ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2014 р.
Справа № 914/4197/13

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії

головуючого-судді
Кравчук Н. М.

суддів
Гнатюк Г.М.

Мирутенко О.Л.

розглянувши апеляційну скаргу
ОСОБА_2 б/н, б/д (надалі ОСОБА_2)

на рішення господарського
суду Львівської області від 12.12.2013 року

у справі № 914/4197/13

за позовом ОСОБА_3 (надалі
ОСОБА_3), м.Львів

до відповідача-1: ОСОБА_2, АДРЕСА_1

відповідача-2: товариства з
обмеженою відповідальністю
"Техносервіс-Львів" (надалі ТзОВ
«Техносервіс-Львів»), м. Львів

відповідача-3: товариства з
обмеженою відповідальністю "Екоклас"
(надалі ТзОВ «Екоклас»), м. Львів

відповідача-4: фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 (надалі ФО-П
ОСОБА_4), АДРЕСА_1

відповідача-5: Адвокатського
об'єднання "Мицик і Партнери", м. Львів

про визнання
недійсними правочинів та припинення
дії, яка порушує право,

з участю представників:

від позивача: ОСОБА_3, ОСОБА_6
-представник (довіреність від 17.04.2013р.);

від відповідача-1: ОСОБА_7- представник
(довіреність від 12.12.13р.);

від відповідача-2: ОСОБА_7- представник
(довіреність від 31.01.13р.);

від відповідача-3: не з'явився;

від відповідача-4: не з'явився;

від відповідача-5: ОСОБА_7- представник;

Права та обов'язки, передбачені
статтями 20, 22, 28 ГПК України
представникам сторін роз'яснено. Заяв
про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Львівської області від 12.12.2013р. у

справі № 914/4197/13 (суддя Кидисюк Р.А.)
позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено
частково. Припинено дії ОСОБА_2 з
управління справами ТзОВ
«Техносервіс-Львів» в якості
директора. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 1 147,00грн. судового збору. У
задоволенні позовних вимог про
визнання недійсними договору оренди
від 22.02.2012р. № 1-0, укладеного ТзОВ
«Техносервіс-Львів» з ФО-П ОСОБА_4,
договору від 21.01.2013р. про надання
правової допомоги, укладеного ТзОВ
«Техносервіс-Львів» з Адвокатським
обєднанням «Мицик і Партнери»,
договору від 22.01.2012р. оренди
транспортного засобу, укладеного ТзОВ
«Техносервіс-Львів» з ТзОВ «Екоклас»-
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим
рішенням, відповідачем - 1 подано
апеляційну скаргу, в якій вважає, що
рішення суду першої інстанції в
частині задоволення позовної вимоги
про припинення дії, яка порушує право,
підлягає скасуванню з прийняттям
нового рішення про відмову в
задоволенні цієї вимоги. Зокрема,
скаржник зазначає, що позивачем не було
доведено, що внаслідок здійснення
ОСОБА_2 повноважень керівника ТзОВ
«Техносервіс-Львів» були порушені
права та законні інтереси позивача, як
учасника товариства. Окрім того,
скаржник звертає увагу суду
апеляційної інстанції на те, що
заперечуючи повноваження ОСОБА_2 на
керівництво товариством, позивач
ухиляється від пояснення хто ж повинен
здійснювати управління справами ТзОВ
«Техносервіс-Львів».

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 15.01.2014р.
прийнято апеляційну скаргу до
провадження та призначено до розгляду
в судовому засіданні на 06.02.2014р. Ухвалою
суду від 06.02.2014р. розгляд справи
відкладено на 27.02.2014р. Ухвалою суду від
27.02.2014р. розгляд справи відкладено на
17.03.2014р.

Позивач та його представник в судовому
засіданні та у відзиві на апеляційну
скаргу від 26.02.2014р. заперечили проти
доводів, викладених в апеляційній
скарзі, просять рішення залишити без
змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Представник відповідачів 1,2 та 5 в
судовому засіданні доводи апеляційної
скарги підтримав та наполягає на її
задоволенні.

Відповідачі 3та 4 в судове засідання не
з`явились.

Розглянувши подану апеляційну
скаргу, матеріали справи, відзив на
апеляційну скаргу, заслухавши
пояснення представників сторін,
Львівський апеляційний господарський
суд встановив наступне.

Як встановлено судом, між ТзОВ
«Техносервіс-Львів» в особі директора
ОСОБА_2 (Орендодавець) та ТзОВ
«Екоклакс» (Орендар) 22.01.2012р. укладено
договір оренди транспортного засобу,
згідно з умовами якого Орендодавець
зобов`язується передати Орендареві у
користування за плату транспортний
засіб, а саме: автомобіль марки ГАЗ 53,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1
(а.с. 40-41).

22.02.2012р. між ТзОВ
«Техносервіс-Львів», в особі директора
ОСОБА_2 (Орендодавець) та ФО-П ОСОБА_4
(Орендар) укладено договір оренди № 1-0,
відповідно до умов якого Орендодавець
передає, а Орендар приймає в оренду
нерухоме майно, приміщення
складу-майстерні № 1, позначеного літ.
А, загальною площею 412,6 кв.м.,
розташоване по вул. АДРЕСА_2 (а.с. 34-36).

Окрім того, 21.01.2013р. між ТзОВ
«Техносервіс-Львів», в особі директора
ОСОБА_2 (Клієнт) та Адвокатським
об`єднанням «Мицик і Партнери»
(Виконавець) укладено договір про
надання правової допомоги, відповідно
до умов даного договору Виконавець
зобов`язується здійснити захист,
представництво або надати інші види
правової допомоги Клієнту на умовах і в
порядку, що визначені договором, а
Клієнт зобов`язується оплатити надання
правової допомоги та фактичні витрати
необхідні для виконання договору (а.с.
37-38).

В матеріалах справи міститься
рішення господарського суду
Львівської області від 11.05.2012р. у справі
№ 5015/1219/12, яким визнано недійсним
рішення загальних зборів ТзОВ
«Техносервіс-Львів» від 27.12.2011р., на
яких було обрано директором ТзОВ
«Техносервіс-Львів» громадянина
ОСОБА_2 (а.с. 23-25). Дане рішення набрало
законної сили (а.с. 26-29).

У заявлених вимогах ОСОБА_3
просить визнати недійсними
вищезазначені договори, укладені
ОСОБА_2 від імені ТзОВ
«Техносервіс-Львів», а саме: договір
оренди від 22.02.2012р. № 1-0, договір від
21.01.2013р. про надання правової допомоги
та договір від 22.01.2012р. оренди
транспортного засобу та припинити дії
ОСОБА_2 з управління справами
товариства «Техносервіс-Львів», як
його директором.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
ОСОБА_2 на посаду директора ТзОВ
"Техносервіс-Львів" загальними зборами
не обирався, а присвоїв собі звання
цього виконавчого органу самовільно, з
порушенням порядку, визначеного чинним
законодавством України та Статутом
ТзОВ "Техносервіс-Львів". Водночас,
ОСОБА_2, укладав від імені ТзОВ
"Техносервіс-Львів" правочини з третіми
особами, тим самим збільшуючи
заборгованість ТзОВ
"Техносервіс-Львів".

При прийнятті постанови, суд виходив з
наступного.

Згідно з приписами ст. 10 Закону України
"Про господарські товариства" учасники
товариства мають право: брати участь в
управлінні справами товариства в
порядку, визначеному в установчих
документах, за винятком випадків,
передбачених цим Законом; брати участь
у розподілі прибутку товариства та
одержувати його частку (дивіденди); на
отримання частки прибутку (дивідендів)
пропорційно частці кожного з учасників
мають особи, які є учасниками
товариства на початок строку виплати
дивідендів; вийти в установленому
порядку з товариства; одержувати
інформацію про діяльність товариства.
На вимогу учасника товариство
зобов'язане надавати йому для
ознайомлення річні баланси, звіти
товариства про його діяльність,
протоколи зборів; здійснити відчуження
часток у статутному (складеному)
капіталі товариства, цінних паперів, що
засвідчують участь у товаристві, в
порядку, встановленому законом.

У відповідності до ст. 167 ГК України
корпоративні права - права особи,
частка якої визначається у статутному
фонді (майні) господарської
організації, що включають
правомочності на участь цієї особи в
управлінні господарською
організацією, отримання певної частки
прибутку (дивідендів) цієї організації
та активів у разі ліквідації
останнього відповідно до закону, а
також інші правомочності, передбачені
законом та статутними документами.

Учасники товариства можуть мати інші
права, передбачені законодавством і
установчими документами товариства.

Проте, як встановлено судом та як видно
з матеріалів справи, а саме Статуту
ТзОВ "Техносервіс-Львів", останній не
наділяє учасника товариства правом на
звернення до суду за захистом
інтересів всього товариства (а.с. 15-22).

Слід також зазначити, що відповідно до
п.51 Постанови Пленуму Верховного суду
України від 24.10.2008 р. №13 "Про практику
розгляду судами корпоративних спорів",
законом не передбачено право акціонера
(учасника) господарського товариства
звертатися до суду за захистом прав чи
охоронюваних законом інтересів
товариства поза відносинами
представництва. На цій підставі
господарським судам належить
відмовляти акціонерам (учасникам)
господарського товариства в
задоволенні позову про укладення,
зміну, розірвання чи визнання
недійсними договорів та інших
правочинів, вчинених господарським
товариством.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач не належить до кола суб'єктів,
між якими виникли спірні
правовідносини щодо укладення
договорів, та не має повноважень на
представництво у судовому засіданні
інтересів ТзОВ "Техносервіс-Львів", яке
було учасником спірних правовідносин.
ОСОБА_3 не доведено, що внаслідок
укладення спірних договорів ОСОБА_2
були порушені права та законні
інтереси позивача, як учасника ТзОВ
"Техносервіс-Львів". Зокрема, позивач не
був позбавлений своїх часток, права
голосувати, права отримувати прибуток,
права брати участь в управлінні
справами ТзОВ.

Відтак, з огляду на вищенаведені норми
права та фактичні обставини справи,
колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду
вважає, що до складу повноважень
учасника господарського товариства
при реалізації своїх корпоративних
прав не відноситься право визнавати
недійсними правочини, що були укладені
самим господарським товариством, за
винятком коли він уповноважений на це
відповідним товариством, про що судом
першої інстанції зроблено вірний
висновок та підставно відмовлено
ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог
про визнання недійсними договору
оренди від 22.02.2012 року №1-0, укладеного
ТзОВ "Техносервіс-Львів" з фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_4, Договору
від 21.01.2013 року про надання правової
допомоги, укладеного ТзОВ
"Техносервіс-Львів" з Адвокатським
об'єднанням "Мицик і Партнери", Договору
від 22.01.2012 року оренди транспортного
засобу, укладеного ТзОВ
"Техносервіс-Львів" з ТзОВ "Екоклас".

Щодо позовної вимоги про припинення
дій ОСОБА_2 з управління справами
товариства з обмеженою
відповідальністю "Техносервіс-Львів" в
якості директора, то слід зазначити
наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 89 ГК України
управління діяльністю господарського
товариства здійснюють його органи та
посадові особи, склад і порядок обрання
(призначення) яких визначається
залежно від виду товариства, а у
визначених законом випадках - учасники
товариства.

Відповідно до п. "г" ч. 5 ст. 41 Закону
України "Про господарські товариства" у
товаристві з обмеженою
відповідальністю створюється
виконавчий орган: колегіальний
(дирекція) або одноособовий (директор).
Дирекцію очолює генеральний директор.
Членами виконавчого органу можуть бути
також і особи, які не є учасниками
товариства.

Як зазначалось вище, рішенням
господарського суду Львівської
області від 11.05.2012р. у справі №5015/1219/12,
залишеним без змін постановою
Львівського апеляційного
господарського суду від 29.08.2012р.
визнано недійсним рішення загальних
зборів ТзОВ "Техносервіс-Львів" від
27.12.2011р., на яких було обрано директором
ТзОВ "Техносервіс-Львів" громадянина
ОСОБА_2.

Проте, матеріалами справи
підтверджено, що останній продовжує
діяти від імені ТзОВ
"Техносервіс-Львів" як директор і після
визнання в судовому порядку недійсним
рішення загальних зборів ТзОВ
"Техносервіс-Львів" від 27.12.2011р..,
зокрема, продовжує укладати договори.
Така діяльність відповідача-1 порушує
права позивача як учасника ТзОВ
"Техносервіс-Львів" на управління
справами товариства.

Таким чином, враховуючи визнання
недійсним рішення загальних зборів
товариства від 27.12.2011 р., то суд
апеляційної інстанції вважає що
позовна вимога про припинення дій
ОСОБА_2 з управління справами
товариства з обмеженою
відповідальністю "Техносервіс-Львів" в
якості директора підлягає задоволенню,
про що судом першої інстанції зроблено
вірний висновок.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Проте, доводи, наведені скаржником в
апеляційній скарзі, не спростовують
правомірність висновків, викладених в
оспорюваному рішенні суду першої
інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що рішення місцевого
господарського суду є законним,
обґрунтованим, прийнятим з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, а тому його слід залишити без
змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Керуючись, ст.ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Львівський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Рішення господарського суду
Львівської області від 12.12.2013р. року у
справі № 914/4197/13 залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття. може бути оскаржена
в касаційному порядку згідно з
розділом ХІІ-1 ГПК України.

3. Справу передати до
господарського суду Львівської
області.

Головуючий суддя
Кравчук Н.М.

судді
Гнатюк Г.М.

Мирутенко О.Л.