ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2014 р.
Справа № 914/254/14

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді
Галушко Н.А.

суддів
Гриців В.М.

Орищин Г.В.

розглянув апеляційну скаргу
Львівської митниці Міндоходів, м.Львів
№ 13-70-10/21-146 від 03.02.2014р.

на ухвалу господарського суду
Львівської області від 29.01.2014р

у справі № 914/254/14

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Консалтинговий
центр "Сервіс", м. Дубляни Львівської
області

до відповідача - 1: Львівської митниці
Міндоходів, м.Львів

до відповідача - 2: регіонального
відділення Фонду державного майна
України у Львівській області, м. Львів

про: визнання за позивачем переважного
права на укладення на новий термін
договору оренди нежитлових приміщень.

за участю представників сторін:

від позивача: Горпинюк І.Є.- представник

від відповідача 1: Прокіпчук
Л.І.-представник

від відповідача 2: Дутка Ю.І. -
представник

Права та обов'язки представникам
відповідно до ст.20,22 ГПК України
роз'яснено.

Клопотань про здійснення фіксації
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, в порядку ст. 811 ГПК України,
учасниками судового процесу не
заявлено.

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 29.01.2014р. у справі
№914/254/14 (суддя Долінська О.З.) порушено
провадження у справі та, зокрема,
пунктом третім ухвали - задоволено
заяву про забезпечення позову ТОВ
"Консалтинговий центр "Сервіс", м. Львів;
пунктом четвертим ухвали - заборонено
Львівській митниці Міндоходів, м.Львів
та РВ ФДМУ у Львівській області, м.Львів
вчиняти дії, які перешкоджають ТОВ
«Консалтинговий центр "Сервіс", м.Львів
користуватися та здійснювати
господарську діяльність в нежитлових
приміщеннях, які розміщені в
адмінбудинку Львівської митниці
Міндоходів за адресою: м. Львів, вул.
Костюшка, 1, загальною площею 302,5 кв.м.
(підвал 150,6 кв. м., 1 поверх 151,9 кв. м.), що
перебуває на балансі Львівської
митниці Міндоходів, в тому числі чинити
перешкоди в доступі до приміщень,
обмежувати, припиняти, відключати
постачання електроенергії, природного
газу, водопостачання, приймання
стічних вод у приміщення до набрання
законної сили рішенням суду по справі
914/254/14.

Львівською митницею Міндоходів подано
апеляційну скаргу №300-20-3/03-623 від
27.01.2014р., в якій просить скасувати
пункти 3, 4 ухвали суду від 29.01.2014р.,
посилаючись на те, що судом неповно
з»ясовано обставини, що мають значення
для справи, ухвалу суду прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду не
відповідають обставинам справи.
Зокрема, скаржник посилається на те, що
задовільняючи заяву позивача та
заборонивши перешкоджати
господарській діяльності позивача в
об»єктах нерухомого майна, в тому числі
відключати електроенергію, тепло, воду,
закривати каналізацію,
переобладнувати відповідні системи
водопостачання, суд не врахував вимог
ст.66 ГПК України та забезпечив позов у
спосіб, який спрямовано не на
забезпечення заявлених вимог, а на
запобігання можливому погіршенню в
майбутньому технічного стану об»єктів
нерухомого майна, що фактично є
вирішенням заявлених позовних вимог до
прийняття судом рішення у справі.
Скаржник вважає, що забезпечивши позов
таким чином, суд фактично продовжив
договірні правовідносини відповідача
з РВ ФДМУ, чим взяв на себе не
передбачену йому функцію орендодавця
державного майна та фактично обмежив
використання вказаних приміщень
Львівською митницею Міндоходів для
самостійних потреб.

ТОВ "Консалтинговий центр "Сервіс" у
запереченні на апеляційну скаргу
ухвалу суду просить залишити без змін,
а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи,
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення та заперечення
представників сторін, суд апеляційної
інстанції встановив наступне:

Як вбачається із матеріалів справи, на
розгляді у господарському суді
Львівської області знаходиться справа
за позом ТОВ "Консалтинговий центр
"Сервіс" до Львівської митниці
Міндоходів та РВ ФДМУ у Львівській
області про визнання переважного права
на укладення на новий термін договору
оренди нежитлових приміщень загальною
площею 302,5 кв.м. (підвал 150,6 кв. м., 1
поверх 151,9 кв. м.), які розміщені в
адмінбудинку митниці за адресою: м.
Львів, вул. Костюшка, 1.

Позивачем подано заяву про вжиття
заходів до забезпечення позову шляхом
заборони Львівській митниці
Міндоходів та регіональному
відділенню Фонду державного майна
України у Львівській області вчиняти
дії, які перешкоджають ТОВ
"Консалтинговий центр "Сервіс"
користуватися та здійснювати
господарську діяльність в нежитлових
приміщеннях, які розміщені в
адмінбудинку митниці за адресою м.
Львів, вул. Костюшка, 1.

В обгрунтування заяви про
забезпечення позову, позивач
посилається на акт від 18.12.2013р., в якому
зазначено про попередження
представником Львівської митниці
Міндоходів про необхідність
звільнення позивачем вказаних
приміщень протягом двох тижнів, а також
про те, що по закінченню цього терміну
вхід у приміщення буде заборонений.
Вказані приміщення будуть відключені
від електроенергії, газу,
водопостачання та каналізації.

З огляду на вищенаведені
обставини, позивач стверджує, що в разі
не допуску в орендовані приміщення,
виконання рішення суду буде неможливим
в період, в якому позивач буде
позбавлений можливості ним
користуватися. Крім того, останній не
зможе здійснювати передбачену
договором оренди діяльність, а для
відновлення прав необхідно буде
докласти значних зусиль.

Статтею 66 ГПК України, передбачено, що
господарський суд за заявою сторони,
прокурора чи його заступника, який
подав позов, або з своєї ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Відповідно до ст.67 ГПК України
позов забезпечується, зокрема
забороною відповідачеві та іншим
особам вчиняти певні дії, що стосуються
предмета спору.

Згідно із п.п.1,3 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №16
від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову» особа, яка подала заяву про
забезпечення позову, повинна
обґрунтувати причини звернення із
заявою про забезпечення позову. З цією
метою та з урахуванням загальних вимог,
передбачених статтею 33 ГПК,
обов'язковим є подання доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову;

забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним
заходом до забезпечення позову і
предметом позовної вимоги, зокрема, чи
спроможний такий захід забезпечити
фактичне виконання судового рішення в
разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або
невиконання рішення господарського
суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із
вжиттям таких заходів прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
що не є учасниками даного судового
процесу.

Адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається. Оцінка такої
відповідності здійснюється
господарським судом, зокрема, з
урахуванням співвідношення прав
(інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії.

Враховуючи наведене, судова колегія
вважає, що судом першої інстанції
правомірно з метою забезпечення
позову, заборонено Львівській митниці
Міндоходів, м.Львів та РВ ФДМУ у
Львівській області, м.Львів вчиняти
дії, які перешкоджають ТОВ
«Консалтинговий центр "Сервіс", м.Львів
користуватися та здійснювати
господарську діяльність в нежитлових
приміщеннях, які розміщені в
адмінбудинку Львівської митниці
Міндоходів за адресою: м. Львів, вул.
Костюшка, 1, загальною площею 302,5 кв.м.
(підвал 150,6 кв. м., 1 поверх 151,9 кв. м.), що
перебуває на балансі Львівської
митниці Міндоходів (зазначене
приміщення використовується позивачем
відповідно до умов договору оренди
індивідуально-визначеного нерухомого
майна, що належить до державної
власності від 30.12.2008р. - розміщення
кафе-бару), в тому числі чинити
перешкоди в доступі до приміщень,
обмежувати, припиняти, відключати
постачання електроенергії, природного
газу, водопостачання, приймання
стічних вод у приміщення до набрання
законної сили рішенням суду по справі
914/254/14, оскільки невжиття таких заходів
призведе до того, що позивач буде
позбавлений можливості користуватись
приміщенням, не зможе здійснювати
передбачену договором діяльність, що
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення господарського суду,
а для відновлення його прав на
здійснення передбаченої договором
оренди діяльності позивачу необхідно
буде докласти значних зусиль.

Відповідно до ст..33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Не беруться судовою колегією до уваги
посилання скаржника в апеляційній
скарзі на те, що суд першої інстанції
при винесенні ухвали про забезпечення
позову шляхом заборони перешкоджати
господарські діяльності позивача в
об»єктах нерухомого майна, не врахував
вимог ст.66 ГПК України та забезпечив
позов у спосіб, який спрямовано не на
забезпечення заявлених вимог, а на
запобігання можливому погіршенню в
майбутньому технічного стану об»єктів
нерухомого майна, що фактично є
вирішенням заявлених позовних вимог до
прийняття судом рішення у справі,
оскільки суд діяв в межах принципів
розумності, обґрунтованості і
адекватності, забезпечення
збалансованості інтересів сторін,
запобігання порушення у зв'язку із
вжиттям таких заходів прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
що є учасниками даного судового
процесу.

За таких обставин, апеляційний
господарський суд прийшов до висновку
про те, що ухвала суду прийнята із
дотриманням норм матеріального та
процесуального законодавства та у
відповідності до обставин справи, а
тому підстав для її зміни чи скасування
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 66, 67, 99, 101, 103, 105, 106 ГПК
України, -

Львівський апеляційний господарський
суд П О С Т А Н О В И В:

1.Ухвалу господарського суду
Львівської області від 29.01.2014р. у справі
№914/254/14 залишити без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення.

2.Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття і може бути
оскаржена в касаційному порядку.

3.Справу направити в господарський суд
Львівської області.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 05.03.2014р.

Головуючий-суддя
Галушко Н.А.

Суддя
Гриців В.М.

Суддя
Орищин Г.В.