ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.03.2014 Справа № 920/160/14

за позовом: Державного підприємства
«Вугільна компанія «Краснолиманська»,
м. Родинське,Донецька облсть

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
об'єднання «Червоний металіст», м.
Конотоп, Сумська область

про стягнення 391 558,20 грн.

СУДДЯ Моїсеєнко В.М.

За участю представників сторін:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: не з'явився

За участю секретаря судового засідання
Сороки Л.М.

Суть спору: позивач, згідно вимог
позовної заяви, просить стягнути з
відповідача 382008,00 грн. заборгованості
за недопоставлений згідно умов
договору № 25/09-3 від 25.09.2013р. товар, 9550,20
грн. пені, а також судові витрати,
пов'язані з розглядом справи.

Позивач подав заяву № 01/11-479 від 20.02.2014р,
в якій повідомив, що відповідач сплатив
заборгованість в розмірі 382008,00 грн. -
суму основного боргу, проте у зв'язку з
порушенням відповідачем строків
оплати за договором, просить суд
стягнути з відповідача нараховані
штрафні санкції, а саме: 11460,24 грн. - пені,
витрати по сплаті судового збору
покласти на відповідача.

Відповідно до ст. 22 ГПК України заява
про уточнення позовних вимог
приймається судом до розгляду.

11.03.2014 року до суду надійшла заява по
справі позивача № 01/11-621 від 11.03.2014року,
в якій позивач підтримує уточнені
позовні вимоги в частині стягнення з
відповідача штрафних санкцій за
невиконання умов договору, а саме: 11460,24
грн. - пені та просить розглядати справу
за відсутності його представника.

Відповідач в дане судове засідання не
з'явився, проте подав відзив на позов
від 12.03.2014р. № 01-12/03, в якому просить суд
відмовити в задоволенні позовних вимог
з врахуванням заяви про уточнення
позовних вимог, посилаючись на п.10.1
ст.10 договору № 25/09-3 від 25.09.2013р.,
зазначає, що вимоги позивача про
сплату неустойки ґрунтуються на
зазначеному договорі , строк дії якого
закінчився. Крім того, посилаючись на
ч.2 ст.49 ГПК України , витрати позивача
по сплаті судового збору просить
покласти на позивача.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
надані докази, суд встановив:

25.09.2013р. між позивачем та відповідачем
було укладено договір № 25/03-3 за
результатами відкритих торгів, які
відбулися 06.09.2013р.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених ст. 11 цього
Кодексу, тобто із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки, зокрема, з договорів та інших
правочинів.

Договір № 25/09-3 від 25.09.2013р.,підписаний
повноважними представниками сторін,
відповідає вимогам, передбаченим ст.
ст. 628, 639, 837 Цивільного кодексу України
щодо змісту та форми договору, не
розірваний сторонами та не визнаний
недійсним в судовому порядку.

Згідно п.4 Специфікації № 1 до договору
№25/09 від 25.09.2013р. постачальник (
відповідач) зобов'язався поставити
покупцю (позивачу) у 2013р. товар,
зазначений в специфікації, а покупець
(позивач) прийняти і оплатити такий
товар на загальну суму 1667 299,98 грн.

Згідно умов п.4.1 договору № 25/09-3 від
25.09.2013р., покупець (позивач) за рахунок
бюджетних коштів здійснює 100%
передоплату від суми заявленого товару
на підставі виставленого рахунку.
Попередня оплата закупівля товару
здійснюється за умови отримання
дозволу Головного розпорядника
бюджетних коштів відповідно до п.1
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 1404 від 09.10.2006р. на строк не більше
трьох місяців. У випадку отримання
відмови - оплата здійснюється протягом
3 днів після постачання.

02.10.2013р. згідно листа № 2/26-3595 позивач
отримав згоду головного розпорядника
бюджетних коштів - Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України на здійснення попередньо ї
оплати.

Позивач, на виконання умов договору
здійснив 100% передоплату у сумі 1667
299,98грн., про що свідчить платіжне
доручення № 555 від 02.12.2013р.

Позивач, в обґрунтування своїх вимог
зазначає, що частина товару
відповідачем на адресу позивача не
поставлена, заборгованість
відповідача становила 382008,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме заяви позивача від 20.02.2014р. №
01/11-479, відповідачем 27.01.2014р., згідно акту
приймання-передачі від 27.01.2014р., було
здійснено поставку позивачу товарів
загальною вартістю 382008,00 грн.

Відповідно до п. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
на лежним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутно сті конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і
відповідно до умов договору. Не
виконуючи належним чином свої
зобов'язання, відповідач порушив
вимоги ст. 526 ЦК України - допустив
прострочення грошового зобов'язання.

Відповідно до ст.525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного
кодексу України порушення зобов'язання
є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання.

Відповідно до ст. 611 Цивільного
кодексу України, у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Згідно ст. 230 Господарського кодексу
України, штрафними санкціями в цьому
Кодексі визначаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Позивач заявою про уточнення позовних
вимог № 01/11-479 від 20.02.2014р. зазначає, що
на даний час відсутні підстави для
стягнення з відповідача
заборгованості у сумі 382008,00 грн.,
оскільки зобов'язання щодо постачання
товару відповідачем виконано в
повному обсязі 27.01.2014р., тому просить
суд стягнути з відповідача 11460,24 грн. -
пені за несвоєчасне виконання
договірних зобов'язань.

Умовами договору, а саме п.7.2 договору №
25/09-3 від 25.09.2013р. , передбачено, що у разі
невиконання або неналежного виконання
зобов'язань при закупівлі «товару»за
бюджетні кошти , постачальник сплачує
покупцю пеню у розмірі 0,1% вартості
непоставленого товару за кожний день
прострочення.

Згідно наданого позивачем уточнюючого
розрахунку пеня, що підлягає сплаті
відповідачем за прострочення
зобов'язання за період з 27.12.2013р. по
26.01.2014р. щодо постачання товару
становить 11460,24 грн.

Пеня в сумі 11460,24 грн. нарахована в межах
строку позовної давності, з
урахуванням вимог Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» та ч.6
ст.232 Господарського кодексу України,
позовні вимоги в зазначеній частині є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню на підставі ст.ст. 549-552
Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести суду ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Позивач з урахуванням всіх обставин
справи, подав суду достатньо доказів,
які об'єктивно і у визначеному законом
порядку підтвердили його позицію. За
таких обставин, суд дійшов висновку, що
вимоги позивача є правомірними,
обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Заперечення відповідача суд вважає
безпідставними та до уваги не приймає.

Відповідно до Закону України «Про
судовий збір», ст.ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України позивачу за рахунок
відповідача відшкодовуються витрати
по сплаті судового збору у розмірі 1827,00
грн. Сплачений позивачем відповідно до
платіжного доручення № 4963 від 20.01.2014р
судовий збір в сумі 6005,00 грн. підлягає
поверненню позивачу в порядку,
передбаченому ст. 7 Закону України «Про
судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 44, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
об'єднання «Червоний металіст» ( 41600,
Сумська область, вул.
Червонозаводська,5, м. Конотоп, код 34880895)
на користь Державного підприємства
«Вугільна компанія «Краснолиманська» (
85310, Донецька область, м. Родинське,
вул.Перемоги,9, код 31599557) 11460,24 грн. пені,
1827,00 грн. - витрат по сплаті судового
збору.

3.Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 13.03.2014р.

Суддя
В.М. Моїсеєнко