РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2014 р.
Справа №4/47

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Демидюк О.О.

судді
Бригинець Л.М. ,

судді
Тимошенко О.М.

при секретарі Полюхович О.В.

за участю представників сторін:

Ініціюючого кредитора - ОСОБА_1
(довіреність №394 від 30.05.2012 року)

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у Костопільському районі -
Костюк-Москалюк Г.М. (довіреність №01-07/01
від 08.01.2014 року)

ліквідатор - Кизленко В.А. (посвідчення
НОМЕР_1 від 27.02.2013 року)

прокурор - Данилюк О.С. (посвідчення
№021869 від 24.10.2013)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Державної
інноваційної фінансово-кредитної
установи на ухвалу господарського суду
Рівненської області від 11.12.2013 року у
справі №4/47

Ініціюючий кредитор: Державна
інноваційна фінансово-кредитна
установа в особі Рівненського
регіонального відділення

Боржник: Державне підприємство
"Рівненська сірникова фабрика"

про визнання банкрутом

Судом роз'яснено представникам сторін
права та обов'язки, передбачені ст.ст.20,
22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не поступало, заяв про
відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 11.12.2013 року у
справі №4/47 (суддя Церковна Н.Ф.) визнано
вимоги Відділення виконавчої дирекції
фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань у
Костопільському районі до Державного
підприємства "Рівненська сірникова
фабрика" в сумі 630 460 грн. 31 коп. та
віднесено до другої черги задоволення
вимог.

Ухвала господарського суду
Рівненської області мотивована тим, що
вимоги Відділення виконавчої дирекції
фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань у
Костопільському районі до боржника в
сумі 630 460 грн. 31 коп. є обґрунтованими та
підтверджені належними і допустимими
доказами.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою,
скаржник - Державна інноваційна
фінансово-кредитна установа
звернулася до суду апеляційної
інстанції із скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу господарського суду
Рівненської області від 11.12.2013 року у
справі №4/47 та відмовити Відділенню в
задоволенні заяви про визнання
кредитором боржника. Мотивуючи
апеляційну скаргу, скаржник, зокрема
зазначає, що судом першої інстанції при
розгляді кредиторських вимог було
враховано невірний розрахунок
Відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у Костопільському районі
(далі за текстом Фонд соціального
страхування) та визнано його
кредиторських вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 13.01.2014 року у
справі №4/47 прийнято до провадження
апеляційну скаргу Державної
інноваційної фінансово-кредитної
установи на ухвалу господарського суду
Рівненської області від 11.12.2013 року у
справі №4/47.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 22.01.2014 року у
справі №4/47 відкладено розгляд
апеляційної скарги у зв'язку з
невиконанням сторонами вимог ухвали
Рівненського апеляційного
господарського суду від 13.01.2014 року.

20.01.2014 року на адресу Рівненського
апеляційного господарського суду
надійшов відзив на апеляційну скаргу в
якому, Фонд соціального страхування
просить суд залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а ухвалу
господарського суду Рівненської
області від 11.12.2013 року у справі №4/47 без
змін.

05.02.2014 року ліквідатором ДП "Рівненська
сірникова фабрика" Кізленко В.А. було
подано відзив на апеляційну скаргу, в
якому просить суд задовольнити вимоги
апеляційної скарги та скасувати ухвалу
господарського суду Рівненської
області від 11.12.2013 року.

Колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
вивчила та дослідила матеріали справи
та наявні в ній докази, розглянула
матеріали апеляційної скарги та
відзивів на неї, перевірила
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
та прийшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою господарського суду
Рівненської області від 28.08.2013 року
боржник - Державне підприємство
"Рівненська сірникова фабрика" визнано
банкрутом, відкрито ліквідаційну
процедуру строком на 12 місяців,
призначено ліквідатором арбітражного
керуючого Кізленка В.А.

25.09.2013 року Відділенням виконавчої
дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Костопільському районі
25.09.2013 року подано заяву про визнання
кредитором на суму 630 460 грн. 31 коп..

Задовольняючи вимоги кредитора у
повному обсязі, суд першої інстанції
вказав, що розрахунок Фонду
соціального страхування щодо потреб
капіталізації коштів боржника для
розрахунку з потерпілими на
виробництві є вірним і таким, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи документами.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції та
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Згідно п.1-1 Прикінцевих положень Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" від 14.05.1992 року
№2343-ХІІ (далі за текстом Закон про
банкрутство) зі змінами та у редакції
від 19.01.2013 року положення цього Закону
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження в яких порушено після
набрання чинності цим Законом.

Положення цього Закону, що регулюють
ліквідаційну процедуру,
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження у яких порушено до
набрання чинності цим Законом, якщо на
момент набрання ним чинності
господарським судом не було прийнято
постанову про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 28.10.2010 року у
справі №4/47 порушено провадження у
справі Державного підприємства
"Рівненська сірникова фабрика" на
загальних підставах Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

28.08.2013 року господарським судом
Рівненської області прийнято
постанову про визнання боржника -
Державне підприємство "Рівненська
сірникова фабрика" банкрутом та
відкрито ліквідаційну процедуру
строком на 12 місяців, призначено
ліквідатором арбітражного керуючого
Кізленка В.А.

Як свідчать матеріали справи, 25.09.2013
року скаржник звернувся до
господарського суду Рівненської
області із заявою (вх.№1625) щодо
врахування кредиторських вимог
відділення виконавчої Дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у Костопільському районі
до боржника Державного підприємства
"Рівненська сірникова фабрика" при
розгляді кредиторських вимог та
затвердженні ліквідаційного балансу у
судовому порядку.

За приписами ст.46 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" фінансування Фонду
соціального страхування від нещасних
випадів на виробництві та професійних
захворювань України (далі - Фонд)
здійснюється за рахунок
капіталізованих платежів, що надійшли
у випадках ліквідації страхувальників
у порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України.

Таким чином, у справі про банкрутство
капіталізація платежів здійснюється
лише після визнання боржника банкрутом
та відкриття стосовно нього
ліквідаційної процедури.

Відповідно до ст.38 Закону про
банкрутство вимоги за зобов'язаннями
боржника, визнаного банкрутом, що
виникли під час проведення процедур
банкрутства, можуть пред'являтися
тільки в межах ліквідаційної процедури
протягом двох місяців з дня офіційного
оприлюднення повідомлення про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури.
Зазначений строк є граничним і
поновленню не підлягає. Кредитори,
вимоги яких заявлені після закінчення
строку, встановленого для їх подання,
або не заявлені взагалі, не є
конкурсними, а їх вимоги погашаються в
шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.45 Закону про
банкрутство вимоги із зобов'язань, що
виникли внаслідок заподіяння шкоди
життю та здоров'ю громадян, шляхом
капіталізації у ліквідаційній
процедурі відповідних платежів, у тому
числі до Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України за
громадян, які застраховані в цьому
фонді, у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України,
зобов'язань із сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування та інше
соціальне страхування, крім вимог,
задоволених позачергово, з повернення
невикористаних коштів Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, а також вимоги
громадян - довірителів (вкладників)
довірчих товариств або інших суб'єктів
підприємницької діяльності, які
залучали майно (кошти) довірителів
(вкладників).

У разі ліквідації страхувальників
закон зобов'язує здійснити
капіталізацію платежів та
перерахувати їх відповідним
відділенням Фонду у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України.

Порядок капіталізації платежів для
задоволення вимог, що виникли із
зобов'язань підприємства-банкрута
перед громадянами внаслідок
заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю
затверджено постановою Кабінету
Міністрів України від 6 травня 2000 року
№ 765 .(далі за текстом Порядку).

Як визначено п.п.1-3 цього Порядку
капіталізація платежів здійснюється
щодо кожної особи з урахуванням
заборгованості за попередні роки та
необхідності виплати майбутніх
платежів. Розрахунок щомісячних виплат
втраченого заробітку, що виникли із
зобов'язань підприємства-банкрута
перед громадянами внаслідок
заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю
або перед членами їх сімей, які
підлягають капіталізації,
здійснюється з урахуванням
середньомісячного заробітку та
ступеня втрати професійної
працездатності. При цьому
капіталізація таких платежів
розраховується на період, що
визначається як різниця між середньою
тривалістю життя для чоловіків і жінок
у країні та їх віком на момент
здійснення капіталізації.

Відповідно до п.3 Порядку,
капіталізація платежів розраховується
на період, що визначається як різниця
між середньою тривалістю життя для
чоловіків і жінок у країні та їх віком
на момент здійснення капіталізації.

Згідно п.5-1 Порядку у вимогах Фонду до
суб'єкта підприємницької діяльності,
щодо якого порушено справу про
банкрутство, зазначається сума,
визначена з урахуванням кожного
платежу, що підлягає капіталізації.

Розрахунок потреби в капіталізації
коштів для задоволення вимог, що
виникли із зобов'язань Державного
підприємства "Рівненська сірникова
фабрика" перед громадянами ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 виконаний наступним
чином: потреба в капіталізації платежу
для виплат ОСОБА_5становить 19 286,68 грн.,
для виплат ОСОБА_6 становить 225607,61 грн.,
для виплат ОСОБА_7 становить 385 566,02 грн..
Загальна сума складає 630 460, 31 грн.

Правомірність проведення розрахунків
відділенням Фонду соціального
страхування свідчать копії постанов
щодо призначення потерпілим
перерахованої щомісячної страхової
виплати, копії довідок Управління
пенсійного фонду з розміром пенсії,
копія листа Державної служби
статистики України №10/2-15/635 від 01.11.2012
року щодо середньої очікуваної
тривалості життя чоловіків та жінок в
Україні в 2011 році, копія наказу
Державного комітету статистики
України від 26.04.2011 р. №103, яким
затверджено Методику побудови таблиць
смертності та середньої очікуваної
тривалості життя для населення України
та регіонів за статтю та типом
населення.

Твердження скаржника щодо надання
невірного розрахунку Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у Костопільському районі
до боржника спростовується
вищенаведеними положеннями Порядку та
наявними матеріалами справи.

За таких підстав заперечення,
викладені у апеляційній скарзі є
недоведеними і не можуть бути
підставою для скасування оскаржуваної
ухвали, а сума поточних грошових вимог
Фонду у розмірі 630 460 грн. 31 коп., яка
підлягає капіталізації для розрахунку
з потерпілими на підтверджується
матеріалами справи, є обґрунтованою,
підтвердженою належними доказами у
відповідності до вимог закону, у
зв'язку з чим підлягає визнанню судом у
повному обсязі та включенню до другої
черги реєстру вимог кредиторів.

З урахуванням вищезазначеного, колегія
суддів вважає, що приймаючи
оскаржувану ухвалу, суд першої
інстанції повно та всебічно дослідив
обставини справи, дав їм належну
правову оцінку, дійшов правильних
висновків щодо прав та обов'язків
сторін, які ґрунтуються на належних та
допустимих доказах, й виніс ухвалу з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому у суду
апеляційної інстанції відсутні
підстави для її скасування чи зміни та
задоволення апеляційної скарги.

Судові витрати за розгляд апеляційної
скарги у зв'язку з відмовою в її
задоволенні на підставі ст.49 ГПК
України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК
України, Рівненський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвала господарського суду
Рівненської області від 11.12.2013 року у
справі №4/47 залишити без змін, а
апеляційну скаргу Державної
інноваційної фінансово-кредитної
установи на ухвалу господарського суду
Рівненської області від 11.12.2013 року у
справі №4/47 залишити без задоволення.

2. Справу №4/47 повернути до
господарського суду Рівненської
області.

3. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку згідно з Розділом
XII-1 Господарського процесуального
кодексу України.

Головуючий суддя
Демидюк О.О.

Суддя
Бригинець Л.М.

Суддя
Тимошенко О.М.