/13 від 08.01.2014 на підставі
ч. 1 ст. 17 Господарського процесуального
кодексу України справу за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
"Судноплавна компанія "Укррічфлот" в
особі Філії "Вилківська
ремонтно-експлуатаційна база флоту"
про стягнення 83 449,28 грн. передано за
підсудністю до Господарського суду
міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 20.01.2014 суддя Лиськов М.О.
прийняв справу №916/3264/13 до свого
провадження та призначив розгляд
справи на 03.02.2014.

08.01.2014 через канцелярію Господарського
суду Одеської області від позивача
надійшла заява про уточнення розміру
позовних вимог.

Вказана заява обґрунтована тим, що у
зв'язку з частковою сплатою суми боргу
в сумі 15 663,25 грн., позовні вимоги
становлять 68 225,63 грн., з яких 60 000грн. -
основний борг, 4 903, 70 грн. - пеня, 3 121,93
грн. - сума 3 % річних.

Заява про уточнення позовних вимог
надійшла до початку розгляду справи по
суті, а отже на підставі ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України подальший розгляд справи
відбуватиметься з урахування вказаної
заяви.

Окрім того відповідачем заявлено
клопотання про роз'єднання позовних
вимог у зв'язку з тим, що вони
ґрунтуються на різних договорах, а саме
договором № 84/3 від 30.03.2012 на виконання
ремонтних робіт на судні та договором
№ 115/,3 від 03.05.2012 на виконання ремонтних
робіт на судні.

Суд вважає клопотання не обґрунтованим
та неналежним чином мотивованим, а отже
являється таким що не підлягає
задоволенню, оскільки за вказаними
договорами виступають ті ж самі
сторони, предмети вказаних договорів
випливають із одних правовідносин, а
отже не підлягають роз'єднанню.

В судове засідання, призначене на
03.02.2014, представник відповідача не
з'явився, однак через канцелярію суду
подав клопотання про відкладення
розгляду справи. Суд задовольнив його.

В судове засідання, призначене на
03.02.2014, представник позивача не
з'явився, причин не явки суд не
повідомив, хоча про час та місце
розгляду справи, був належним чином
повідомлений.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 03.02.2014 розгляд справи було
відкладено на 17.02.2014.

14.02.2014 від представника відповідача до
суду надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи.

В судове засідання, призначене на
17.02.2014, представник відповідача не
з'явився, однак через канцелярію суду
подав клопотання про відкладення
розгляду справи.

Судом вказане клопотання було
задоволено.

В судове засідання, призначене на
17.02.2014, представник позивача в судове
засідання з'явився та надав пояснення.

Ухвалою суду від 17.02.2014 у справі №916/3264/13
розгляд справи відкладено на 26.02.2014 на
підставі ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України.

В судове засідання, призначене на
26.02.2014, з'явився представник позивача та
підтримав позовні вимоги в повному
обсязі.

В судове засідання, призначене на
26.02.2014, представник відповідача не
з'явився, причин не явки суд не
повідомив, хоча про час та місце
розгляду справи, був належним чином
повідомлений.

Ухвали суду, позовна заява надсилались
відповідачу на юридичну адресу
підприємства згідно відомостей
єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
(довідка з ЄДРПОУ наявна в матеріалах
справи). У відповідності з положеннями
п. 3.6 Роз'яснення Вищого арбітражного
суду України "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України" від
18.09.1997 особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце її розгляду судом, якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.

Пунктом 11 "Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від
15.03.2007р. (2.04.2009р.)" передбачено, що до
повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб
-учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, на підставі статті
75 Господарського процесуального
кодексу України справа може бути
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті.

У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Клопотання щодо фіксації судового
процесу учасниками процесу не
заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд
справи здійснювався без застосуванням
засобів технічної фіксації судового
процесу у відповідності до статті 811
Господарського процесуального кодексу
України.

Зважаючи на достатність в матеріалах
справи доказів, необхідних для повного
та об'єктивного вирішення справи,
розгляд справи відбувся з урахуванням
положень ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України за
наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.03.2012 року між позивачем та
відповідачем укладений договір за № 84/3
на виконання ремонтних робіт на судні.

За своєю правовою природою укладений
між сторонами Договір є договором
підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного
кодексу України за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

13.04.2012 сторонами було укладено
додаткову угоду №1 до договору № 84/3 від
30.03.2012 в зв'язку із збільшенням об'єму
ремонтних робіт. За умовами договору
відповідач, як замовник, зобов'язаний
оплатити 30% від попередньої вартості
ремонтних робіт протягом 3-х
банківських днів з моменту підписання
договору № 84/3 від 30.03.2012, наступний
платіж, у розмірі 30% від попередньої
вартості ремонтних робіт, відповідач
зобов'язаний оплатити протягом 3-х
банківських днів з моменту підписання
Акту виконаних робіт; кінцевий платіж,
відповідач повинен був сплатити
протягом 30 банківських днів з моменту
підписання Акту виконання робіт і
Виконавчої ремонтної відомості, при
цьому датою виконання робіт вважається
дата, вказана у відповідному акті.

30.04.2012 підписано сторонами без
зауважень Акт виконаних робіт та
Виконавчу ремонтну відомість на суму 104
870,00 грн. на виконання договору № 84/3 від
30.03.2012 року та додаткової угоди № 1 від
13.04.2012.

Порядок розрахунку за виконані роботи
визначено пунктом 3.1 договору, за
умовами аних застережень (замовник) -
ПАТ «Судноплавна компанія
«Укррічфлот», в особі Філії
«Вилківська ремонтно-ксплуатаційна
база флоту», зобов'язане провести всі
розрахунки на протязі 30 банківських
днів моменту підписання акту виконаних
робіт. Втім, розрахунки за виконані
роботи в повному обсязі не були
проведені.

Після отримання претензії про
проведення розрахунків за виконані
роботи від 22.10.2012 відповідач
запропонував підписати угоду про
реструктуризацію боргу.

06.12.2012 була укладена угода № 241/3 про
реструктуризацію заборгованості за
Договором №84/3 від 30 березня 1012 року.

Враховуючи те, що була підписана угода
про реструктуризацію, відповідач все
одно порушив графік платежів за
виконані роботи. За весь час відповідач
розрахувався частково, сплативши 84953,75
грн. Станом на день звернення до суду
розмір основної заборгованості
складає 19 916,25 грн.

Крім того 03.05.2012, між позивачем та
відповідачем був укладений ще один
договір за № 115/3 на виконання ремонтних
робіт на судні.

13.07.2012р. сторонами було укладено
додаткову угоду №1 до договору № 115/3
від 03.05.2012 в зв'язку із зменшенням об'єму
робіт. За умовами договору відповідач,
як замовник, зобов'язаний оплатити 30%
від попередньої вартості виконаних
ремонтних робіт протягом 3-х
банківських днів з моменту підписання
договору № 115/3 від 03.05.2012, наступний
платіж, у розмірі 30% від попередньої
вартості ремонтних робіт, відповідач
зобов'язаний оплатити протягом 3-х
банківських днів з моменту підписання
Акту виконаних робіт; кінцевий платіж,
відповідач повинен був сплатити
протягом 30 банківських днів з моменту
підписання Акту виконаних робіт і
Виконавчої ремонтної відомості, при
цьому датою виконання робіт вважається
дата, вказана у відповідному акті.

13.07.2012 на виконання договору № 115/3 від
03.05.2012 та додаткової угоди №1 від 13.07.2012
до договору сторонами підписаний Акт
виконаних робіт та Виконавча ремонтна
відомості на суму 82 302,00 грн. Акт
підписаний сторонами без зауважень.

Порядок розрахунку за виконані роботи
визначено пунктом 3.1 договору, за
умовами даних застережень (замовник)
ПАТ «Судноплавна компанія
«Укррічфлот», в особі Філії
«Вилківська ремонтно- експлуатаційна
база флоту», зобов'язане провести всі
розрахунки на протязі 30 банківських
днів після підписання Акту виконаних
робіт. Втім, розрахунки за виконані
роботи в повному обсязі не були
проведені.

Після направлення претензії про
проведення розрахунків за виконані
роботи від 22.10.2012 відповідач
запропонував підписати угоду про
реструктуризацію боргу.

Між сторонами була укладена угода № 242/3
від 06.12.2012. про реструктуризацію
заборгованості за Договором №115/3 від
03.05.2012.

Враховуючи те, що була підписана угода
про реструктуризацію, відповідач все
одно порушив графік платежів за
виконані роботи. За весь час відповідач
розрахувався частково, сплативши 26 555
грн. Станом на день звернення до суду
розмір основної заборгованості
складає 55 747 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 931 Цивільного
кодексу України розмір плати
експедиторові встановлюється
договором транспортного
експедирування, якщо інше не
встановлено законом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 193 Господарського кодексу
України передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином та відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного
кодексу України, є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу
України боржник зобов'язаний виконати
всій обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідачем була проведена часткова
оплата суми боргу в сумі 15 663,25 грн.,
таким чином позовні вимоги становлять
60 000 грн. основний борг.

Таким чином судом встановлено факт
наявності порушень відповідачем
взятих на себе господарських
зобов'язань.

Окрім того позивач просить стягнути з
відповідача 4 903,70 грн. пені в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за
кожний день прострочки, що встановлено
п.6.3 Договорів.

Відповідно до ст. 230 Господарського
кодексу України, штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного
кодексу України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України, штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Розмір штрафних санкцій передбачений
ст. 231 Господарського кодексу України.
Згідно ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу
України, у разі якщо розмір штрафних
санкцій законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу
України, штрафні санкції за порушення
грошових зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу
України нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня коли
зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період за який сплачується
пеня.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд перевіривши розрахунок позивача,
встановив, що сума яку позивач заявляє
до стягнення не виходить за межі суми
пені розрахованої судом, а отже з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню сума пені в розмірі
4 903,70 грн.

Також, позивач на підставі п. 2 ст. 625
Цивільного Кодексу України просить суд
стягнути з відповідача на свою користь
3 121,93 грн. 3 відсотків річних
нарахованих на суму боргу за весь час
прострочення.

Оскільки вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача 3 % річних
ґрунтуються на законі, а відповідач є
таким що прострочив виконання
грошового зобов'язання, позовні вимоги
позивача в частині стягнення 3 % річних
підлягають задоволенню відповідно до
наведеного в позовній заяві
розрахунку. При здійсненні перевірки
розрахунку 3 % річних нарахованих
позивачем, судом встановлено, що ним не
правильно здійснено розрахунок.

Суд перерахував розмір 3 % річних:

За договором № 84/3 від 30.03.2012 оплата мала
бути здійснення протягом 30 днів з
моменту підписання акту виконаних
робіт, такий акт був підписаний 30.04.2012, а
отже останній день сплати є 31.05.2012, а
отже 3 % річних складає :

Розрахунок процентів

Сума боргу (грн)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір процентів
річнихЗагальна сума
процентів19916.2531.05.2012 - 07.11.20135263 %861.04Таким
чином, загальна сума процентів за
договором № 84/3 від 30.03.2012 складає 861.04
грн.

За договором № 115/3 від 03.05.2012 оплата
мала бути здійснення протягом 30 днів з
моменту підписання акту виконаних
робіт, такий акт був підписаний 13.07.2012, а
отже останній день сплати є 13.08.2012, а
отже 3 % річних складає :

Розрахунок процентів

Сума боргу (грн)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір процентів
річнихЗагальна сума процентів5574713.08.2012
- 07.11.20134523 %2071.04Таким чином, загальна
сума процентів за договором складає
2071.04 грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги позивача підлягають частковому
задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті
судового збору пропорційно розміру
задоволених вимог відповідно до
положень статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладаються на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
ст. ст. 4, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного Акціонерного
Товариства "Судноплавна компанія
"Укррічфлот" (04071, м.Київ, вулиця
Електриків, будинок 8; ідентифікаційний
код: 00017733) в особі філії "Вилківська
ремонтно-експлуатаційна база флоту"
(Код ЄДРПОУ ВП: 25828094; 68355, Одеська обл.,
Кілійський район, місто Вилкове, вулиця
Придунайська, будинок 3) з будь-якого
рахунку виявленого державним
виконавцем під час виконання рішення
на користь Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (68600, АДРЕСА_1; ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) 60 000 (чотирнадцять
шістдесят тисяч) грн. 00 коп. - основного
боргу, 2 932 (дві тисячі дев'ятсот
тридцять дві) грн. 08 коп. - 3 % річних, 4 903
(чотири тисячі дев'ятсот три) грн. 70 коп.
- пені та 1 715 (одна тисяча сімсот
п'ятнадцять) грн. 68 коп. - суму судового
збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

4. Копію рішення направити сторонам.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 17.03.2014

Суддя
М.О. Лиськов