ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"04" березня 2014 р.
Справа № 918/51/14

Суддя Горплюк А.М. розглянувши
матеріали справи

за позовом Державного
територіально-галузевого об'єднання
"Львівська залізниця"

до відповідача Державного
підприємства "Висоцьке лісове
господарство"

про стягнення штрафу в сумі 29 300 грн. 00
коп.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: Гуменюк І.П. (довіреність
№ НЮ-20 від 01.01.2014р.).

Від відповідача: Петруля О.В.
(довіреність № 49 від 22.01.2014р.).

Суть спору: позивач - Державне
територіально-галузеве об'єднання
"Львівська залізниця" звернулося в
господарський суд Рівненської області
з позовом до відповідача - Державного
підприємства "Висоцьке лісове
господарство", у якій просить стягнути
з відповідача штраф в розмірі 29 300 грн. 00
коп.

Ухвалою суду від 17.01.2014р. прийнято
позовну заяву до розгляду та порушено
провадження у справі, розгляд справи
призначено на 28.01.2014р.

27.01.2014р. відповідач, через відділ
канцелярії та документального
забезпечення суду, подав відзив на
позовну заяву, у якому просив в
задоволенні позову відмовити повністю.

В судовому засіданні 28.01.2014р.
оголошувалась перерва до 13.02.2014р.

10.02.2014р. позивач, через відділ
канцелярії та документального
забезпечення суду, подав додаткові
пояснення до позовної заяви.

В судовому засіданні 13.02.2014р.
оголошувалась перерва до 04.03.2014р.

26.02.2014р. позивач, через відділ
канцелярії та документального
забезпечення суду, подав додаткові
пояснення по справі з врахуванням
відзиву відповідача.

В судовому засіданні 04.03.2014р.
представник позивача підтримав
позовні вимоги з підстав вказаних у
позовній заяві, а представник
відповідача позовні вимоги не визнав.

Суд вбачає, що наявних у справі
матеріалів достатньо для розгляду
позовної заяви.

В результаті розгляду матеріалів
справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

06.06.2013р. між державним підприємством
"Висоцьке лісове господарство"
(продавець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Нумінатор" (покупець)
укладено Договір купівлі - продажу
необробленої деревини № 824/828л-13, у
відповідності до якого за результатами
проведення аукціону із продажу
ресурсів необробленої деревини
заготівлі 3 кварталу 2013 року, який
відбувся 06.06.2013р., Продавець передає у
власність на умовах франко-склад
продавця (франко - нижній склад)
необроблену деревину, за номерами
лотів (п. 4.1), а покупець зобов'язується
прийняти товар і сплатити за нього ціну
відповідно до умов, що визначені в
цьому Договорі (а.с. 65).

З метою виконання зазначеного
Договору, 30.08.2013р. державне
підприємство "Висоцьке лісове
господарство" із станції Удрицьк
Львівської залізниці по відправці №
39127030 відправило вагон №96396783 з вантажем
"пиловочник всяких пород дерева" із
станцією призначення - Берегово
Львівської залізниці та одержувач - ТОВ
"Нумінатор", код 1262.

31.08.2013р. зазначений вагон прибув на ст.
Здолбунів, на якій було проведено
комісійне зважування вагону №96396783, в
результаті якого виявлено, що вагон
завантажено понад вантажопідйомність.

01.09.2013р. комісією на ст. Здолбунів
складено комерційний акт АА №076836/72, у
відповідності до якого при комісійному
переважуванні вагона № 96396783 на 150
тн.зал. вазі клеймо 2013р. на основі акта
загальної форми №1763 від 31.08.2013р. ст.
Здолбунів, прибувшого по відправці
вказаній на звороті цього акту. По
документу значиться: вантаж пиловочник
порід дерева, кількість місць 8 штабелі,
брутто не вказано, тара 24 500, нетто 60 000. В
дійсності виявилося: вантаж пиловочник
дубовий, кількість місць без повного
вивантаження визначити не можливо,
шапка вагона завантажена в "А" штабелі,
брутто 91 200, тара з документа та
паспортних даних 24 500, тара з бруса
вагона 24 200, нетто 66 700, різниця в тарі,
лишок вантажу проти документа 6 700 кг.,
вантажопідйомність з документа та
паспортних даних 65тн. трафарет
вантажопідйомності на вагоні 75тн.
Керуючись документом та паспортними
даними вагон завантажений понад
вантажопідйомність на 1700 кг. При
повторному переважуванні даного
вагона лишок щодо документа 6 700 кг. та
перевантаження більше
вантажопідйомності на 1 700 кг.
підтвердилося, що загрожує безпеці
руху поїздів згідно ПТЕ р.15 п.15.27. До
паперового документа приложені
карантинний сертифікат №75/17-024/КК-418886
від 29.08.2013р., підконтрольний матеріал -
пиловочник дубовий (4403) та специфікація
накладна від 29.08.2013р. В електронному
документі відсутні відмітки про
надання даних документів. Вагон прибув
технічно справний. Останній
капітальний ремонт даного вагона
проводився 17.09.2012р. ГП "Дарницький ВРЗ".
Комісійне переважування проводила
приймальник поїздів Вільбовець О.А.
(а.с. 8).

На підставі заяви представника
відповідача 03.09.2013р. на ст. Здолбунів
йому видано надлишок вантажу із вагону
№ 96396783 в кількості 1 700 кг. під розписку
(а.с. 19-21).

04.09.2013р. на ст. Здолбунів складено Акт
загальної форми № 410, у відповідності
до якого вагон № 96396783 із вантажем
"пиловочник всяких порід" затриманий на
основі акта загальної форми №1763 від
31.08.2013р. ст. Здолбунів для ком.
зважування з вини вантажовідправника
ДП "Висоцький лісгосп". При затримці
нараховані платежі на загальну суму 5 515
грн. 40 коп. (а.с. 10).

Також, 04.09.2013р. на ст. Здолбунів складено
Акт загальної форми № 411, у
відповідності до якого вагон № 96396783 із
вантажем "пиловочник всяких порід"
затриманий на основі акта загальної
форми № 1763 від 31.08.2013р. ст. Здолбунів для
ком. зважування з вини
вантажовідправника ДП "Висоцький
лісгосп", де було виявлено бр.: 89 500 кг.,
тр.: 24 500 з документа пт: 65 000 вага вантажу
по документу 60 000 кг., тобто вага вантажу
більша документа на 5 000 грн. Згідно
документа спосіб визначення маси
розрахунковим шляхом. Вагон слідує до
станції призначення. (а.с. 11).

19.09.2013р. відокремленим структурним
підрозділом "Ужгородська дирекція
залізничних перевезень" направлено на
адресу ДП "Висоцьке лісове
господарство" Претензію №51, якою
просив сплатити штраф в розмірі 29 300
грн. 00 коп. (а.с. 16).

12.11.2013р. отримано відповідь на
претензію № 687, якою ДП "Висоцьке лісове
господарство" відмовило в задоволенні
претензії, так як вважає її
необґрунтованою та такою, що не
відповідає вимогам чинного
законодавства (а.с. 17).

У поданій позовній заяві, позивач
вказує, що штраф відповідачем не
сплачений, у зв'язку з чим змушений
звертатись з даним позовом до суду.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, встановивши
обставини справи і давши їм правову
оцінку, господарський суд вважає, що
позов підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відносини, пов'язані з діяльністю
транспорту, у тому числі залізничного,
регулюються Законом України "Про
транспорт", іншими актами
законодавства України.

Згідно ч. 2 ст. 908 ЦК України загальні
умови перевезення визначаються цим
Кодексом, іншими законами,
транспортними кодексами (статутами),
іншими нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них. Умови перевезення вантажу,
пасажирів і багажу окремими видами
транспорту, а також відповідальність
сторін щодо цих перевезень
встановлюються договором, якщо інше не
встановлено цим Кодексом, іншими
законами, транспортними кодексами
(статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Відповідно до ч. 5 ст. 307 ГК України за
договором перевезення вантажу одна
сторона (перевізник) зобов'язується
доставити ввірений їй другою стороною
(вантажовідправником) вантаж до пункту
призначення в установлений
законодавством чи договором строк та
видати його уповноваженій на одержання
вантажу особі (вантажоодержувачу), а
вантажовідправник зобов'язується
сплатити за перевезення вантажу
встановлену плату.

За приписами статті 12 Закону України
"Про транспорт", підприємства
транспорту мають право вимагати від
відправників і одержувачів вантажів
виконання вимог цього Закону, кодексів
(статутів) окремих видів транспорту та
інших нормативних актів України, що
регулюють діяльність транспорту.

Порядок накладення та стягнення
штрафів за правопорушення у сфері
перевезення вантажу залізницею
встановлено Статутом залізниць
України, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р.
№ 457 (надалі - Статут).

Відповідно до статті 2 Статуту
залізниць України цей Статут визначає
обов'язки, права і відповідальність
залізниць, а також підприємств,
організацій, установ і громадян, які
користуються залізничним транспортом.

Стаття 6 Статуту, встановлює, що
накладна - це основний перевізний
документ встановленої форми,
оформлений відповідно до цього Статуту
та Правил і наданий залізниці
відправником разом з вантажем.
Накладна є обов'язковою двосторонньою
письмовою формою угоди на перевезення
вантажу, яка укладається між
відправником та залізницею на користь
третьої сторони - одержувача. Накладна
одночасно є договором на заставу
вантажу для забезпечення гарантії
внесення належної провізної плати та
інших платежів за перевезення.
Накладна супроводжує вантаж на всьому
шляху перевезення до станції
призначення.

Відповідно до п. 1.1 Правил оформлення
перевізних документів, затверджених
наказом Міністерства транспорту
України від 21.11.2000р. № 644, на кожне
відправлення вантажу відправник
повинен подати станції навантаження
накладну.

Згідно абз. 2 пункту 1.3. Правил
оформлення перевізних документів, усі
відомості, передбачені формою бланка
перевізного документа, повинні бути
внесені відправником до відповідних
граф. Виправлення не допускаються, у
разі зміни відомостей, внесених до
перевізного документа відправник
зобов'язаний заповнити новий
перевізний документ.

Стаття 24 Статуту передбачає, що
вантажовідправники несуть
відповідальність за всі наслідки
неправильності, неточності або
неповноти відомостей, зазначених ним у
накладній. Залізниця має право
перевіряти правильність цих
відомостей, а також періодично
перевіряти кількість та масу вантажу,
що зазначаються у накладній.
Упакування, пакетування, тара повинні
відповідати вимогам нормативних
документів. Відправник зобов'язаний на
вимогу залізниці пред'явити стандарт
або технічні умови, сертифікат на
відвантажувану продукцію (якщо вона
підлягає сертифікації), а також на її
тару.

У відповідності до статті 37 Статуту,
під час здавання вантажів для
перевезення відправником має бути
зазначена у накладній їх маса. Маса
вантажів визначається відправником, з
відображенням способу визначення у
накладній.

Крім того, згідно п. 2.1. та п. 2.2. Правил
оформлення перевізних документів, ст. 37
Статуту та п. 5 Правил приймання
вантажів до перевезення передбачено,
що графи "Маса вантажу в кг. визначена
відправником" та "Спосіб визначення
маси" заповнюються відправником.

Згідно п. 2.3. Правил оформлення
перевізних документів, правильність
внесених в накладну відомостей своїм
підписом засвідчує представник
відправника.

Так, при заповненні накладної в
електронному вигляді відповідачем
було визначено масу: тара 24 500, нетто 60 000
кг., спосіб визначення маси: умовно
згідно обміру по кубатурі.

Пунктом 28 Правил приймання вантажів до
перевезення передбачено, що вантажі,
завантажені відправниками у вагони
відкритого типу (платформи,
напіввагони тощо), приймаються
залізницею до перевезення шляхом
візуального огляду вагона, вантажу,
його маркування (у т.ч. захисного) та
кріплення у вагоні без перевірки маси
та кількості вантажу.

Відповідно до ст. 129 Статуту, що
кореспондується із ч. 1 ст. 26 Закону
України "Про залізничний транспорт",
обставини, що можуть бути підставою для
матеріальної відповідальності
залізниці, вантажовідправника,
вантажоодержувача, пасажирів під час
залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниць. Комерційний акт
складається для засвідчення
невідповідності найменування, маси і
кількості місць вантажу, багажу чи
вантажобагажу натурою з даними,
зазначеними у транспортних документах.

01.09.2013р. комісією на ст. Здолбунів
складено комерційний акт АА №076836/72, у
відповідності до якого при комісійному
переважуванні вагона № 96396783
встановлено, що вагон завантажено
понад вантажопідйомність на 1 700 кг.

У відповідності до ст. 920 ЦК України у
разі порушення зобов'язань, що
випливають із договору перевезення,
сторони несуть відповідальність,
встановлену за домовленістю сторін,
якщо інше не встановлено цим Кодексом,
іншими законами, транспортними
кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 122 Статуту за
неправильно зазначені у накладній
масу, кількість місць вантажу, його
назву, код та адресу одержувача з
відправника, порта стягується штраф у
розмірі згідно із статтею 118 цього
Статуту. При цьому відправник несе
перед залізницею відповідальність за
наслідки, які виникли.

Стаття 118 Статуту встановлює, що за
пред'явлення вантажу, який заборонено
до перевезень або який потребує під час
перевезення особливих заходів безпеки,
та з неправильним зазначенням його
найменування або властивостей з
відправника, крім заподіяних залізниці
збитків і витрат, стягується штраф у
розмірі п'ятикратної провізної плати
за всю відстань перевезення.

Крім того, згідно підпунктів 6 та 3,
пунктів 3.3. та 3,15 роз'яснень Президії
Вищого господарського суду України від
29.05.2002р. за № 04-5/601 "Про деякі питання
практики вирішення спорів, що
виникають з перевезення вантажів
залізницею". господарським судам слід
мати на увазі таке. Стаття 24 Статуту
надає залізницям право перевіряти
правильність відомостей, зазначених
відправником у залізничній накладній,
а також періодично перевіряти
кількість та масу вантажу, що
зазначаються у накладній, у тому числі
і після прибуття вантажу на станцію
призначення. Пункт 26 Тарифного
керівництва також надає залізниці
право на договірних засадах зважувати
та перевіряти масу вантажів при
прийманні, видачі і перевантаженні у
випадках, не передбачених Правилами
перевезення, і згідно зі статтею 129
Статуту складати комерційний акт. Тому
складання залізницею комерційного
акту у випадках, коли залізниця не
зобов'язана була видавати вантаж з
перевіркою, не може бути підставою для
визнання відповідного комерційного
акта таким, що не має доказового
значення. У застосуванні статті 118
Статуту слід мати на увазі, що штраф
підлягає стягненню за самий факт
допущення вантажовідправником
зазначених у цій статті порушень,
встановлених залізницею як на станції
призначення або під час перевезення,
так і на станції відправлення після
пред'явлення вантажу до перевезення,
незалежно від того, чи завдано
залізниці у зв'язку з цим збитки.

Отже, за приписами наведених норм штраф
підлягає стягненню за самий факт
допущення вантажовідправником
вказаного порушення, незалежно від
того, чи завдано залізниці у зв'язку з
цим збитків. При цьому, підставою для
покладення на відправника
відповідальності за неправильне
зазначення ним відомостей, зокрема
щодо маси, є акт загальної форми або
комерційний акт, складений у випадках,
передбачених статтею 129 Статуту
залізниці України.

Стосовно тверджень відповідача, що
відповідно до пункту 9 розділу 2 "Правил
перевезення вантажів залізничним
транспортом частина 1", затверджених
наказом Міністерства транспорту
України від 21.11.2000р. № 644, маса деревини
визначається відправником умовно,
розрахунковим методом, суд зазначає
наступне.

Вказаним положенням законодавства
встановлюється порядок визначення
маси лісоматеріалів, проте вони не
відміняють відповідальність
вантажовідправників за всі
неправильності, неточності відомостей
зазначених ними в накладній, зокрема,
за неправильно зазначені у накладній
масу, кількість місць вантажу
передбачену статтями 118 та 122 Статуту
залізниць України.

На підтвердження маси вантажу,
обрахованої відповідачем (а.с. 55),
Сарненським відділенням Рівненської
торгово - промислової палати надано
Висновок експерта №В-328 від 06.02.2014р., у
відповідності до якого на залізничний
напіввагон № 96396783 було завантажено
свіжозрубані лісоматеріали круглі
породи дуб (пиловник та техсировина)
загальним об'ємом - 48,133 м.куб. Нетто вага
даної партії згідно розрахунків може
становити 41 876 кг - 55 834 кг. (а.с. 63).

При чому, для проведення експертизи
відповідачем було надано: накладна № 81
від 29.08.2013р., специфікація-накладна від
29.08.2013р., які підписані керівником та
головним бухгалтером ДП "Висоцьке
лісове господарство".

Однак, у наданих експерту документах
вже вказано об'єм та вид деревини, що
визначений відповідачем, а тому суд
критично відноситься до вказаного
висновку експерта.

При прийнятті рішення суд також бере до
уваги, що у роз'ясненні Президії Вищого
господарського суду України від
29.05.2002р. за № 04-5/601 "Про деякі питання
практики вирішення спорів, що
виникають з перевезення вантажів
залізницею", зазначено, що якщо у пункті
відвантаження масу вантажу визначено
шляхом зважування, в у пункті одержання
- за обміром або навпаки, то у вирішенні
спорів, пов'язаних з недостачею
вантажу, слід виходити з того, що
зважування є більш точним способом
визначення маси вантажу.

Стосовно твердження відповідача, що
позивачем порушено ч. 2 ст. 12 Правил
складання актів, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 12 Правил складання актів,
якщо при перевірці вантажу, який прибув
з актом попутної станції, під час
перевірки на станції призначення не
буде виявлено різниці між даними акта,
складеного на попутній станції, і
фактичною наявністю та станом вантажу,
багажу або вантажобагажу, то станція в
розділі "Є" комерційного акта попутної
станції вносить відмітку такого
змісту: "Під час перевірки вантажу
(багажу, вантажобагажу) різниці проти
цього акта не виявлено". Така відмітка
засвідчується штемпелем станції і
підписами осіб, указаних у пункті 10 цих
Правил. Цей акт видається одержувачу на
його вимогу, а копія його залишається
на станції. Новий акт у цьому разі не
складається. При невідповідності
відомостей, указаних в акті попутної
станції, фактичним даним, що виявились
під час перевірки вантажу, багажу або
вантажобагажу, складається новий
комерційний акт.

Таким чином, не складання нового
комерційного акту на станції Берегово
Львівської залізниці свідчить про не
виявлення невідповідностей
відомостей, що викладені в акті
попутної станції. Так, у розділі "Є"
вказано, що вантаж виданий згідно
комерційного акту ст. Здолбунів №
076836/72.

У відповідності до статті 32 ГПК
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 34 ГПК України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

В силу вимог статті 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищенаведене в сукупності,
аналізуючи положення норм ст. ст. 32, 33, 34,
43 ГПК України, та оцінюючи усі докази,
які містяться у матеріалах справи у
сукупності, господарський суд дійшов
висновку про те, що позивачем надано
суду докази, які достовірно
підтверджують факт допущення
відповідачем порушення передбачені
статтею 122 Статуту (вантажовідправники
несуть відповідальність за всі
неправильності, неточності відомостей
зазначених ними в накладній, зокрема,
за неправильно зазначені у накладній
масу, кількість місць вантажу).

З огляду на вищевикладене вбачається,
що факт порушення - заниження маси
вантажу відповідачем, підтверджений
актом загальної форми та комерційним
актом, а вимоги позивача про стягнення
з відповідача 29 300 грн. 00 коп. штрафу
стверджується матеріалами справи і
підлягають задоволенню.

Доказів сплати штрафу відповідач суду
не подав.

Відтак, позов обґрунтований і підлягає
задоволенню в сумі 29 300 грн. 00 коп. На
відповідача покладаються витрати по
сплаті судового збору на підставі
частини 1 статті 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 81-1, 82-85 ГПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Державного підприємства
"Висоцьке лісове господарство" (34111, вул.
Містечкова, 31, с. Висоцьк, Дубровицький
район, Рівненська область, , ІПН 52, рахунок 260016708
АППБ "Аваль" м. Рівне, МФО 333227) на користь
Державного територіально-галузевого
об'єднання "Львівська залізниця" (79000, м.
Львів, вул. Гоголя, 1, , ІПН
25, свідоцтво №17701889, р/р 603 в
ЛФ АБ "Експрес Банк") - 29 300 грн. 00 коп.
штрафу та 1 827 грн. 00 коп. витрат по
сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення підписане суддею "11" березня
2014р.

Суддя
Горплюк А.М.