м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/904/14 03.03.14

Господарський суд міста Києва у складі
головуючого судді Головіної К.І., при
секретарі судового засідання
Крапивній А.М., розглянувши матеріали
справи

за позовною заявою Товариства з
обмеженою відповідальністю "Р.Е.Й.В. -
сервіс"

до Публічного акціонерного товариства
"БМ Банк"

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Р.Е.Й.В."

про визнання припиненим договору
поруки № 22/2007/DC-2 від 16.03.2007 р.

за участю представників:

від позивача : Денис А.І. - представник
за довіреністю б/н від 31.01.2014 р. від
відповідача: Порало Т.І. - представник
за довіреністю № 05/212 від 24.12.2013 р. від
третьої особи: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва
звернулось Товариство з обмеженою
відповідальністю "Р.Е.Й.В. - сервіс" з
позовом до Публічного акціонерного
товариства "БМ Банк" про визнання
припиненим договору поруки № 22/2007/DC-2
від 16.03.2007 р.

Підставою для визнання договору
припиненим позивач зазначає ч. 4 ст. 559
ЦК України та посилається на те, що
відповідач, як кредитор, протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явив вимоги до поручителя, а тому
оспорюваний договір є припиненим.

У позові просить суд визнати
припиненим договір поруки № 22/2007/DC-2 від
16.03.2007 р., укладений між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Р.Е.Й.В. -
сервіс" та Публічним акціонерним
товариством "БМ Банк" в якості
забезпечення виконання зобов'язань за
договором невідновлюваної кредитної
лінії № 2007-22/DC від 16.03.2007 р.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 13.02.2014 р. до участі у справі
залучено третю особу, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача - Товариство з
обмеженою відповідальністю "Р.Е.Й.В.".

У судовому засіданні представник
позивача підтримав та обґрунтував
позовні вимоги, подав додаткові
письмові пояснення, які за своєю суттю
є заявою про додаткові підстави для
позову, в яких позивач просив визнати
припиненим договір поруки ще й за ч. 1
ст. 559 ЦК України.

Зазначені додаткові пояснення
долучені до матеріалів справи, але не
розглядалися судом, оскільки оцінені
як заява про зміну підстав позову, яка
подана після початку розгляду справи
по суті, тобто з порушенням вимог
процесуального закону (ч. 4 ст. 22 ГПК
України).

Присутній в судовому засіданні
представник відповідача проти позову
заперечив, вказав, що в договорі поруки
визначено строк припинення поруки із
вказівкою на подію, а саме: повне
виконання позичальником своїх
обов'язків, передбачених основним
зобов'язанням, що виключає підстави для
застосування до спірних правовідносин
ч. 4 ст. 559 ЦК України. Просив відмовити в
задоволенні позову.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача - Товариства
з обмеженою відповідальністю "Р.Е.Й.В." в
судове засідання не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив,
належним чином був повідомлений про
дату, час та місце розгляду справи.
Подав через канцелярію суду письмові
пояснення, в яких просив позов
задовольнити з підстав, визначених
позивачем.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши
наявні в матеріалах справи докази, суд
вважає, що позовні вимоги задоволенню
не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.03.2007 р. між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Р.Е.Й.В." (позичальник)
та Публічним акціонерним товариством
"БМ Банк" (банк) було укладено договір
невідновлювальної кредитної лінії №
2007-22/DC (надалі - договір кредиту).

Відповідно до п. 1.1 договору кредиту
банк зобов'язується надавати на умовах
цього договору, а позичальник
зобов'язується отримувати, належним
чином використовувати та повернути в
передбачені цим договором строки
кредит в сумі, що не перевищує 1000000,00
(один мільйон) євро 00 євроцентів (ліміт
кредитування).

Згідно з п. 1. 4 договору кредит
надається в строк до 02 березня 2010 року.

Відповідно до п. 10.1 договору цей
договір набуває чинності з моменту
його підписання та діє до повного
виконання сторонами взятих на себе
зобов'язань цього договору.

У подальшому до кредитного договору
були внесені зміни шляхом укладення
додаткового договору, відповідно до
якого повернення суми кредиту у
розмірі 928 000,00 євро має
відбутися в строк не пізніше 28.02.2013 р.
(додатковий договір № 18 від 30.03.2012 р.).

У судовому зсіданні встановлено, що в
якості забезпечення виконання
зобов'язань за вищевказаним кредитним
договором 16.03.2007 р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Р.Е.Й.В. -
сервіс" (поручитель), Публічним
акціонерним товариством "БМ Банк"
(кредитор) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Р.Е.Й.В." (боржник) був
укладений договір поруки № 22/2007/DC-2 від
16.03.2007 р. (далі - договір поруки).

Відповідно до п. 1.1 договору поруки
поручитель поручається перед
кредитором за своєчасне та повне
виконання боржником зобов'язання за
кредитним договором, а також
додатковими договорами до нього, що
укладені та можуть бути укладені у
майбутньому.

Згідно з п. 1.2 договору поруки у разі
порушення боржником зобов'язання за
кредитним договором боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.

Поручитель свідчить про свою
спроможність у випадку невиконання
боржником своїх зобов'язань по
кредитному договору у визначені
терміни виконати зобов'язання боржника
перед кредитором по кредитному
договору. Виконання вищевказаних
зобов'язань поручителем
забезпечується всім належним йому на
праві власності майном, на яке
кредитором може звернуто стягнення у
встановленому законодавством порядку
(п. 1.3 договору поруки).

Відповідно до п. 4.2 договору поруки
порука припиняється, зокрема, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
зобов'язань по кредитному договору не
пред'явить вимог до поручителя.

У судовому засіданні встановлено, що
позичальник - ТОВ "Р.Е.Й.В." порушило
умови договору невідновлювальної
кредитної лінії № 2007-22/DC від 16.03.2007 р. в
частині повної та своєчасної сплати
кредиту, у зв'язку з чим у нього та
позивача в силу договору поруки
утворилась заборгованість.

Також судом встановлено, що, оскільки
позичальник та його поручителі не
виконали умов кредитного договору
(основного зобов'язання), банк
звернувся в суд з позовом до останніх
про стягнення кредитної
заборгованості.

Вказані фактичні обставини справи
встановлені судом та сторонами не
заперечуються.

Предметом спору у даній справі є
наявність (відсутність) підстав для
визнання припиненим договору поруки,
передбачених ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Позивач вказує на те, що Публічне
акціонерне товариство "БМ Банк" не
реалізувало своє право на пред'явлення
вимоги до поручителя про виконання
порушеного зобов'язання протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання, а
тому в силу закону цей договір припинив
свою дію у зв'язку зі спливом вказаного
строку.

Відповідно до ч. 1 статті 553 ЦК України
за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Згідно із ч. 4 статті 559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

Відповідно до частини першої статті 251
ЦК України строком є певний період у
часі, зі спливом якого пов'язана дія чи
подія, яка має юридичне значення.

Як вже встановлено судом, у договорі
невідновлювальної кредитної лінії №
2007-22/DC від 16.03.2007 р. строк виконання
основного зобов'язання визначений як
строк повного повернення кредиту, що
спливає 28.02.2013 року (з урахуванням
додаткового договору № 18 від 30.03.2012 р.).

За таких обставин у Публічного
акціонерного товариства "БМ Банк"
виникло право пред'явити вимогу до
поручителя про виконання зобов'язання
боржника - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Р.Е.Й.В." щодо
повернення кредиту, починаючи з 01.03.2013
р. протягом наступних 6 місяців (тобто
до 01.09.2013 р.), як це передбачено пунктом
1.4 договору поруки.

З матеріалів справи вбачається та не
заперечується сторонами, що Публічне
акціонерне товариство "БМ Банк" в межах
вказаного строку - 23.08.2013 р. звернулося
до Тернопільського міськрайонного
суду Тернопільської області з позовом
до боржника та поручителів про
стягнення заборгованості за договором
невідновлювальної кредитної лінії
№ 2007-22/DC від 16.03.2007 р., який на даний час
розглядається судом.

На підставі викладеного суд приходить
до висновку, що ПАТ "БМ Банк",
звертаючись до поручителя - ТОВ
"Р.Е.Й.В.-сервіс" із позовом про
стягнення заборгованості за договором
невідновлювальної кредитної лінії №
2007-22/DC від 16.03.2007 р. в межах 6-місячного
строку із часу настання строку
виконання основного зобов'язання,
реалізувало своє право на звернення за
договором поруки відповідно до ч. 4 ст.
559 ЦК України.

Про такі висновки (що строк
пред'явлення кредитором вимоги до
поручителя про повернення отриманих у
кредит коштів має обчислюватися з
моменту настання строку погашення
зобов'язання) вказує й Постанова
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 р. "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин".

Так, відповідно до п. 24 вказаної
Постанови порука припиняється на
підставі ч. 4 статті 559 ЦК, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя. При вирішенні таких спорів
суд має враховувати, що згідно зі
статтею 526 ЦК зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору. Отже, якщо
кредитним договором не визначено інші
умови виконання основного
зобов'язання, то у разі неналежного
виконання позичальником своїх
зобов'язань за цим договором строк
пред'явлення кредитором до поручителя
вимоги про повернення отриманих у
кредит коштів має обчислюватися з
моменту настання строку погашення
зобов'язання згідно з такими умовами,
тобто з моменту настання строку
виконання зобов'язання у повному
обсязі або у зв'язку із застосуванням
права на повернення кредиту
достроково.

Доводи позивача про те, що строк
виконання основного зобов'язання був
продовжений до 28.02.2013 р. без його відома,
суд відхиляє з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1.1 договору поруки
позивач поручився перед банком за
своєчасне та повне виконання боржником
зобов'язання за кредитним договором, а
також додатковими договорами до нього,
що укладені та можуть бути укладені у
майбутньому.

А, виходячи з тлумачення термінів,
погоджених сторонами в договорі поруки
у окремому розділі, вбачається що
зобов'язання, за яке поручається
поручитель, - це зобов'язання боржника
перед банком, що випливає з кредитного
договору та усіх додаткових договорів,
додатків, змін та доповнень до нього, а
саме - здійснення погашення кредиту в
строк та на умовах визначених у
кредитному договорі; сплати процентів
за користування кредитом, у розмірах та
на умовах зазначених кредитному
договорі; штрафів, пені, комісійних
винагород в розмірі та в строки,
визначених кредитним договором, а
також інших платежів у розмірі та на
умовах, зазначених у кредитному
договорі.

При цьому строком виконання
зобов'язання є строки, що встановлені
кредитним договором. Поручителем, в
свою чергу, є сторона договору поруки,
яка бере на себе прямі зобов'язання
відповідати перед кредитором (банком)
по зобов'язаннях боржника, що витікають
з кредитного договору.

Таким чином, договором поруки сторони
погодили, що сума кредиту, процентна
ставка за користування кредитними
коштами та строки повернення кредиту
прямо передбачені умовами кредитного
договору.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового решту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 14 та ст. 204 Цивільного
кодексу України цивільні обов'язки
виконуються у межах, встановлених
договором або актом цивільного
законодавства. Правочин є правомірним,
якщо його недійсність прямо не
встановлена законом або якщо він не
визнаний судом недійсним.

Якщо договір не визнано недійсним в
судовому порядку, він має такі ж
правові наслідки, як і будь-який
дійсний договір, зокрема, є
обов'язковим для виконання його
сторонами (ст. 629 ЦК України).

З матеріалів справи не вбачається, а
судом не встановлено, що умови пункту 1.1
договору поруки, так само, як і умови
додаткового договору № 18 від 30.03.2012 р. в
частині строку повернення кредиту,
визнані судом недійсними.

Крім того, господарський суд вважає за
необхідне зазначити, що пунктом 4.5
договору поруки № 22/2007/DC-2 від 16.03.2007 р.
встановлено заборону на припинення
поруки без припинення забезпеченого
нею зобов'язання.

Зокрема, сторони у спірному договорі
передбачили, що порука не може бути
припинена, доки не припиниться основне
зобов'язання за кредитним договором.

З урахуванням встановлених обставин у
справі суд вважає, що немає підстав,
вказаних позивачем, для визнання
договору поруки № 22/2007/DC-2 від 16.03.2007 р.
припиненим, а тому у задоволенні позову
необхідно відмовити.

Згідно статті 49 ГПК України витрати по
сплаті судового збору покладаються на
позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 44, 49, 80, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Р.Е.Й.В. - сервіс" до
Публічного акціонерного товариства "БМ
Банк" за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача - Товариство
з обмеженою відповідальністю "Р.Е.Й.В."
про визнання припиненим договору
поруки № 22/2007/DC-2 від 16.03.2007 р.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та
проголошено його вступну та
резолютивну частини в судовому
засіданні в присутності представників
сторін 3 березня 2014 року.

Повний текст рішення підписаний 7
березня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
через господарський суд міста Києва
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня підписання повного
тексту рішення.

Суддя
К.І.
Головіна