ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2014 р.
Справа № 911/306/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Черногуза А.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Рокитне-хлібопродукт" до Приватного
підприємства "Видавничий дім "Сім" про
повернення зарахованих на рахунок
неналежного одержувача коштів,

за участю представників:

позивача: Мовчан С.О. (дов. № 13/1/10-02 від
10.02.2014);

відповідача: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні господарського суду
Київської області знаходиться справа
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Рокитне-хлібопродукт" до Приватного
підприємства "Видавничий дім "Сім" про
повернення зарахованих на рахунок
неналежного одержувача коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані помилкою
при перерахуванні коштів на рахунок
відповідача, та відмовою останнього
від повернення безпідставно набутих
коштів.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 04.02.2014 порушено провадження
у справі та призначено її до розгляду
на 11.02.2014.

Ухвалою від 11.02.2014 розгляд справи було
відкладено на 04.03.2014.

В судовому засіданні 04.03.2014 суд
заслухав пояснення представника
позивача, він підтримав позовні вимоги
у повному обсязі. Відповідач у судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, відзиву на
позов або обґрунтованих заперечень по
суті спору суду не надав.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої ст. 64 та ст. 87 Господарського
процесуального кодексу України. За
змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом. У
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
(Аналогічна правова позиція викладена
в Постанові Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції»)

Враховуючи, що сторони були належним
чином повідомлені про судове засідання
та те, що реалізація норми ст. 38
Господарського процесуального кодексу
України щодо витребування
господарським судом у сторін
документів і матеріалів, необхідних
для вирішення спору, безпосередньо
залежить від суб'єктивної реалізації
сторонами їх диспозитивного права
подавати та витребовувати через суд
докази, а також враховуючи положення п.
4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, який
визначає одним з принципів судочинства
свободу в наданні сторонами суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, господарський суд
вважає, що судом в межах наданих
повноважень створені належні умови для
надання сторонами доказів та вважає за
можливе розглядати справу за наявними
у справі документами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши докази та
оцінивши їх в сукупності, суд

Установив:

13.06.2012 Товариством з обмеженою
відповідальністю
"Рокитне-хлібопродукт" було
перераховано на рахунок Приватного
підприємства "Видавничий дім "Сім"
грошові кошти у сумі 25000,00 грн,
призначення платежу «Позика згідно
договору № 03 від 13.06.2012». Вказаний факт
підтверджується банківськими
виписками по особовому рахунку
позивача та довідкою № 11 від 27.02.2014,
наданими Публічним акціонерним
товариством «Райффайзен Банк Аваль».

З матеріалів справи вбачається, що
договір № 03 від 13.06.2012 між сторонами не
укладався, про що, зокрема, свідчить
відсутність заперечень відповідача.
Суд звертає увагу, що в ухвалах суду про
порушення провадження у справі та про
відкладення розгляду справи
відповідачу було запропоновано подати
відзив на позовну заяву з
документальним обґрунтуванням його
доводів, однак останній не надав суду
будь-яких заперечень проти позову.

Оскільки в матеріалах справи нема
жодних доказів наявності у позивача
будь-яких зобов'язань перед
відповідачем, та відповідачем не
доведено протилежного, суд вважає
кошти у сумі 25000,00 грн, що були
перераховані 13.06.2012 Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Рокитне-хлібопродукт" на користь
Приватного підприємства "Видавничий
дім "Сім", такими, що перераховані
помилково.

Позивач звертався до відповідача з
листом № 11/17-06 від 17.06.2012 та
претензією-вимогою № 3/18-11 від 18.11.2013 у
яких просив повернути суму помилково
перерахованих коштів (докази
надсилання містяться в матеріалах
справи). Вказаний лист та претензія
залишені відповідачем без відповіді та
задоволення.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є, договори та
інші правочини, інші юридичні факти.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу
України особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала. Положення цієї глави
застосовуються незалежно від того, чи
безпідставне набуття або збереження
майна було результатом поведінки
набувача майна, потерпілого, інших осіб
чи наслідком події.

Згідно ст. 1213 Цивільного кодексу
України набувач зобов'язаний
повернути потерпілому безпідставно
набуте майно в натурі.

Відповідно до п.1.4 Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті неналежний
отримувач - особа, якій без законних
підстав зарахована сума переказу на її
рахунок або видана їй у готівковій
формі; неналежний платник - особа, з
рахунку якої помилково або
неправомірно переказана сума коштів.

Згідно з п.2.35 Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, кошти, що
помилково зараховані на рахунок
неналежного отримувача, мають
повертатися ним у строки, установлені
законодавством України, за порушення
яких неналежний отримувач несе
відповідальність згідно із
законодавством України. У разі
неповернення неналежним отримувачем
за будь-яких причин коштів у зазначений
строк повернення їх здійснюється в
судовому порядку.

Пунктом 6 Указу Президента України "Про
заходи щодо нормалізації платіжної
дисципліни в народному господарстві
України" установлено, що підприємства
незалежно від форм власності мають
повертати у п'ятиденний строк
платникам помилково зараховані на їх
рахунки кошти.

Судом встановлено, що грошові кошти
були помилково перераховані позивачем
на рахунок відповідача та не повернуті
останнім, що підтверджується довідкою
про відсутність надходження грошових
коштів від відповідача № 10/44 від 17.02.2014,
наданою Публічним акціонерним
товариством «Банк «Київська Русь», та
банківськими виписками по особовому
рахунку позивача, наданими Публічним
акціонерним товариством «Райффайзен
Банк Аваль».

З огляду на вищевикладене, суд вважає
вимогу позивача про зобов'язання
відповідача повернути помилково
перераховані грошові кошти у сумі 25000,00
грн обґрунтованою, підтвердженою
належними та допустимими доказами,
відповідачем належним чином не
спростованою, а відтак такою, що
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відтак, сторони, звертаючись до суду
повинні враховувати те, що визначення
та наповнення доказової бази
переданого на розгляд суду спору
покладаються саме на сторони, а не на
суд. Суд вирішує спір на підставі
поданих та витребуваних в порядку ст. 38
ГПК України сторонами доказів.

В порядку ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного
підприємства "Видавничий дім "Сім" () на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Рокитне-хлібопродукт" ()
25000,00 грн помилково перерахованих
коштів, а також 1827,00 грн судового збору.

3. Видати наказ.

Суддя
Черногуз А.Ф.