м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/3315/14 05.03.14

За позовом Приватного
акціонерного товариства «Дніпровська
пристань»

до Приватного акціонерного
товариства «Лівобережжяінвест»

про визнання правочину
недійсним, визнання незаконним та
скасування наказу і свідоцтва про
право власності, визнання відсутнім
права та повернення майна

Суддя Ломака В.С.

Без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство
«Дніпровська пристань» (далі - позивач)
звернулось до господарського суду
міста Києва з позовом до Приватного
акціонерного товариства
«Лівобережжяінвест» (відповідач) про:

- визнання недійсним вчиненого між
сторонами правочину щодо зміни
Інвестиційного договору № Д-07/01 від
19.11.2007 р., який оформлено актом
приймання-передачі від 18.05.2012 р.;

- визнання незаконним та
скасування наказу Головного
управління комунальної власності м.
Києва Київської міської державної
адміністрації № 677-В від 13.08.2012 р. про
оформлення права власності на об'єкт
нерухомого майна та видане на його
підставі свідоцтво про право власності
від 13.08.2012 р.;

- визнання відсутнім право
власності відповідача на нежитлову
будівлю - торговельно-розважальний
центр і паркінг на 861 машиномісце (в
тому числі: відкритий паркінг третього
поверху на 421 машиномісце, відкритий
паркінг четвертого поверху на 197
машиномісць, відкритий паркінг з
навісом четвертого поверху на 243
машиномісця) загальною площею 34214, 20
кв.м., який розташований в м. Києві по
вул. Лаврухіна Миколи № 4 (літера А);

- повернення позивачу нежитлової
будівлі - торговельно-розважальний
центр і паркінг на 861 машиномісце (в
тому числі: відкритий паркінг третього
поверху на 421 машиномісце, відкритий
паркінг четвертого поверху на 197
машиномісць, відкритий паркінг з
навісом четвертого поверху на 243
машиномісця) загальною площею 34214, 20
кв.м., який розташований в м. Києві по
вул. Лаврухіна Миколи № 4 (літера А).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
вказує на те, що в провадженні
господарського суду міста Києва
знаходиться справа № 5011-50/11240-2012 про
визнання банкрутом ПрАТ «Дніпровська
пристань». Під час виконання
повноважень розпорядника майна,
арбітражним керуючим Лецканом В.Л. було
встановлено, що між сторонами мало
місце укладення Інвестиційного
договору № Д-07/01 від 19.11.2007 р., за умовами
якого позивач повинен був організувати
та забезпечити будівництво
торговельного центру з паркінгом з
подальшою його передачею у власність
відповідачу, а відповідач повинен був
надати інвестиції для здійснення
будівництва та сплатити забудовнику
винагороду після завершення
будівництва, прийняття комплексу в
експлуатацію та отримання інвестором
правовстановлюючих документів на
нього. Як зазначає позивач, за змістом
п. 2.2. Договору об'єкт інвестування мав
відповідати технічним
характеристикам: загальна площа - 36 228
кв.м., кількість поверхів - 2, тип будівлі
- капітальна торговельного
призначення; розмір інвестицій - 196 177 350,
00 грн. Оскільки на підставі акту
прийому-передачі від 18.05.2012 р.,
складеного за результатами виконання
Інвестиційного договору, позивач
передав відповідачу
торгово-розважальний центр загальною
площею 34 214, 20 кв.м. з паркінгом на 861
машиномісце, побудований за адресою: 26-1
мікрорайон житлового масиву
Вигурівщина-Троєщина у Деснянському
районі м. Києва (будівельна адреса: м.
Київ, вул. Миколи Лаврухіна, 4), вартістю
245 539 298, 65 грн. - на думку позивача
відбулась незаконне оформлення за
відповідачем права власності на об'єкт
будівництва, який не повинен був бути
переданий відповідачу за умовами
Договору, оскільки істотно
відрізняється за своїми технічними
характеристиками та вартістю від того,
що був визначений за домовленістю
сторін. На підставі зазначеного,
позивач стверджує, що фактично
відбулось неправомірне внесення змін
до умов Договору шляхом складання Акту
прийому-передачі від 18.05.2012 р., яким
сторони засвідчили, що спірний об'єкт
будівництва відповідає умовам
Договору та крім того зафіксували іншу
його вартість у порівнянні з тою, що
була визначена Договором. Крім того,
позивач звертає увагу на те, що в силу
відсутності у позивача як акціонерного
товариства створеної наглядової ради,
укладення значного правочину, яким
позивач вважає передачу спірного
об'єкту будівництва відповідачу за
актом прийому-передачі від 18.05.2012 р.,
мало бути здійснено загальними зборами
позивача, а не його виконавчим органом.
Враховуючи зазначене, розпорядник
майна позивача вирішив звернутись з
даним позовом до суду, з метою захисту
прав та інтересів позивача.

Разом з позовною заявою позивачем
також було подано до суду заяву про
вжиття заходів до забезпечення позову,
в якій він просить:

- заборонити Приватному
акціонерному товариству
«Лівобережжяінвест» будь-яким чином
розпоряджатись об'єктом нерухомого
майна - нежитлова будівля -
торговельно-розважальний центр і
паркінг на 861 машиномісце (в тому числі:
відкритий паркінг третього поверху на
421 машиномісце, відкритий паркінг
четвертого поверху на 197 машиномісць,
відкритий паркінг з навісом четвертого
поверху на 243 машиномісця) загальною
площею 34214, 20 кв.м., який розташований в
м. Києві по вул. Лаврухіна Миколи № 4
(літера А), в тому числі, але не виключно,
вчиняти щодо вказаного об'єкта
нерухомого майна правочини
купівлі-продажу, міни, дарування, ренти,
оренди, застави, іпотеки тощо,
передавати вказаний об'єкт нерухомого
майна в якості внеску до статутних
фондів юридичних осіб, передавати
будь-яким особам будь-які права щодо
володіння, користування, розпорядження
вказаним об'єктом нерухомого майна, а
так само вчиняти будь-які дії, які
можуть призвести до виникнення у інших
осіб прав щодо володіння, користування,
розпорядження вказаним об'єктом
нерухомого майна;

- заборонити Головному управлінню
юстиції у м. Києві в особі відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
та усіх його державних реєстраторів
вчиняти будь-які дії, пов'язані з
державною реєстрацією права власності,
обтяжень та інших речових прав у
відношенні об'єкта нерухомого майна -
торговельно-розважальний центр і
паркінг на 861 машиномісце (в тому числі:
відкритий паркінг третього поверху на
421 машиномісце, відкритий паркінг
четвертого поверху на 197 машиномісць,
відкритий паркінг з навісом четвертого
поверху на 243 машиномісця) загальною
площею 34214, 20 кв.м., який розташований в
м. Києві по вул. Лаврухіна Миколи № 4
(літера А);

- заборонити Державній
реєстраційній службі України в особі
Департаменту державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та усіх
його державних реєстраторів вчиняти
будь-які дії, пов'язані з державною
реєстрацією права власності, обтяжень
та інших ревучих прав у відношенні
об'єкта нерухомого майна - нежитлова
будівля - торговельно-розважальний
центр і паркінг на 861 машиномісце (в
тому числі: відкритий паркінг третього
поверху на 421 машиномісце, відкритий
паркінг четвертого поверху на 197
машиномісць, відкритий паркінг з
навісом четвертого поверху на 243
машиномісця) загальною площею 34214, 20
кв.м., який розташований в м. Києві по
вул. Лаврухіна Миколи № 4 (літера А).

Зазначена заява обґрунтована тим, що у
позивача є достатні підстави вважати,
що відповідач намагатиметься
відчужити спірне нерухоме майно, про що
свідчить розміщення оголошення з
продажу такого майна на
інтернет-сторінці:
http://www.country.ua/buy/magazin/1970526.html.

На підтвердження зазначеного, позивач
надає роздруківку веб-сторінки за
вказаною адресою.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 05.03.2014 р. порушено провадження
у справі № 910/3315/14, розгляд справи
призначено на 25.03.2014 р.

При цьому, відповідно до п. 2 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 16 від 26.12.2011 р. «Про деякі
питання практики застосування заходів
до забезпечення позову» питання про
забезпечення позову може вирішуватися
господарським судом як без проведення
окремого судового засідання, так і в
засіданні з викликом представників
сторін, інших учасників судового
процесу із заслуховуванням їх думки.

Так, слід зазначити, що норми ст. ст. 66-68
ГПК України не містять вимог щодо
розгляду заяви сторони про вжиття
заходів до забезпечення позову в
судовому засіданні, з викликом осіб,
які беруть участь у справі.

Заходи до забезпечення позову
застосовуються господарським судом як
засіб запобігання можливим порушенням
майнових прав чи охоронюваних законом
інтересів юридичної особи.

Розглянувши заяву позивача про вжиття
заходів до забезпечення позову,
дослідивши позовні матеріали в цілому,
суд дійшов висновку, що заява про
вжиття заходів до забезпечення позову
підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Відповідно до приписів статті 66 ГПК
України господарський суд за заявою
сторони, прокурора чи його заступника,
який подав позов, або з своєї
ініціативи має право вжити заходів до
забезпечення позову. Забезпечення
позову допускається в будь-якій
стадії провадження у справі, якщо
невжиття таких заходів може утруднити
чи зробити неможливим виконання
рішення господарського суду.

Забезпечення позову - це сукупність
процесуальних дій, які гарантують
виконання рішення суду в разі
задоволення позовних вимог.

За змістом вищезазначеної статті
заходи до забезпечення позову
застосовуються господарським судом як
засіб запобігання можливим порушенням
майнових прав чи охоронюваних законом
інтересів особи та гарантія реального
виконання рішення суду.

Відповідно до п. п. 1, 3 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 16
від 26.12.2011 р. «Про деякі питання
практики застосування заходів до
забезпечення позову» у вирішенні
питання про забезпечення позову
господарський суд має здійснити оцінку
обґрунтованості доводів заявника щодо
необхідності вжиття відповідних
заходів з урахуванням: розумності,
обґрунтованості і адекватності вимог
заявника щодо забезпечення позову;
забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу; наявності
зв'язку між конкретним заходом до
забезпечення позову і предметом
позовної вимоги, зокрема, чи спроможний
такий захід забезпечити фактичне
виконання судового рішення в разі
задоволення позову; імовірності
утруднення виконання або невиконання
рішення господарського суду в разі
невжиття таких заходів; запобігання
порушенню у зв'язку із вжиттям таких
заходів прав та охоронюваних законом
інтересів осіб, що не є учасниками
даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо). Саме лише посилання
в заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви.

Також, відповідно до абзацу 1 пункту 4
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову», розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Як зазначалось вище, позивач вказує на
те, що відповідач наразі намагається
відчужити спірне нерухоме майно, про що
свідчить розміщення оголошення з
продажу такого майна на
інтернет-сторінці:
http://www.country.ua/buy/magazin/1970526.html.

Дослідивши зміст вказаного
Інтернет-ресурсу, судом встановлено, що
на веб-сторінці
http://www.country.ua/buy/magazin/1970526.html розміщено
оголошення:

«Торгово-развлекательный центр «РайON».
Цена объекта: $ 80 000 000 /
800 000 000 грн. Цена м2: $ 2 338/м2. Адрес: г. Киев,
Деснянский р-н, Троещина, Николая
Лаврухина, 4. Площадь общая (м2): 34214.2.

Торгово-развлекательный центр
предлагает своим посетителям подборку
бутиков мировых брендов с широким
ассортиментом товаров и оптимальными
ценовыми предложениями. На двух этажах
торгово-развлекательного центра
представлены огромный супермаркет
Сильпо, магазин Спортмастер,
гипермаркет электроники COMFY, магазин
электроники MOYO, магазин парфюмерии и
косметики Л'Этуаль, хорошо известные
бренды Reserved, Kira Plastinina, House, Mohito, Cropp Town,
Colins, Ostin, Gloria Jeans, In City, Jennyfer, Город,
магазины обуви Respect, Centro, Chester, Plato, Monarch,
KARI, одежда и товары для детей - Детский
Мир, Mothercare, Ostin Kids, ювелирный магазин
Золотой Век. Помимо увлекательного
шопинга, посетители могут отдохнуть и
приятно провести время в уютных кафе и
ресторанах Сушия, L'Kafa, Pizza Aroma, Пивная
дума, Hot Cafй. На первом этаже в
прикассовой зоне супермаркета Сильпо
расположились магазины связи,
химчистка, аптека, зоотовары, тур.
оператор, магазин оптики, ателье и
многие другие услуги.

В «РайON» легко добраться как
общественным транспортом, так и на
своем авто. Удобный крытый паркинг
рассчитан на 860 мест. Благодаря
широкому выбору, комфортным условиям
семейного шопинга и отдыха, а также
различным акциям, мероприятиям и
развлекательным программам для детей,
которые регулярно проходят в
торгово-развлекательном центре, «РайON»
быстро становится любимым местом
жителей Левого берега столицы, ведь в
нем можно не только сделать покупки, но
и просто отдохнуть и провести время с
семьей и друзьями.

Ознакомиться с разрешительной
документацией можно по ссылке -
http://us.ua/1347014/

Информация о продавце: Имя: Николай.
Профессия: Телефон: Город: Всего
объявлений в базе: 1».

При цьому, судом встановлено, що при
переході за посиланням - http://us.ua/1347014/ на
файлообміннику - Український сервіс
хостинг файлів - «UkrShara» пропонується до
завантаження файл в форматі pdf
пойменований «для_объявления», в якому
відображені скановані зображення,
зокрема, Витягу про державну
реєстрацію прав від 16.08.2012 р. №
35189257, виданого КП «Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна» на користь ПрАТ
«Лівобережжяінвест» щодо спірного
об'єкту нерухомості, Свідоцтва про
право власності від 13.08.2012 р., виданого
на підставі Наказу Головного
управління комунальної власності м.
Києва від 13.08.2012 р. № 677-В, Наказу
Головного управління комунальної
власності м. Києва від 13.08.2012 р.
№ 677-В, Акту готовності об'єкта до
експлуатації № 61 від 03.05.2012 р. та інших.

Враховуючи зазначене, суд вважає
побоювання позивача щодо можливого
подальшого відчуження спірного майна
такими, що мають під собою обґрунтовані
підстави.

Позов, згідно з ч. 1 ст. 67 ГПК України,
забезпечується накладанням арешту на
майно або грошові суми, що належать
відповідачеві; забороною
відповідачеві вчиняти певні дії;
забороною іншим особам вчиняти дії, що
стосуються предмета спору.

Заходи щодо забезпечення позову
обов'язково повинні застосовуватися
відповідно до їх мети, з урахуванням
безпосереднього зв'язку між предметом
позову та заявою про забезпечення
позову.

Адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається
його відповідністю вимогам, на
забезпечення яких він вживається.
Оцінка такої відповідності
здійснюється господарським судом,
зокрема, з урахуванням співвідношення
прав (інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії.

Предметом позову є матеріально-правова
вимога позивача до відповідача, що
кореспондує зі способами захисту
порушеного права. Предмет позову
повинен мати правовий характер і
випливати з певних
матеріально-правових відносин.

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом позову у даній справі є
вимоги позивача про визнання правочину
з передачі спірного об'єкта нерухомого
майна недійсним, визнання незаконним
та скасування наказу і свідоцтва про
право власності, визнання відсутнім
права та повернення спірного майна
позивачу.

Оцінюючи ефективність кожного з
вищевказаних заходів до забезпечення
позову, щодо вжиття яких подано заяву
позивачем, на предмет захисту його
прав, суд вважає за необхідне в даному
випадку її задовольнити частково.

Так, суд звертає увагу на те, що в даному
випадку заборона відповідачу
розпоряджатись спірним нерухомим
майном шляхом відчуження охоплює
перелічені позивачем у своїй заяві дії
щодо вчинення правочинів
купівлі-продажу, дарування, міни тощо.

При накладені заборони на відчуження
майна, власник конкретного об'єкта
нерухомого майна не може розпорядитися
ним, оскільки не має одного з елементів
права власності - права розпорядження
цим майном.

Вжиття наведеного заходу до
забезпечення позову сприятиме
запобіганню порушення прав позивача на
час вирішення спору в суді та в разі
задоволення позову - забезпечить
можливість відновлення його порушених
прав.

Водночас, заборона окремих з дій,
наведених позивачем, як то передача
спірного майна в оренду та надання
права третім особам ним користуватись,
може як наслідок вплинути на
господарську діяльність відповідача.

Так, за загальним правилом обрані
заходи до забезпечення позову не
повинні мати наслідком повне
припинення господарської діяльності
суб'єкта господарювання, якщо така
діяльність, у свою чергу, не
призводитиме до погіршення стану
належного відповідачеві майна чи
зниження його вартості.

Відповідно до приписів частини 1 статті
3 ГК України під господарською
діяльністю у цьому Кодексі розуміється
діяльність суб'єктів господарювання у
сфері суспільного виробництва,
спрямована на виготовлення та
реалізацію продукції, виконання робіт
чи надання послуг вартісного
характеру, що мають цінову
визначеність. Поняття господарської
діяльності міститься і в інших законах
України, проте на відміну від
загального визначення господарської
діяльності в ГК України, її визначення,
що міститься в спеціальних законах,
застосовується лише для цілей цих
законів.

У даному випадку, заборона
відповідачеві вчиняти дії щодо
відчуження спірного майна, а також
органам державної реєстрації прав на
нерухоме майно проводити відповідні
дії щодо переоформлення права
власності на нього, на думку суду, не
може призвести до припинення
господарської діяльності відповідача.

Водночас, заборона передачі такого
майна в оренду, зважаючи на його статус
торговельно-розважального центру, який
має в своєму складі торгові площадки,
призначені для здачі в оренду різним
суб'єктам господарювання, може завдати
шкоди господарській діяльності
відповідача, серед основних видів
діяльності якого за даними Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців значиться,
в тому числі - Надання в оренду й
експлуатацію власного чи орендованого
нерухомого майна (Код КВЕД 68.20).

Враховуючи все зазначене та беручи до
уваги те, що позивачем вказується на
фактичне порушення його прав та
охоронюваних законом інтересів, суд
дійшов висновку про можливість
існування небезпеки в заподіянні шкоди
правам, свободам та інтересам позивача
до вирішення спору по суті та набранням
рішенням у даній справі законної сили,
у зв'язку з чим заяву позивача
задовольняє частково з урахуванням
зазначеного.

З огляду на вищенаведене, керуючись ст.
ст. 66, 67, 86 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного акціонерного
товариства «Дніпровська пристань» про
вжиття заходів до забезпечення позову
задовольнити частково.

2. З метою забезпечення позову, до
вирішення спору по суті та набрання
рішенням у даній справі законної сили:

- заборонити Приватному
акціонерному товариству
«Лівобережжяінвест» (01032, місто Київ,
бульвар Тараса Шевченка, будинок 33,
поверх 13, )
розпоряджатись, шляхом відчуження,
об'єктом нерухомого майна - нежитлова
будівля - торговельно-розважальний
центр і паркінг на 861 машиномісце (в
тому числі: відкритий паркінг третього
поверху на 421 машиномісце, відкритий
паркінг четвертого поверху на 197
машиномісць, відкритий паркінг з
навісом четвертого поверху на 243
машиномісця) загальною площею 34214, 20
кв.м., який розташований в м. Києві по
вул. Лаврухіна Миколи № 4 (літера А);

- заборонити Головному управлінню
юстиції у м. Києві (місто Київ, провулок
Музейний, будинок 2-Д, ) в
особі відділу державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві
(місто Київ, проспект Повітрофлотський,
76-г; місто Київ, вулиця
Трьохсвятительська, 4-В) та усіх його
державних реєстраторів вчиняти
будь-які дії, пов'язані з державною
реєстрацією права власності, обтяжень
та інших речових прав у відношенні
об'єкта нерухомого майна -
торговельно-розважальний центр і
паркінг на 861 машиномісце (в тому числі:
відкритий паркінг третього поверху на
421 машиномісце, відкритий паркінг
четвертого поверху на 197 машиномісць,
відкритий паркінг з навісом четвертого
поверху на 243 машиномісця) загальною
площею 34214, 20 кв.м., який розташований в
м. Києві по вул. Лаврухіна Миколи
№ 4 (літера А);

- заборонити Державній
реєстраційній службі України (місто
Київ, вулиця Марини Раскової, 15; ) в особі Департаменту
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно та усіх його державних
реєстраторів вчиняти будь-які дії,
пов'язані з державною реєстрацією
права власності, обтяжень та інших
ревучих прав у відношенні об'єкта
нерухомого майна - нежитлова будівля -
торговельно-розважальний центр і
паркінг на 861 машиномісце (в тому числі:
відкритий паркінг третього поверху на
421 машиномісце, відкритий паркінг
четвертого поверху на 197 машиномісць,
відкритий паркінг з навісом четвертого
поверху на 243 машиномісця) загальною
площею 34214, 20 кв.м., який розташований в
м. Києві по вул. Лаврухіна Миколи № 4
(літера А).

3. В іншій частині заяви про вжиття
заходів до забезпечення відмовити.

4. Ухвала про забезпечення позову має
силу виконавчого документу відповідно
до ст. 17 Закону України «Про
виконавче провадження».

Стягувач: Приватне акціонерне
товариство «Дніпровська пристань»
(01032, місто Київ, бульвар Тараса
Шевченка, будинок 33, поверх 13, ).

Боржник: Приватне акціонерне
товариство «Лівобережжяінвест» (01032,
місто Київ, бульвар Тараса Шевченка,
будинок 33, поверх 13, ).

5. Ухвала про забезпечення позову
набирає законної сили з дати її
прийняття 05.03.2014 р. та може бути
оскаржена в порядку, передбаченому
Господарським процесуальним кодексом
України.

6. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України
«Про виконавче провадження» дана
ухвала може бути пред'явлена до
виконання протягом року з моменту її
прийняття.

7. Ухвалу про забезпечення позову може
бути оскаржено в порядку,
встановленому Господарським
процесуальним кодексом України.

Суддя
В.С. Ломака