ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" березня 2014 р.Справа № 924/130/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі:

суддя Заярнюк І.В., розглянувши
матеріали справи

за позовом Державного публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Украгролізинг" м.
Київ

до Товариства з обмежено.
відповідальністю "Новий Двір"
Хмельницька область м. Городок

про стягнення 88183,17 грн. з яких 86700,94 грн.
- сума заборгованості по лізингових
платежах, 1204,31 грн. - пеня, 277,92 грн. - 3%
річних.

Представники сторін:

Позивач: Черняк А.А. - представник за
довіреністю № 14/20-10-14 від 08.01.14

Відповідач: не з'явився

Суть спору: позивач звернувся з позовом
до суду про стягнення з відповідача
88183,17 грн. (86700,94 грн. - сума
заборгованості по лізингових платежах,
1204,31 грн. - пеня, 277,92 грн. - 3% річних.)
заборгованості за договором
фінансового лізингу № 22-13-22 плб/232. В
обґрунтування позовних вимог
посилається на неналежне виконання
відповідачем умов договору
фінансового лізингу № 22-13-22 плб/232.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, витребуваних судом
документів не подав Відповідач
належним чином повідомлений про дати,
час та місце слухання, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення (в
матеріалах справи).

Статтею 75 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що якщо відзив на позовну
заяву і витребувані господарським
судом документи не подано, справу можу
бути розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Розглядом наявних матеріалів справи
встановлено:

14.05.2013р. між державним публічним
акціонерним товариством „Національна
акціонерна компанія „Украгролізинг")
(лізингодавець) та товариством з
обмеженою відповідальністю „Новий
Двір" (лізингоодержувач) укладено
договір прямого фінансового лізингу
№22-13-22 плб/232, згідно з умовами якого
лізингодавець передає
лізингоодержувачу у користування на
визначений договором строк майно, яке є
власністю лізингодавця і визначено у
додатку до договору „Найменування,
кількість, ціна і вартість предмета
лізингу", що є специфікацією предмета
лізингу, а лізингоодержувач сплачує за
це лізингові платежі на умовах
договору (п. 1.1).

У додатку № 1 сторони погодили
найменування, кількість, ціну і
вартість предмету лізингу, а також
об'єкт лізингу - комплект обладнання
для утримання дійного стада ОДС (54 од).

Строк лізингу відраховується з дати
укладення між сторонам акта
приймання-передачі у користування
предмета лізингу (п. 2.2.).

Згідно п. 3.4.3. лізингоодержувач
зобов'язався своєчасно та в повному
обсязі сплачувати лізингові платежі
відповідно до умов договору.

У розділі 4 договору прямого
фінансового лізингу сторони погодили
лізингові платежі, зокрема, згідно п.п.
4.1., 4.3., 4.4. за користування предметом
лізингу лізингоодержувач сплачує
лізингодавцю лізингові платежі, що
включають: відшкодування вартості
предмета лізингу рівними частками за
весь термін лізингу предмета лізингу;
комісію за супроводження договору в
розмірі 7 відсотків річних (без ПДВ) від
невідшкодованої вартості предмета
лізингу, відповідно до законодавства
України щодо оподаткування податком на
додану вартість, комісію за
організацію поставки предмета лізингу
в розмірі 7 відсотків річних (без ПДВ)
від невідшкодованої вартості предмета
лізингу, відповідно до законодавства
України щодо оподаткування податком на
додану вартість, яка сплачується разом
зі сплатою чергових лізингових
платежів згідно з додатком до договору
„Графік сплати лізингових платежів"
наступним чином: рівними частинами у
терміни сплати останнії семи чергових
лізингових платежів.

Черговість сплати лізингових платежів
в частині відшкодування вартості
предмета лізингу та сплати комісії за
супроводження договору кратна 6
місяцям. Термін сплати кожного
лізингового платежу встановлюється
числом дати підписання акту. Перший
лізинговий платіж сплачується через 6
місяців з дати підписання акту,
подальші платежі - через кожні 6
місяців.

Розмір лізингових платежів, їх
складових частин встановлюються
додатком до договору „Графік сплати
лізингових платежів".

Згідно з п.п. 5.1, 5.2. договору, предмет
лізингу передається лізингоодержувачу
за актом не пізніше одного року після
підписання цього договору. Предмет
лізингу протягом всього строку дії
договору є власністю лізингодавця.

Розділом 7 договору встановлена
відповідальність сторін, де вказано,
що за порушення строків сплати
лізингових платежів лізингоодержувач
за кожний календарний день
прострочення від несплаченої суми
сплачує лізингодавцю пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період, за який нараховується
пеня. Нарахування штрафних санкцій за
невиконання грошових зобов'язань
здійснюється на всю несплачену суму і
припиняється тільки в разі виконання
зобов'язань в повному обсязі.

Договір набуває чинності з дня,
наступного за днем підписання його
сторонами, і діє до закінчення строку
лізингу, зазначеного в додатку до
договору „Найменування, кількість,
ціна і вартість предмета лізингу" та
виконання сторонами всіх зобов'язань
за цим договором (п. 8.1. договору)

Як передбачено п. 9.3. договору, строк
позовної давності за цим договором, у
тому числі для стягнення
заборгованості, пені, штрафу, інших
видів неустойки, трьох процентів
річних та індексу інфляції - 10 років.

Цей договір скріплений підписами та
печатками обох сторін.

Згідно акту приймання-передачі від
14.05.2013р., підписаного та скріпленого
печатками сторін, відповідач прийняв у
лізинг комплект обладнання для
утримання дійного стада ОДС (54 од). Цей
акт скріплений підписами та печатками
обох сторін.

В матеріалах справи також наявні:
розрахунок заборгованості, копія
довідки з ЄДРПОУ № 808890 від 10.09.2013р. тощо.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем своїх зобов'язань позивач
звернувся до суду з позовом.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх
в сукупності, судом береться до уваги
наступне.

У відповідності із ст. 173
Господарського кодексу господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Пунктом 3 ст.3, ст.627 ЦК України
закріплено принцип свободи договору,
який передбачає, що сторони є вільними
в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Ст. 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Якщо строк (термін) виконання
боржником обов'язку не встановлений
або визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Як передбачено ст. 806 ЦК України, за
договором лізингу одна сторона
(лізингодавець) передає або
зобов'язується передати другій стороні
(лізингоодержувачеві) у користування
майно, що належить лізингодавцю на
праві власності і було набуте ним без
попередньої домовленості із
лізингоодержувачем (прямий лізинг), або
майно, спеціально придбане
лізингодавцем у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов (непрямий лізинг),
на певний строк і за встановлену плату
(лізингові платежі).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 ЦК України).

Згідно ст. 193 Господарського кодексу
України та ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язань або їх зміна не
допускається.

Відповідач своїх зобов'язань за
договором фінансового лізингу
належним чином та в повному обсязі не
виконав, не сплатив лізингові платежі в
сумі 86700,94грн. На момент прийняття
рішення в матеріалах справи відсутні
докази добровільного погашення
заборгованості відповідачем. Отже,
вимога позивача про стягнення 86700,94грн.
заборгованості підлягає задоволенню.

Пунктом 7.1 договору від 14.05.2013р.
передбачено, що за порушення строків
сплати лізингових платежів
лізингоодержувач за кожний
календарний день прострочення від
несплаченої суми сплачує лізингодавцю
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла в період, за який
нараховується пеня.

Відповідно позивачем нараховано
1204,31грн. пені.

Згідно зі ст.230 Господарського кодексу
України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконання грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6 ст.232 Господарського кодексу
України передбачено, що нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Пунктом 7.7 договору сторони погодили,
що нарахування штрафних санкцій за
невиконання грошових зобов'язань
здійснюється на всю несплачену суму і
припиняється тільки в разі виконання
зобов'язань в повному обсязі.

Судом перевірено проведені позивачем
нарахування та встановлено, що позовна
вимога про стягнення 1204,31 грн. пені є
обґрунтованою, підтвердженою
матеріалами справи та підлягає
задоволенню.

Позивачем нараховано 277,92 грн. 3% річних

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Аналізуючи наданий позивачем
розрахунок, при перерахунку 3% річних,
судом враховується, що позивачем
правомірно в межах можливих
нарахувань, заявлено до стягнення з
відповідача 3% річних в сумі 277,92 грн.,
які також підлягають стягненню з
відповідача.

Положеннями ст.ст. 33, 34 ГПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи, обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд, у визначеному законом порядку,
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі усіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом, ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищевикладене, позовні
вимоги є обґрунтованими та
підтвердженими поданими доказами, а
тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 83, 84, 85, 116
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Державного публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Украгролізинг" м.
Київ до Товариства з обмежено.
відповідальністю "Новий Двір"
Хмельницька область м. Городок про
стягнення 88183,17 грн. з яких 86700,94 грн. -
сума заборгованості по лізингових
платежах, 1204,31 грн. - пеня, 277,92 грн. - 3%
річних задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю „Новий Двір"
(Хмельницька область, Городоцький
район, м. Городок, вул. Войкова, 14 / 1 А,
код 33989883) на користь Державного
публічного акціонерного товариства
„Національна акціонерна компанія
„Украгролізинг" (м. Київ, вул.
Мечникова, 16 - а, код 30401456) 86700,94 грн.
(вісімдесят шість тисяч сімсот гривень
94 коп.) - заборгованості по лізингових
платежах, 1204,31 грн. (одна тисяча двісті
чотири гривні 31 коп.) - пеня, 277,92 грн.
(двісті сімдесят сім гривень 92 коп.) - 3%
річних , 1827,00 грн. (одну тисячу вісімсот
двадцять сім гривень 00 коп.) - судового
збору.

Видати наказ.

Повне рішення складено 11.03.2014р.

Суддя
І.В. Заярнюк

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу (01601, м. Київ, вул. Мечникова,
16-а),

3 - відповідачу (32000, Хмельницька обл.,
Городоцький р-н, м. Городок, вул.
Войкова, буд. 14/1А )рек.