донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

18.03.2014р. справа №913/3018/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя: Дучал Н.М.

Судді: Богатир К.В.,
Склярук О.І.

при секретарі Сабада Г.О.

за участю представників сторін:

від позивача - Шунтова Т.Ю., за
довіреністю

від відповідача - не з'явився

Розглянув у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання», м. Луганськ на
рішення господарського
судуЛуганської областівід20.01.2014 р.
(підписане 25.01.2014 р.)у справі№ 913/3018/13
(суддя Якушенко Р.Є.)за
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання», м. Луганськдо
Луганського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України, м. Луганськ провизнання
недійсним частково рішення
адміністративної колегії Луганського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
29.08.2013р. №01-24/189

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання», м.Луганськ
звернулось до господарського суду
Луганської області з позовною заявою
до Луганського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України, м.
Луганськ про визнання недійсними
пунктів 2, 3 рішення Адміністративної
колегії Луганського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
29.08.2013р. №01-24/189 у справі №148 «Про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції та накладення
штрафу».

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначав, що дії ТОВ «ЛЕО» з
відключення від енергопостачання гр.
Станицької О.М. відповідали Правилам
користування електричною енергією для
населення, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України №1357 від
26.07.1999р.(зі змінами), якими надано
енергопостачальнику право відключити
весь об'єкт споживача, на потреби якого
постачається електроенергія, в разі
виявлення факту самовільного
підключення. На думку позивача, листи
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики, на які посилався АМКУ в
оскаржуваному рішенні, не є рішенням
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики, як колегіального органу, а
отже, відповідно до п. 13 Положення про
Національну комісію, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики не є обов'язковими для
виконання та не надають у
встановленому законодавством порядку
роз'яснень щодо виконання ПКЕЕН.
Посилався на відсутність у
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики повноважень надавати
роз'яснення щодо виконання ПКЕЕН.
Наполягав, на відсутності підстав для
накладення на ТОВ «ЛЕО» штрафу.

Рішенням господарського суду
Луганської області від 20.01.2014р. у справі
№913/3018/13 у задоволенні позову
відмовлено у повному обсязі.

Рішення господарського суду
мотивовано відсутністю підстав для
скасування рішення адміністративної
колегії Луганського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
29.08.2013 року №01-24/189 у справі №148 «Про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції та накладення
штрафу».

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання», м.Луганськ
звернулось з апеляційною скаргою, в
якій просить рішення господарського
суду Луганської області від 20.01.2014р. у
справі №913/3018/13 скасувати і прийняти
нове рішення, яким позов задовольнити в
повному обсязі.

Апелянт вважає, що оскаржуване рішення
місцевого господарського суду
прийнято з неправильним застосуванням
норм матеріального права та порушенням
норм процесуального права, за
недоведеності обставин, що мають
значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав
встановленими. Наполягає на
відсутності порушення законодавства
про захист економічної конкуренції з
боку ТОВ «ЛЕО», оскільки п. 35 ПКЕЕН
встановлює право енергопостачальника
відключити споживача у разі
самовільного підключення до
електричної мережі і обмежень цього
права ПКЕЕН не містить та не передбачає
часткового відключення споживача. На
думку апелянта, визнаючи дії ТОВ «ЛЕО»
порушенням ПКЕЕН, господарським судом
Луганської області, як і АМКУ,
неправильно застосовано п. 35 ПКЕЕН.
Скаржник вказує, що листи Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики, на які
посилався АМКУ та суд першої інстанції,
не є рішеннями Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
енергетики, а отже, не є обов'язковими
для виконання та не є належними
доказами у справі. Крім того, апелянт
вважає, що протокол №82 від 16.04.2013р.
засідання комісії
інформаційно-консультаційного центру
ТОВ «ЛЕО» не підтверджує вчинення ТОВ
«ЛЕО» порушень ПКЕЕН під час
відключення від електропостачання
квартири Станицької О.М., оскільки
висновок про те, що в даному випадку
відключенню від мережі підлягає лише
ділянка мереж, яка підключена
самовільно, є позицією окремого члена
комісії, а не висновком всієї комісії.

В судовому засіданні представник
позивача висловився на підтримку
апеляційних вимог.

Відповідач проти апеляційних вимог
заперечив з підстав, викладених у
відзиві №04-24/606 від 14.03.2014р. на
апеляційну скаргу. Вважає, що усі
твердження позивача, викладені в
апеляційній скарзі, є безпідставними
та не відповідають дійсності, а рішення
суду першої інстанції є законним,
прийнятим з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.
Посилаючись на п. п. 35, 53 ПКЕЕН, листи
НКРЕ №2668/26/27-12 від 28.12.2012р., №237/26/27-13 від
07.02.2013р. зазначає, що виявлене порушення
не давало можливості позивачу
відключити в цілому весь об'єкт
споживача від енергопостачання;
відключенню від електричної мережі
підлягала лише ділянка мережі, що
підключена самовільно. Просить
відмовити ТОВ «ЛЕО» у задоволенні
вимог, викладених у апеляційній скарзі
від 29.01.2014р. №01-31/2/23 повністю, залишивши
в силі рішення господарського суду
Луганської області від 20.01.2014р. по
справі №913/3018/13.

Відповідач не скористався правом
участі представника в судовому
засіданні апеляційної інстанції, у
відповідності до ст. 98 Господарського
процесуального кодексу України про
час і місце судового засідання був
повідомлений належним чином. Ухвалою
суду сторони не зобов'язувалися
забезпечити явку повноважних
представників в судове засідання, тому
згідно зі ст. 75, 99 ГПК України, скаргу
розглянуто за наявними матеріалами,
які є достатніми для розгляду
апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст.101
Господарського процесуального кодексу
України апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішень місцевого
господарського суду в повному обсязі.

У відповідності до п. п. 2, 3, 4 частини 3
ст.129 Конституції України, основними
засадами судочинства є рівність усіх
учасників судового процесу перед
законом та судом, забезпечення
доведеності вини, змагальність сторін
та свобода в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно зі ст.ст. 42, , 43 Господарського
процесуального кодексу України -
правосуддя у господарських судах
здійснюється на засадах рівності всіх
учасників судового процесу перед
законом і судом та змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Вивчивши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, заслухавши в судовому
засіданні пояснення представника
позивача, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, Донецьким апеляційним
господарським судом встановлено
наступне.

Розпорядженням адміністративної
колегії Луганського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
02.07.2013р. № 01-23/155, під час рогляду заяви
Станицької О.М., було розпочато розгляд
справи № 148 у зв"язку з наявністю в діях
ТОВ "Луганське енергетичне об"єднання"
з відключення від енергопостачання гр.
Станицької О.М. з порушенням вимог
ПКЕЕН, ознак порушення законодавства
про захист економічної конкуренції,
передбаченого п.2 ст.50 та п.5 ч.2 ст.13
Закону України "Про захист економічної
конкуренції" у вигляді зловживання
монопольним (домінуючим) становищем на
ринку постачання електричної енергії
за регульованим тарифом населенню
шляхом повної відмови від реалізації
товару за відсутності альтернативних
джерел придбання.

За результатами розгляду справи №148
про порушення законодавства про захист
економічної конкуренції з боку
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання», керуючись
ст.ст. 12, 121, 14 Закону України «Про
Антимонопольний комітет України», ст.
ст. 48, 52 Закону України «Про захист
економічної конкуренції», п. 11
Положення про територіальне
відділення Антимонопольного комітету
України, затвердженого розпорядженням
Антимонопольного комітету України від
23.02.2001 р. № 32-р, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 30.03.2001 р.
за № 291/5482 зі змінами та доповненнями,
п. п. 29, 31 Правил розгляду заяв і справ
про порушення законодавства про
захист економічної конкуренції (Правил
розгляду справ), затверджених
розпорядженням Антимонопольного
комітету України від 19.04.1994р. №5,
зареєстрованих у Міністерстві юстиції
України 06.05.1994р. за №90/299 (в редакції
розпорядження Антимонопольного
комітету України від 29 червня 1998 року
№169-р) (із змінами), адміністративною
колегією Луганського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
29.08.2013 р. прийнято рішення №01-24/189 «Про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції та накладення
штрафу», яким вирішено:

1. Визнати, що Товариство з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання» відповідно до
абзацу 2 частини 1 статті 12 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції» займає з 2009 року і по
теперішній час монопольне (домінуюче)
становище на ринку постачання
електричної енергії за регульованим
тарифом, із часткою 100 відсотків, на
території Луганської області, де
розташовані місцеві (локальні)
електричні мережі (власні та
орендовані), які перебувають у
користуванні цього товариства.

2. Визнати, що дії Товариства з
обмеженою відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання», які полягають
у відключенні від енергопостачання
об'єкту гр. Станицької О.М., є
порушенням законодавства про захист
економічної конкуренції, передбаченим
пунктом 2 статті 50, пунктом 5 частини
другої статті 13 Закону України "Про
захист економічної конкуренції" у
вигляді зловживання монопольним
(домінуючим) становищем на ринку
постачання електричної енергії за
регульованим тарифом населенню шляхом
повної відмови від реалізації товару
за відсутності альтернативних джерел
придбання.

3. За порушення, зазначене у пункті 2
цього рішення, відповідно до частини
другої статті 52 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
накласти на Товариство з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання» штраф у
розмірі 68000,00 грн.

В рішенні зазначено, що відповідно до
частини 2 статті 56 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»
рішення органів Антимонопольного
комітету України є обов'язковим до
виконання; згідно з частиною 3 статті 56
Закону України «Про захист економічної
конкуренції» особа, на яку накладено
штраф за рішенням органу
Антимонопольного комітету України,
сплачує його у двомісячний строк з дня
одержання рішення про накладення
штрафу; відповідно до частини 8 статті 56
Закону України «Про захист економічної
конкуренції» протягом п'яти днів з дня
сплати штрафу, суб'єкт господарювання
зобов'язаний надіслати до
тервідділення документи, що
підтверджують сплату штрафу.

З листом № 04-07/2447 від 04.09.2013р. копію
Рішення було направлено Товариству з
обмеженою відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання» для виконання.
Рішення №01-24/189 отримано позивачем
06.09.2013р., про що свідчить відмітка
вхідної кореспонденції ТОВ «Луганське
енергетичне об'єднання» (вх. №01-30/1/59 від
06.09.2013р.) на листі № 04-07/2447 від 04.09.2013р.,
копія якого наявна в матеріалах справи.

Позивач скористався правом на судове
оскарження та просив визнати
недійсними пункти 2, 3 рішення
Адміністративної колегії Луганського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
29.08.2013р. №01-24/189 у справі №148 «Про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції та накладення
штрафу».

Перевіривши повноту встановлених
судом першої інстанції обставин справи
та правильність їх юридичної оцінки,
Донецький апеляційний господарський
суд дійшов висновку про
необґрунтованість апеляційної скарги
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
Антимонопольний комітет України»
Антимонопольний комітет України є
державним органом із спеціальним
статусом, метою діяльності якого є
забезпечення державного захисту
конкуренції у підприємницькій
діяльності та у сфері державних
закупівель. Особливості спеціального
статусу Антимонопольного комітету
України обумовлюються його завданнями
та повноваженнями, в тому числі роллю у
формуванні конкурентної політики, та
визначаються цим Законом, іншими
актами законодавства і полягають,
зокрема, у спеціальних процесуальних
засадах діяльності Антимонопольного
комітету України.

Основним завданням Антимонопольного
комітету України є участь у формуванні
та реалізації конкурентної політики в
частині: здійснення державного
контролю за дотриманням законодавства
про захист економічної конкуренції на
засадах рівності суб'єктів
господарювання перед законом та
пріоритету прав споживачів,
запобігання, виявлення і припинення
порушень законодавства про захист
економічної конкуренції; контролю за
концентрацією, узгодженими діями
суб'єктів господарювання та
дотриманням вимог законодавства про
захист економічної конкуренції під час
регулювання цін (тарифів) на товари, що
виробляються (реалізуються) суб'єктами
природних монополій; сприяння
розвитку добросовісної конкуренції;
методичного забезпечення застосування
законодавства про захист економічної
конкуренції; здійснення контролю щодо
створення конкурентного середовища та
захисту конкуренції у сфері державних
закупівель ( ст.3 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України").

Антимонопольний комітет України і його
територіальні відділення становлять
систему органів Антимонопольного
комітету України, яку очолює Голова
Комітету. Антимонопольний комітет
України, адміністративні колегії
Антимонопольного комітету України,
державні уповноважені
Антимонопольного комітету України,
адміністративні колегії
територіальних відділень
Антимонопольного комітету України є
органами Антимонопольного комітету
України (ст. 6 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України").

Правові засади підтримки та захисту
економічної конкуренції, обмеження
монополізму в господарській
діяльності визначаються Законом
України "Про захист економічної
конкуренції", який спрямований на
забезпечення ефективного
функціонування економіки України на
основі розвитку конкурентних відносин
та застосовується до відносин, що
впливають чи можуть вплинути на
економічну конкуренцію на території
України.

На підставі ст. 48 Закону України "Про
захист економічної конкуренції", за
результатами розгляду справ про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції органи
Антимонопольного комітету України
приймають рішення, в тому числі про:
визнання вчинення порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції; припинення порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції; визнання суб'єкта
господарювання таким, що займає
монопольне (домінуюче) становище на
ринку; накладення штрафу; усунення
наслідків порушень законодавства про
захист економічної конкуренції, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»
заявник, відповідач мають право
оскаржити рішення органів
Антимонопольного комітету України
повністю або частково до
господарського суду у двомісячний
термін з дня одержання рішення. Цей
строк не може бути відновлено.

Оскаржуваним рішенням
адміністративної колегії Луганського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України
було встановлено наступне:

- ТОВ «ЛЕО» є юридичною особою, яка на
підставі ліцензії від 20.04.2006р. АБ
№220850 Національної комісії регулювання
електроенергетики України здійснює
діяльність з передачі електричної
енергії місцевими (локальними)
електромережами та постачання
електричної енергії за регульованим
тарифом (за КВЕД 40.13.0 розподілення та
постачання електроенергії);

- ТОВ «ЛЕО», як суб'єкт природної
монополії здійснює діяльність на ринку
передачі та розподілу електричної
енергії в межах зони ліцензованої
діяльності, що визначена Національною
комісією регулювання
електроенергетики України, та займає у
січні - квітні 2013 року монопольне
становище: на ринку постачання
електричної енергії за регульованим
тарифом в межах власних та орендованих
електричних мереж, розташованих в
територіальних межах Луганської
області, з часткою 100%; на ринку
транспортування електричної енергії
місцевими (локальними) мережами в межах
власних та орендованих електричних
мереж, розташованих в територіальних
межах Луганської області з часткою 100%;

- товарними межами ринку визначено
постачання електричної енергії за
регульованим тарифом;

- географічними межами ринку
постачання електричної енергії за
регульованим тарифом визначено
територію Луганської області, на якій
розташовані власні та орендовані
місцеві (локальні) мережі, що
знаходяться у законному користуванні
ліцензіата з передачі електричної
енергії місцевими (локальними)
електричними мережами ТОВ «ЛЕО»;

- часовими межами ринку постачання
електричної енергії за регульованим
тарифом, що досліджувався, є період з
2009р. по липень 2013р.

Пленумом Вищого господарського суду
України в п. 15.5. Постанови від 26 грудня
2011 року N 15 «Про деякі питання практики
застосування конкурентного
законодавства» наголошено, що
господарські суди не повинні
перебирати на себе не притаманні суду
функції, які здійснюються виключно
органами Антимонопольного комітету
України, та знову встановлювати
товарні, територіальні (географічні),
часові межі певних товарних ринків
після того, як це зроблено зазначеними
органами.

За приписами ст. ст. 5, 6 Закону України
"Про природні монополії" ринок
розподілу електричної енергії
(передачі електричної енергії
місцевими (локальними) електромережами
віднесено до сфери діяльності
суб'єктів природних монополій, а
постачання електричної енергії - до
суміжних ринків.

Взаємовідносини, які виникають в
процесі продажу і купівлі електричної
енергії між виробниками або
постачальниками електричної енергії
та споживачами, регулюються Законом
України "Про електроенергетику",
Правилами користування електричною
енергією, затвердженими Постановою
Національної комісії з питань
регулювання електроенергетики України
від 31 липня 1996 року N 28, зареєстрованими
в Міністерстві юстиції України 2 серпня
1996 р. за N 417/1442 (зі змінами), Правилами
користування електричною енергією для
населення (ПКЕЕН), затвердженими
Постановою Кабінету Міністрів України
від 26 липня 1999 р. N 1357.

Як встановлено адміністративною
колегією Луганського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України під
час розгляду конкурентної справи №148
та підтверджується матеріалами
господарської справи, в Алчевському
РЕМ ТОВ «ЛЕО» за адресою вул.
Ленінградська, 49а/59, м.Алчевськ
відкрито особовий рахунок №7-17-21-59 зі
сплати за використану електроенергію
на ім'я Станицької О.М., договір на
користування електричною енергією не
укладався.

При проведенні перевірки 25.03.2013р.
представниками Алчевського РЕМ ТОВ
«ЛЕО», в присутності Станицького В.І.,
встановлено, що споживачем при
користуванні електричною енергією за
адресою м.Алчевськ, вул. Ленінградська,
49а/59, було порушено п. 48 ПКЕЕН:
«Самовольное подключение эл. проводки
к эл. сети не принадлежащей
енергопоставщику, выявить которое
представители енергопоставщика при
проведении контрольного осмотра не
могли: смонтирована розетка вне ПУ с
точкой подключения в межэтажном РЩ 0,4
кВ жилого дома №49а минуя ПУ. При
включении нагрузки в данную розетку
(ел. обогреватель) диск счётчика не
вращается. При отключении
предохранителей напряжение в розетку
есть. Электроэнергия потребляется, эл.
счётчиком не учитывается». Виявлене
порушення оформлене Актом про
порушення №817223 від 25.03.2013р., який
містить позначку про відмову
Станицького В.І. від підпису та
підписаний чотирма представниками
енергопостачальника.

В той же день, 25.03.2013р., квартиру
Станицької О.М. було повністю
відключено від електричної мережі.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про
електроенергетику» споживач енергії
зобов'язаний додержуватись вимог
нормативно-технічних документів та
договору про постачання енергії.
Споживач енергії несе
відповідальність за порушення умов
договору з енергопостачальником та
правил користування електричною і
тепловою енергією та виконання
приписів державних інспекцій з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної та теплової
енергії згідно із законодавством
України. Правила користування
електричною і тепловою енергією для
населення затверджуються Кабінетом
Міністрів України.

Відносини між громадянами (далі -
споживачі електричної енергії) та
енергопостачальниками регулюються
Правилами користування електричною
енергією для населення, затвердженими
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 1357 від 26.07.1999р., далі - ПКЕЕН, за
приписами п. 38 яких енергопостачальник
зобов'язаний забезпечувати надійне
постачання електричної енергії згідно
з умовами ліцензій та договором.

Відповідно до пункту 3 ПКЕЕН споживання
електричної енергії здійснюється на
підставі договору про користування
електричною енергією між споживачем і
енергопостачальником, що
розробляється енергопостачальником
згідно з Типовим договором про
користування електричною енергією
(додаток 1) і укладається на три роки.

Споживач електричної енергії
зобов'язаний дотримуватися вимог
нормативно-технічних документів та
договору (п. 42 ПКЕЕН).

Пунктом 9 ПКЕЕН заборонено споживання
електричної енергії без приладів
обліку, крім випадків передбачених
цими Правилами.

Споживач несе відповідальність згідно
із законодавством, зокрема, за
порушення правил користування
електричною енергією, розкрадання
електричної енергії у разі
самовільного підключення до
електромереж і споживання електричної
енергії без приладів обліку (п. 48 ПКЕЕН).

Згідно з п. 53 ПКЕЕН у разі виявлення
представником енергопостачальника
порушення споживачем правил
користування електричною енергією, у
тому числі фактів розкрадання
електричної енергії, складається акт,
який підписується представником
енергопостачальника та споживачем.
Один примірник акта вручається
споживачу, другий залишається у
енергопостачальника. Споживач має
право внести до акта свої зауваження. У
разі відмови споживача від підпису в
акті робиться позначка про відмову. Акт
вважається дійсним, якщо його
підписали три представники
енергопостачальника. Акт про порушення
цих Правил розглядається комісією з
розгляду актів, що утворюється
енергопостачальником і складається не
менш як з трьох уповноважених
представників енергопостачальника.
Споживач має право бути присутнім на
засіданні комісії з розгляду актів.
Енергопостачальник повідомляє
споживача не пізніше ніж за 20
календарних днів до дня засідання
комісії про його час і дату. Акт про
порушення цих Правил не розглядається
у разі неповідомлення або
несвоєчасного повідомлення споживача
про час і дату засідання комісії.
Рішення комісії з розгляду актів
оформляється протоколом, копія якого
видається споживачу. У протоколі
зазначається інформація про
причетність споживача до порушення цих
Правил. У разі причетності споживача до
порушення цих Правил у протоколі
зазначаються: відомості щодо обсягу та
вартості необлікованої електричної
енергії; розрахунок проведених
нарахувань з посиланням на відповідні
пункти цих Правил та затвердженої
постановою НКРЕ від 4 травня 2006 р. N 562
Методики визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією. У разі відмови споживача від
сплати вартості необлікованої
електричної енергії
енергопостачальник звертається з
позовом до суду та має право припинити
постачання електричної енергії після
прийняття судом рішення на користь
енергопостачальника (крім випадку
виявлення факту самовільного
підключення). Якщо між споживачем і
енергопостачальником не досягнуто
згоди щодо користування електричною
енергією, її оплати, збереження
приладів обліку тощо, спірні питання
вирішуються в установленому
законодавством порядку.

Припинення енергопостачальником
подачі електричної енергії на об'єкт
споживача та вжиття заходів для
запобігання розкраданню чи
пошкодженню приладів обліку,
використанню електричної енергії без
обліку, згідно з п. 6 ПКЕЕН здійснюється
також у разі остаточного припинення
споживачем користування електричною
енергією, за умови повідомлення
споживачем енергопостачальника не
пізніше ніж за 7 днів, повного
розрахування за спожиту електричну
енергію та подання
енергопостачальнику заяви про
розірвання договору.

Згідно з п. 35 ПКЕЕН енергопостачальник
має право відключити споживача у разі:
самовільного підключення до
електричної мережі; розкрадання
електричної енергії, навмисного
пошкодження приладу обліку та зриву
пломби; порушення термінів сплати за
спожиту електричну енергію у порядку,
визначеному пунктом 27 цих Правил або
порушення умов договору про
реструктуризацію заборгованості;
неоплати за встановлення нового
приладу обліку відповідно до пункту 17
або інших платежів згідно з цими
Правилами; невиконання припису
Державної інспекції з енергетичного
нагляду за режимами споживання
електричної енергії; зниження
показників якості електричної енергії
з вини споживача.

Пункт 35 ПКЕЕН не містить будь - яких
застережень щодо обсягів відключення,
тобто повного чи часткового
відключення об'єкту споживача, що не
виключає можливості часткового
відключення.

З огляду на викладене, у разі виявлення
представниками енергопостачальника
фактів розкрадання електричної
енергії шляхом здійснення
самовільного підключення до
електричної мережі, - відключені мають
бути електроустановки, струмоприймачі
або електропроводки споживача, які
були самовільно підключені. При цьому
постачання електричної енергії для
потреб електроустановок, які
підключено з урахуванням вимог ПКЕЕН,
зберігається.

Роз'яснення наведеного змісту
викладені в листах №2668/26/27-12 від
28.12.2012р., №237/26/27-13 від 07.02.2013р.
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики, основними завданнями якої,
згідно зі ст.12 Закону України "Про
електроенергетику", є, зокрема,:
державне регулювання діяльності
суб'єктів природних монополій в
електроенергетиці; сприяння
конкуренції у сфері виробництва та
постачання електричної енергії; захист
прав споживачів електричної і теплової
енергії; контроль за додержанням
ліцензіатами умов та правил здійснення
ліцензованої діяльності і
застосування до них відповідних
санкцій за їх порушення.

За умовами пп. 21 п. 4 Положення про
Національну комісію, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики, затвердженого Указом
Президента України від 23.11.2011 N 1059/2011,
НКРЕ відповідно до покладених на неї
завдань розглядає звернення
споживачів та надає роз'яснення з
питань застосування
нормативно-правових актів НКРЕ.

Виходячи зі змісту Акту про порушення
№817223 від 25.03.2013р. самовільно
підключеною за адресою м.Алчевськ, вул.
Ленінградська, 49а/59 є лише частина
ел. проводки до розетки поза ПУ з
точкою подключення в міжповерховому РЩ
0,4 кВ житлового будинку №49а.

Докази виявлення порушень ПКЕЕН при
підключенні будь-яких інших об'єктів
квартири (електроустановок,
струмоприймачів або електропроводки)
за адресою м.Алчевськ, вул.
Ленінградська, 49а/59 в матеріалах
конкурентної справи №148 та
господарської справи відсутні.

Отже, у ТОВ «ЛЕО» були відсутні
підстави здійснювати повне
відключення об'єкта споживача від
енергопостачання.

Відключення 25.03.2013р. квартири
Станицької О.М. від енергопостачання з
порушенням вимог пунктів 35, 53 ПКЕЕН
підтверджується протоколом від 16.04.2013р.
№ 82 засідання комісії
Інформаційно-консультаційного центру
ТОВ «ЛЕО», складеним за результатами
розгляду звернення Станицької О.М. щодо
складання акта про порушення ПКЕЕН,
підписаним представником ТОВ «ЛЕО» без
зауважень, в якому зазначено, що
відключенню від електричної мережі
підлягає лише ділянка мереж, що
підключена самовільно. За результатами
розгляду комісією
Інформаційно-консультаційного центру
ТОВ «ЛЕО» звернення Станицької О.М.
прийнято рішення про відновлення
електропостачання на об'єкт споживача.
Протокол засідання підписаний всіма
членами Комісії ІКЦ.

За умовами п. 2.1.3. Положення про
Інформаційно-консультаційний центр по
роботі із споживачами електричної
енергії, затвердженого постановою НКРЕ
України від 12.03.2009р. №299, розв'язання
суперечностей та конфліктних ситуацій,
які виникають між Компанією та
заявниками є одним з основних завдань
ІКЦ.

Доводи апелянта стосовно того, що
протокол №82 від 16.04.2013р. засідання
комісії інформаційно-консультаційного
центру ТОВ «ЛЕО» не підтверджує
вчинення ТОВ «ЛЕО» порушень ПКЕЕН під
час відключення від електропостачання
квартири Станицької О.М., оскільки
висновок про те, що в даному випадку
відключенню від мережі підлягає лише
ділянка мереж, яка підключена
самовільно, є позицією окремого члена
комісії, а не висновком всієї комісії, є
безпідставними та спростовуються
наявністю на протоколі підписів всіх
членів Комісії ІКЦ, що за приписами п.
4.7. Положення про
Інформаційно-консультаційний центр по
роботі із споживачами електричної
енергії, свідчить про погодження
Комісії ІКЦ з результатами розгляду
спірного питання.

Питання відключення заявника було
розглянуто відділом НКРЕ в Луганській
області, про що в матеріалах справи
наявна копія відповіді заявнику №
30-12-24/262 від 23.04.2013р., відповідно до якої
відділом НКРЕ в Луганській області
встановлено неправомірність (з
порушенням вимог п.п.35, 53 ПКЕЕН) дій
енергопостачальника з відключення
об'єкта споживача (в цілому) від
енергопостачання; зазначено, що у
відповідності до норм ПКЕЕН
відключенню від електричної мережі
підлягає лише ділянка мереж, що
підключена самовільно.

Звернення Станицької О.М. розглянуто і
Стахановським відділенням Державної
інспекції з енергетичного нагляду за
режимами споживання електричної і
теплової енергії в Луганській області,
про складений акт № 02/24-03-021 від 12.04.2013р.,
яким також були виявлені порушення в
діях позивача.

Суб'єктам господарської діяльності,
відносини яких регулюються цим
Законом, згідно із Законом України "Про
захист економічної конкуренції"
забороняється провадити монопольну
діяльність у будь-якій формі, крім
випадків, передбачених законодавством
України (ст.16 Закону України "Про
електроенергетику").

За положеннями п.2. ст. 50 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»
зловживання монопольним (домінуючим)
становищем є порушенням законодавства
про захист економічної конкуренції.

Відповідно до ч.1, п.5 ч.2, ч.3 ст.13 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" зловживанням монопольним
(домінуючим) становищем на ринку є дії
чи бездіяльність суб'єкта
господарювання, який займає монопольне
(домінуюче) становище на ринку, що
призвели або можуть призвести до
недопущення, усунення чи обмеження
конкуренції, або ущемлення інтересів
інших суб'єктів господарювання чи
споживачів, які були б неможливими за
умов існування значної конкуренції на
ринку.

Часткова або повна відмова від
придбання або реалізації товару за
відсутності альтернативних джерел
реалізації чи придбання визнається
зловживанням монопольним (домінуючим)
становищем на ринку.

Зловживання монопольним (домінуючим)
становищем на ринку забороняється і
тягне за собою відповідальність згідно
з законом.

При цьому, для кваліфікації дій
суб'єктів господарювання як
зловживання монопольним (домінуючим)
становищем на ринку не є обов'язковим
з'ясування настання наслідків у формі
відповідно недопущення, усунення чи
обмеження конкуренції, ущемлення
інтересів інших суб'єктів
господарювання (конкурентів, покупців)
чи споживачів, зокрема через
заподіяння їм шкоди (збитків) або
іншого реального порушення їх прав чи
інтересів, чи настання інших
відповідних наслідків. Достатнім є
встановлення самого факту вчинення
дій, визначених законом як зловживання
монопольним (домінуючим) становищем.
Вказана правова позиція викладена
Пленумом Вищого господарського суду
України в пункті 14 Постанови від 26.12.2011
№15 "Про деякі питання практики
застосування конкурентного
законодавства".

За приписами ст. 59 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»,
підставами для зміни, скасування чи
визнання недійсними рішень органів
Антимонопольного комітету України є:
неповне з'ясування обставин, які
мають значення для справи; не
доведення обставин, які мають
значення для справи і які визнано
встановленими; невідповідність
висновків, викладених у рішенні,
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.

ТОВ «ЛЕО» не доведено наявність
обставин, визначених в ст. 59 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції», при прийнятті
відповідачем Рішення №01-24/189 від
29.08.2013р.

Таким чином, висновок господарського
суду Луганської області про відмову
ТОВ «ЛЕО» у задоволенні позову є вірним
та таким, що ґрунтується на матеріалах
справи та приписах чинного
законодавства.

З огляду на наведене, Донецький
апеляційний господарський суд дійшов
висновку, що доводи заявника, викладені
в апеляційній скарзі не обґрунтовані,
не доведені належними та допустимими
доказами в розумінні ст.33, ст.34
Господарського процесуального кодексу
України.

Твердження заявника апеляційної
скарги про порушення і неправильне
застосування місцевим господарським
судом норм матеріального та
процесуального права при прийнятті
рішення не знайшли свого
підтвердження, в зв'язку з чим підстав
для зміни чи скасування рішення
господарського суду Луганської
області від 20.01.2014р. (підписано 25.01.2014р.)
у справі №913/3018/13 суд апеляційної
інстанції не вбачає.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на заявника апеляційної
скарги - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання», м. Луганськ.

Результати апеляційного провадження у
справі №913/3018/13 оголошені в судовому
засіданні.

Керуючись ст. ст. 49, 91, 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Донецький апеляційний
господарський суд,-

П О С Т А Н
О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання», м. Луганськ на
рішення господарського суду
Луганської області від 20.01.2014р.
(підписано 25.01.2014р.) у справі №913/3018/13
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Луганської області від 20.01.2014р.
(підписано 25.01.2014р.) у справі №913/3018/13
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України у
касаційному порядку через Донецький
апеляційний господарський суд
протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:
Н.М. Дучал

Судді:
К.В. Богатир

О.І. Склярук

Надруковано 5 екз.: 1-позивачу,

1-відповідачу, 1-у справу, 1-ДАГС, 1-ГСЛО