ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2014 року
справа № 904/7939/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Кузнецова В.О.

суддів: Павловського П.П., Науменка І.М.

секретар судового засідання: Ситникова
М.Ю.

за участю представників сторін:

від відповідача: Данильченко О.О.
представник, довіреність № 653-О від
17.02.14 р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Верхньорогачицькому районі
Херсонської області на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 16.12.2013 р. у справі

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в Верхньорогачицькому
районі Херсонської області, смт.
Верхній Рогачик Херсонської області

до публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Приватбанк", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 1 074,91 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Верхньорогачицькому районі
Херсонської області звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом, в якому просило
зобов'язати Приватне акціонерне
товариство Комерційний банк
"Приватбанк" відшкодувати управлінню
грошові кошти в сумі 1 074,91 грн., які
були зараховані 19.10.2012р. на рахунок
одержувача пенсії ОСОБА_2.

Позовні вимоги мотивовані посиланням
на порушення відповідачем п.14 Порядку
виплати пенсій та грошової допомоги за
згодою пенсіонерів та одержувачів
допомоги через їх поточні рахунки у
банках, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 р.
№ 1596, а також § 1 ст. 7 договору № 61-414/11
від 29.12.2010 р., укладеному між сторонами.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 16.12.2013 р.
у даній справі (суддя Бєлік В.Г.) в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням,
Управління Пенсійного фонду України в
Верхньорогачицькому районі
Херсонської області подало апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на неповне
з'ясування місцевим господарським
судом обставин справи, які мають
значення для правильного вирішення
спору, а також порушенням норм
матеріального права, просить рішення
скасувати, прийняти нове рішення про
задоволення позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу
відповідач вважає, що в порушення ч.1
ст.33 ГПК України позивачем не доведено
факту спричинення шкоди та причинний
зв'язок між діями відповідача та
спричиненням шкоди, тому просить
залишити рішення господарського суду
без змін, а апеляційну скаргу залишити
без задоволення.

Відповідач не забезпечив в судове
засідання явку повноважного
представника, надав суду клопотання
про розгляд справи за його відсутністю.

Колегія суддів вважає, що
матеріали справи містять достатньо
доказів для можливості розгляду справи
за відсутністю представника позивача.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, розглянувши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
відповідність оскарженого рішення
нормам матеріального та
процесуального права, суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з урахуванням
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
29.12.2010 р. між Управлінням Пенсійного
фонду України в Верхньорогачицькому
районі Херсонської області (надалі
Фонд), Управлінням праці та соціального
захисту населення Верхньорогачицької
районної державної адміністрації
(надалі Управління) та
Верхньорогачицьким відділенням
Херсонської філії Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку "Приватбанк" (надалі Банк) та
Херсонським центром по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат (надалі
Центр) укладено договір № 61-414/11 від
29.12.2010р., за умовами якого Банк на
території Верхньорогачицького району
Херсонської області виконує функції
виплати пенсій та грошової допомоги,
передбачені Порядком виплати пенсій та
грошової допомоги за згодою
пенсіонерів та одержувачів допомоги
через їх поточні рахунки у банках,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 30.08.1999р. № 1596 (з
наступними змінами) (далі - Порядок).

За параграфом 1 статті 3 цього договору
Фонд зобов'язався, зокрема, забезпечити
перерахування коштів на виплату пенсій
та грошової допомоги, що фінансується
за рахунок коштів Фонду, на рахунки
Банку, протягом місяця за датами у
межах виплатного періоду, але не
пізніше ніж за один операційний день до
встановленої дати виплати; подавати
Банку за один день до початку кожного
виплатного періоду місяця, за який
виплачується пенсія та грошова
допомога, одночасно на паперових та
магнітних носіях списки на
зарахування пенсій та грошової
допомоги на поточні рахунки, описи до
них та довідку про джерела
фінансування виплат у кількості та за
формою згідно з Порядком.

Згідно з цим договором Банк
зобов'язався забезпечити, зокрема,
укладання з пенсіонерами та
одержувачами допомоги індивідуальних
договорів про відкриття поточних
рахунків для зарахування сум пенсій та
допомоги, проводити зарахування
пенсійних коштів та грошової допомоги
на окремі вкладні пенсійні рахунки
згідно індивідуальних договорів з
одержувачами пенсій та грошової
допомоги; видачу одержувачем належних
їм сум пенсій та грошової допомоги за
їх першою вимогою в межах залишку
коштів на рахунку (параграф 5 ст.3
договору).

Відповідно до параграфу 1 статті 7
договору, якщо суми пенсій та грошової
допомоги одержуються з поточного
рахунку за довіреністю більше як один
рік або не одержуються більше як один
рік, Банк не пізніше 28 числа місяця, у
якому виникли такі обставини,
повідомляє про це письмово Фонд або
Управління.

16.07.2013 р. за № 1896/02 Управління
Пенсійного фонду України звернулось до
Верхньорогачицького відділення
публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "ПриватБанк" з вимогою
про повернення на рахунок Фонду кошти
в сумі 1074,91 грн., які були зараховані
19.10.2012 р. на рахунок одержувача пенсії
ОСОБА_2

У відповідь на згадану вимогу,
відповідач листом від 18.07.2013 р. №
20.1.0.0.0/7-20130717/4144 повідомив, що Банк
виконує обслуговування поточного
рахунку, що був відкритий на підставі
договору з клієнтом, відомості про
смерть одержувача коштів до банку не
надходили, а тому Банк та не має
можливості самостійно списати грошові
кошти з рахунку клієнта.

30.07.2013 р. за № 1981/02 позивач надіслав на
адресу відповідача вимогу про
повернення 1074,91 грн., нарахованих
ОСОБА_2 в жовтні 2012 р., оскільки Банком
порушені вимоги п.14 Порядку, а саме
несвоєчасне повідомлення установою
банка про не отримання коштів з
поточного рахунку більше як один рік.

Листом від 31.07.2013 р. № 20.1.0.0.0/7-20130730/2752
відповідач залишив згадану вимогу без
задоволення.

Згідно п.2 Порядку виплати пенсій та
грошової допомоги за згодою
пенсіонерів та одержувачів допомоги
через їх поточні рахунки у банках,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 30.08.1999р. № 1596
виплата пенсій та грошової допомоги
згідно з цим Порядком здійснюється
через поточні рахунки, що
відкриваються у банках, з якими
Пенсійний фонд та Мінсоцполітики за
результатами конкурсу укладають
відповідні угоди з визначенням санкцій
за недотримання ними договору перед
одержувачами.

За п. 4 Порядку установи уповноважених
банків здійснюють відкриття поточних
рахунків, проводять операції із
зарахування сум пенсій та грошової
допомоги на поточні рахунки відповідно
до цього Порядку, угод, укладених ними з
управліннями Пенсійного фонду України
в районах, містах і районах у містах,
управліннями праці та соціального
захисту населення
райдержадміністрацій, виконкомів
міських, районних у місті рад (далі -
органи праці та соціального захисту
населення) або центрами з нарахування і
виплати пенсій та допомоги - у регіонах,
де функціонують такі центри

Відповідно до п.14 Порядку, якщо суми
пенсій та грошової допомоги
одержуються з поточного рахунку за
довіреністю більше як один рік або не
одержуються більше як один рік, Банк не
пізніше 28 числа місяця, у якому виникли
такі обставини, повідомляє про це
письмово Фонд або Управління, а
одержувач пенсії та грошової допомоги -
подати нову заяву в орган Пенсійного
фонду або орган праці та соціального
захисту населення у порядку,
визначеному в пункті 10 цього Порядку. У
разі невиконання одержувачем пенсій та
грошової допомоги цієї умови орган
Пенсійного фонду або орган праці та
соціального захисту населення
припиняє перерахування відповідно
пенсії та грошової допомоги на
поточний рахунок у визначену
одержувачем установу банку і здійснює
виплату через підприємство поштового
зв'язку за місцем проживання
одержувача в установленому порядку.

Пунктом 7.1 ст. 7 Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" передбачено, що банки мають
право відкривати своїм клієнтам
вкладні (депозитні), поточні та
кореспондентські рахунки; поточний
рахунок - рахунок, що відкривається
банком клієнту на договірній основі
для зберігання коштів і здійснення
розрахунково-касових операцій за
допомогою платіжних інструментів
відповідно до умов договору та вимог
законодавства України.

У статті 2 Закону України "Про банки і
банківську діяльність" наведено
визначення банківського рахунку,
згідно з яким це рахунки, на яких
обліковуються власні кошти, вимоги,
зобов'язання банку стосовно його
клієнтів і контрагентів та які дають
можливість здійснювати переказ коштів
за допомогою банківських платіжних
інструментів.

Згідно з п. 1.4 Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затвердженій
постановою Правління Національного
Банку України № 22 від 21.01.2004 р., власник
рахунку в банку - особа, яка відкриває
рахунок у банку і має право
розпоряджатися коштами на ньому.

Частиною 3 ст.1066 ЦК України унормовано,
що банк не має права визначати та
контролювати напрями використання
грошових коштів клієнта та
встановлювати інші, не передбачені
договором або законом, обмеження його
права розпоряджатися грошовими
коштами на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 1067 ЦК України
встановлено, що договір банківського
рахунка укладається для відкриття
клієнтові або визначеній ним особі
рахунка у банку на умовах, погоджених
сторонами.

За ст.1071 ЦК України банк може списати
грошові кошти з рахунка клієнта на
підставі його розпорядження. Грошові
кошти можуть бути списані з рахунка
клієнта без його розпорядження на
підставі рішення суду, а також у
випадках, встановлених законом чи
договором між банком і клієнтом.

Відповідно до п.п. 1.38, 1.39 ст. 1 Закону
України "Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні" списання
договірне - це списання банком з
рахунка клієнта коштів без подання
клієнтом платіжного доручення, що
здійснюється банком у порядку,
передбаченому в договорі, укладеному
між ним і клієнтом; списання примусове -
це списання коштів, що здійснюється
стягувачем без згоди платника на
підставі встановлених законом
виконавчих документів у випадках,
передбачених законом.

Пунктом 1.6. Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті передбачено, що банк здійснює
розрахунково-касове обслуговування
своїх клієнтів на підставі відповідних
договорів і своїх внутрішніх правил
здійснення безготівкових розрахунків,
якщо ці правила відповідають вимогам
цієї Інструкції, інших
нормативно-правових актів. Банк не має
права визначати та контролювати
напрями використання коштів клієнта та
встановлювати інші, не передбачені
договором або законом, обмеження його
права розпоряджатися коштами на
власний розсуд.

Кошти з рахунків клієнтів банки
списують лише за дорученнями власників
цих рахунків (включаючи договірне
списання коштів згідно з главою 6 цієї
Інструкції) або на підставі
розрахункових документів стягувачів
згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції
(п. 1.7 Інструкції).

За ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності
є право особи на річ (майно), яке вона
здійснює відповідно до закону за своєю
волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. Особа може бути
позбавлена права власності або
обмежена у його здійсненні лише у
випадках і в порядку, встановлених
законом. (ч.ч. 1,2 ст. 321 ЦК України).

Отже, з огляду на викладене, право
власності на кошти, які знаходяться на
рахунку, відкритому у банку, належить
власнику цього рахунку. Банк не має
права на суму коштів, що знаходяться на
рахунку фізичної особи, не є набувачем
спірних коштів, а лише вчиняє дії по
обслуговуванню рахунка клієнта.
Обов'язок банку здійснити дії щодо
особового рахунку клієнта (в тому числі
списати кошти з особового рахунку
клієнта) виникає лише у визначених
законодавством випадках.

Крім того, всупереч ст.33 ГПК України,
позивачем не надано доказів
спричинення йому шкоди відповідачем, а
також не зазначено передбачених
договором та законодавством підстав
для стягнення з відповідача на користь
позивача коштів.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог.

Враховуючи викладене, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, а тому
не можуть бути підставою для
скасування оскаржуваного рішення,
прийнятого з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103,105 ГПК України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Верхньорогачицькому районі
Херсонської області залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 16.12.2013 р.
у справі №904/7939/13 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого господарського суду України
протягом 20 днів.

Постанова складена в повному
обсязі 17.03.2014 р.

Головуючий суддя
В.О.Кузнецов

Судді
П.П.Павловський

І.М.Науменко

З оригіналом згідно

помічник судді
О.В.Бушанська

17.02.2014 р.