ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2014 р.Справа № 916/3541/13

За позовом: Виробничо-сервісної фірми
«Гідрогеосервіс» у вигляді товариства
з обмеженою відповідальністю

до відповідача: Шабівської сільської
ради

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача: Управління
Державної казначейської служби
України в Білгород-Дністровському
районі Одеській області

про стягнення 134 207,70 грн.

Суддя Малярчук І.А.

В судових засіданнях приймали участь
представники:

Від позивача: Оськін М.Д., довіреність
від 19.12.2013р.; Діденко Ю.Г., директор.

Від відповідача: Гончарук А.В.,
довіреність №18 від 14.01.2014р.

Від третьої особи: Кутова Г.В.,
довіреність №06-01/52 від 13.01.2014р.

В засіданні 05.03.2014 р. приймали участь
представники:

Від позивача: Оськін М.Д., довіреність
від 19.12.2013р.

Від відповідача: не з`явився

Від третьої особи: Кутова Г.В.,
довіреність №06-01/52 від 13.01.2014р.

Суть спору: про стягнення з Шабівської
сільської ради на користь ВСФ
«Гідрогеосервіс» у вигляді ТОВ 125661,56
грн. заборгованості, 1387,04грн. індексу
інфляції, 1341,60грн. три проценти річних,
5817,50грн. пені.

Позивач заявлені позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, надав
обґрунтування від 20.01.2014р. за вх.№1353/14,
заяву про зменшення позовних вимог від
20.01.2014р. за вх.№2-187/14, у зв'язку частковим
погашенням відповідачем
заборгованості, в обґрунтування
позовних вимог зазначає, що між
сторонами було укладено договір
№12/5-БС-Є, за умовами якого позивач
виконав на користь відповідача роботи
з буріння арт свердловини, а відповідач
прийняв виконання зобов'язань, що
підтверджують акти приймання
виконаних робіт №№1, 2, однак, оплату їх
вартості, обумовлену договором, не
здійснив.

Відповідач подав відзив на позов від
10.02.2014р. за вх.№3522/14, де просить суд
відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог в частині пені та
штрафних санкцій. При цьому, відповідач
підтвердив наявність заборгованості
перед позивачем в сумі 125661,56грн.,
зазначив про реєстрацію даних
зобов'язань в органі УДКСУ, але у
зв'язку з тим, що УДКСУ у
Білгород-Дністровському районі не
здійснило перерахування коштів
позивачу, вина у несвоєчасній оплаті
даної заборгованості у відповідача
відсутня. Разом з цим, відповідач
зазначає про неповне виконання
позивачем положень договору, що
виразилось у непереданні паспортів на
свердловини, не проведенні робіт по
здачі в експлуатацію свердловини.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача: Управління Державної
казначейської служби України в
Білгород-Дністровському районі
Одеській області усно у судовому
засіданні повідомила, що головний
розпорядник бюджетних коштів приймає
рішення щодо делегування повноважень
на виконання бюджетної програми
розпорядниками бюджетних коштів
нижчого рівня та/або одержувачем
бюджетних коштів, розподіляє та
доводить до них у встановленому
порядку обсяги бюджетних асигнувань,
здійснює управління бюджетними
коштами у межах встановлених йому
бюджетних повноважень та оцінку
ефективності бюджетних програм,
забезпечуючи ефективне, результативне
і цільове використання бюджетних
коштів, організацію та координацію
роботи розпорядників бюджетних коштів
нижчого рівня та одержувачів бюджетних
коштів у бюджетному процесі, здійснює
внутрішній контроль за повнотою
надходжень, взяття бюджетних
зобов'язань розпорядниками бюджетних
коштів нижчого рівня та одержувачами
бюджетних коштів. Основним плановим
фінансовим документом бюджетної
установи є кошторис, у якому на
бюджетний період (рік) встановлюються
повноваження щодо отримання
надходжень і розподіл бюджетних
асигнувань на взяття бюджетних
зобов'язань та здійснення платежів для
виконання установою своїх функцій та
досягнення результатів, визначених
відповідно до бюджетних призначень. В
свою чергу, розпорядники бюджетних
коштів беруть бюджетні зобов'язання та
здійснюють платежі тільки в межах
бюджетних асигнувань, встановлених
кошторисами. Розпорядник бюджетних
коштів після отримання товарів, робіт і
послуг відповідно до умов взятого
бюджетного зобов'язання приймає
рішення про їх оплату. В першу чергу
кошти, що акумулюються на рахунку
розпорядника коштів, спрямовуються на
погашення зобов'язань за захищеними
статтями видатків.

Клопотання сторін від 20.01.2014р. за
вх.№1356/14 про відкладення розгляду
справи, від 29.01.2014р. за вх.№2355/14, від
05.03.2014р. за вх.№5721/14 про долучення
документів до матеріалів справи судом
задоволені.

Ухвалою суду від 10.02.2014р., згідно ч.3 ст.69
ГПК України, за клопотанням позивача
від 29.01.2014р. за вх.№2-355/14, строк розгляду
справи продовжено до 06.03.2014р.

Розглянувши наявні в матеріалах справи
документи, оцінивши пояснення
представників сторін та їх правові
позиції, суд встановив наступне:

Між Шабівською сільською радою
(замовник) та ВСФ «Гідрогеосервіс» у
вигляді ТОВ (підрядник) було укладено у
2012році договір №12/05-БС/Є, за умовами
якого замовник доручає, а підрядник
приймає на себе зобов'язання по
виконанню проектних, бурових та
супутніх бурінню трьох артезіанських
свердловин для побутово-питного
водоспоживання сіл Шабівської
сільської ради (артезіанської
свердловини в с. Біленьке - 2 свердл.;
артезіанська свердловина в с.
Прибережне - 1 свердл.)
Білгород-Дністровського району
Одеської області (розділ 1 договору).

Відповідно до п.п.3.3., 3.3.1., 3.4. договору
№12/05-БС/Є розрахунок за виконані роботи
здійснюється замовником шляхом
перерахування грошових коштів на
рахунок підрядника поетапно, але не
пізніше 5-ти банківських днів після
прийняття виконаних робіт. Об'єм
виконаних робіт фіксується в актах,
оформлених за формою №2 та №КБ-2В з
урахуванням авансових платежів.
Замовник здійснює передоплату робіт на
придбання матеріалів для буріння
свердловин в сумі, що дорівнює 30% від
вартості -175501,99грн. Кінцевий розрахунок
за виконані роботи здійснюється після
підписання сторонами кінцевого акту
здачі-приймання виконаних робіт
протягом 5-ти банківських днів.

У п.4.6. договору №12/05-БС/Є сторони
домовились, що у випадку несвоєчасної
оплати виконаних та пред'явлених до
оплати робіт згідно розділу 3 цього
договору, підрядник має право стягнути
з замовника пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від вартості
простроченого платежу за кожний день
прострочення.

За умовами п.5.1. договору №12/05-БС/Є (з
врахуванням додаткової угоди №1) цей
договір вступає в силу з моменту його
підписання сторонами та діє до 31.12.2013р.,
а в частині взаєморозрахунків - до їх
повного завершення.

Крім того, між сторонами було укладено
додаткову угоду №1, відповідно до якої
замовник доручив, а підрядник прийняв
на себе зобов'язання по бурінню першої
експлуатаційної артезіанської
свердловини для водопостачання
жителів с. Біленьке Шабівської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області. Вартість робіт за
додатковою угодою складає 162501,84грн.
Замовник здійснює передоплату робіт на
придбання матеріалів на буріння
свердловини в сумі, що дорівнює 30% від
їх вартості - 58500,66грн. Строк виконання
робіт по бурінню арт свердловини у с.
Біленьке - 35 календарних днів (п.п.2, 3, 4, 5
додаткової угоди).

На виконання договору №12/05-БС/Є та
додаткової угоди до нього №1 позивач
виконав на користь відповідача роботи
з буріння арт свердловини у с. Біленьке
на суму 184162,22грн., що підтверджується
підписаними сторонами та скріпленими
їх печатками довідками про вартість
виконаних будівельних робіт від
30.07.2013р., актом №1 приймання виконаних
будівельних робіт за період з 01.07.2013р.
по 31.07.2013р., актом №2 приймання
виконаних будівельних робіт, актом
приймання-передачі свердловини №73-Є в
експлуатацію від 09.09.2013р., зведеним
кошторисним розрахунком вартості
будівництва, дозволом на проведення
будівельних робіт №10172/03-07/01 від
24.10.2012р., дозволом на буріння
свердловини №218.12.51 від 06.04.2012р., робочим
проектом буріння 3-х експлуатаційних
свердловин.

Позивач також виставив відповідачу до
оплати рахунки №149 від 30.07.2013р. на суму
65760,94грн., №178 від 09.09.2013р. на суму
118401,28грн.

Сторони погодились, що мала місце
часткова оплата відповідачем
виконаних позивачем робіт, у зв'язку з
чим наявна непогашена заборгованість
відповідача в сумі 125661,56грн.

Проаналізувавши обставини справи,
правову позицію позивача, подані ним
документи, суд дійшов висновку щодо
часткового задоволення заявленого
позивачем позову з врахуванням
наступного.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 837 Цивільного
кодексу України за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Згідно п.1 ст. 853 Цивільного кодексу
України замовник зобов'язаний прийняти
роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові.

Пунктом 1 ст. 857 Цивільного кодексу
України визначено, що робота, виконана
підрядником, має відповідати умовам
договору підряду, а у разі їх
відсутності або неповноти - вимогам, що
звичайно ставляться до роботи
відповідного характеру.

Якщо договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи або
окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної
здачі роботи за умови, що роботу
виконано належним чином і в погоджений
строк або, за згодою замовника, -
достроково (п.2 ст.854 Цивільного кодексу
України).

Положеннями ч.4 ст.882 ЦК України
передбачено, що передання робіт
підрядником і прийняття їх замовником
оформляється актом, підписаним обома
сторонами. У разі відмови однієї із
сторін від підписання акта про це
вказується в акті і він підписується
другою стороною.

За положеннями ч.2 ст.530 ЦК України якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а при
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Порушенням зобов'язання є його не
виконання або виконання з порушенням
умов, визначних змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом. Особа, яка порушила
зобов'язання, несе відповідальність за
наявності її вини (умислу або
необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.
Відсутність своєї вини доводить особа,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.
Особа, яка порушила зобов'язання,
звільняється від відповідальності за
порушення зобов'язання, якщо вона
доведе, що це порушення сталося
внаслідок випадку або непереборної
сили. Не вважається випадком, зокрема,
недодержання своїх обов'язків
контрагентом боржника, відсутність на
ринку товарів, потрібних для виконання
зобов'язання, відсутність у боржника
необхідних коштів (ст.610, ч.1 ст.612, ч.ч.1, 2
ст.614, ст.617 ЦК України).

Таким чином, надані позивачем акти
виконаних робіт, довідка про вартість
виконаних підрядних робіт, рахунки
свідчать про виникнення у відповідача
заборгованості за виконані позивачем
за договором підряду №12/05-БС/Є роботи в
сумі 125661,56 грн., у зв'язку з чим позовні
вимоги про її стягнення підлягають
судом задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до
стягнення з відповідача 1387,04грн.
індексу інфляції, 1341,60грн. три проценти
річних за період з 14.09.2013р. по 21.01.2014р.

У відповідності до п. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно п.3.1. Постанови Пленуму ВГСУ №14
від 17.12.2013р. „Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" інфляційні
нарахування на суму боргу, сплата яких
передбачена частиною другою статті 625
ЦК України, не є штрафною санкцією, а
виступають способом захисту майнового
права та інтересу, який полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення коштів
внаслідок інфляційних процесів за весь
час прострочення в їх сплаті.

Сплата трьох процентів річних від
простроченої суми (якщо інший їх розмір
не встановлений договором або законом),
так само як й інфляційні нарахування,
не мають характеру штрафних санкцій і є
способом захисту майнового права та
інтересу кредитора шляхом отримання
від боржника компенсації (плати) за
користування ним коштами, належними до
сплати кредиторові (п.4.1. Постанови
Пленуму ВГСУ №14 від 17.12.2013р.).

Згідно абз.5, 6 п.2 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
17.07.2012р. №01-06/928/2012 „Про практику
застосування Вищим господарським
судом України у розгляді справ окремих
норм матеріального права" передбачене
законом право кредитора вимагати
сплати боргу з урахуванням індексу
інфляції та процентів річних є
способами захисту його майнового права
та інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові... Тієї ж позиції
дотримується ВСУ у постановах від
04.07.2011 по справі №13/210/10, від 12.09.2011р. по
справі № 6/433-42/183 та ВГСУ у постанові від
16.03.2011 по справі № 11/109. З цих підстав,
суд не приймає до уваги заперечення
відповідача щодо відмови у задоволенні
позовної вимоги про стягнення трьох
процентів та індексу інфляції через
своєчасну реєстрацію ним зобов'язань в
УДКСУ та відсутності вини у
несвоєчасному перерахуванні УДКСУ
коштів підряднику. Отже виникло право у
позивача на відшкодування
матеріальних втрат від знецінення
грошових коштів внаслідок інфляційних
процесів та отримання компенсації від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами.

Перевіривши розрахунок трьох
процентів річних та індексу інфляції,
здійснені позивачем, суд встановив, що
вони зроблені вірно, відповідно до
економічних формул, у зв'язку з чим
позовна вимога про їх стягнення, з
врахуванням проаналізованого судом
законодавства та судової практики,
підлягає судом задоволенню в повній
мірі.

Крім того, позивачем заявлено до
стягнення з відповідача 5817,50грн. пені,
нарахованої за період з 14.09.2013р. по
21.01.2014р.

За положеннями ч.1 ст.199 ГК України
виконання господарських зобов'язань
забезпечується заходами захисту прав
та відповідальності учасників
господарських відносин, передбаченими
цим Кодексом та іншими законами. За
погодженням сторін можуть
застосовуватися передбачені законом
або такі, що йому не суперечать, види
забезпечення виконання зобов'язань,
які звичайно застосовуються у
господарському (діловому) обігу. До
відносин щодо забезпечення виконання
зобов'язань учасників господарських
відносин застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України.

У відповідності до приписів ст.546
Цивільного кодексу України виконання
зобов'язань може забезпечуватись
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.
Пунктом 1 ст.547 Цивільного кодексу
України встановлено, що правочин, щодо
забезпечення виконання зобов'язання
вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п.п.1, 2, 3 ст. 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Так, згідно з ч.1 ст.233 ГК України у разі
якщо належні до сплати штрафні
санкції надмірно великі порівняно із
збитками кредитора, суд має право
зменшити розмір санкцій. При цьому
повинно бути взято до уваги: ступінь
виконання зобов'язання боржником;
майновий стан сторін, які беруть участь
у зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

З врахуванням того, що відповідач
фінансується за рахунок бюджетних
коштів, фінансування з бюджету має
особливий порядок формування, що
впливає на майновий стан боржника,
відповідачем своєчасно були
зареєстровані бюджетні зобов'язання по
договору №12/05-БС/Є, що підтверджують
надані до матеріалів справи реєстри
бюджетних фінансових зобов'язань №27и
від 12.02.2014р., суд не вбачає вини
відповідача у несвоєчасній оплаті, а
тому не підлягає застосуванню до
відповідач штрафна санкція у вигляді
пені, у зв'язку з чим у задоволенні
позовної вимоги позивача про стягнення
з відповідача 5817,50грн. пені відмовляє.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК
України).

За таких обставин, суд частково
задовольняє заявлені позивачем
позовні вимоги, у зв'язку з чим на
користь останнього стягненню з
Шабівської сільської ради підлягає
125661,56грн. заборгованості, 1387,04грн.
індексу інфляції, 1341,60грн. три проценти
річних. В решті частині заявлених
позивачем позовних вимог суд
відмовляє.

Позивачу за рахунок відповідача згідно
ст. 49 ГПК України відшкодовуються
судові витрати пропорційно до розміру
задоволених вимог, а саме, 2567,79грн.
судового збору. Надмірно сплачений
позивачем судовий збір в сумі 1176,36 грн.
підлягає поверненню позивачу із
державного бюджету.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82- 85 ГПК
України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов позивача
частково.

2.Стягнути з Шабівської сільської ради
(Одеська область,
Білгород-Дністровський район, с. Шабо,
вул. Леніна, 63, код 04378043) на користь
Виробничо-сервісної фірми
«Гідрогеосервіс» у вигляді товариства
з обмеженою відповідальністю (65069, м.
Одеса, вул. Академіка Заболотного,45,
кв.2, код 20925295) 125 661 (сто двадцять п'ять
тисяч шістсот шістдесят одну) грн. 56коп.
заборгованості, 1341(одну тисячу триста
сорок одну) грн. 60коп. три проценти
річних, 1387 (одну тисячу триста
вісімдесят сім) грн. 04коп. індексу
інфляції, 2567 (дві тисячі п'ятсот
шістдесят сім) грн. 79коп. судового
збору.

3. Відмовити позивачу у задоволенні
решти частини заявлених позовних
вимог.

4. Повернути Виробничо-сервісній фірмі
«Гідрогеосервіс» у вигляді товариства
з обмеженою відповідальністю (65069, м.
Одеса, вул. Академіка Заболотного,45,
кв.2, код 20925295) з державного бюджету
України надмірно сплачений згідно
платіжного доручення №349 від 18.12.2013р.
судовий збір в сумі 1176 (одну тисячу
сімдесят шість) грн. 36 коп.

Рішення господарського суду набирає
законної сили згідно зі ст. 85 ГПК
України, після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

Наказ видати згідно зі ст. 116 ГПК
України.

Повний текст рішення складено
11.03.2014 р.

Суддя
Малярчук І.А.