ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року
Справа № 925/155/14

Господарський суд Черкаської
області в складі головуючого судді -
Гури І.І., при секретарі судового
засідання - Мирошниченко Б.В., за участю
представника позивача - Литвиненко І.М.
за довіреністю, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Черкаси справу за позовом публічного
акціонерного товариства "По
газопостачанню та газифікації
"Черкасигаз", м. Черкаси до
виконавчого комітету Соснівської
районної ради, м. Черкаси про
стягнення 52 721,23 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Подано позов, у якому позивач просить
суд стягнути з відповідача на користь
позивача: 46 633,89 грн. основного боргу за
постачання природного газу, 2870,86 грн.
три проценти річних, 139,92 грн.
інфляційних, 3076,56 грн. пені, а всього:
52721,23 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між
відкритим акціонерним товариством по
газопостачанню та газифікації
"Черкасигаз", правонаступником якого є
публічне акціонерне товариство "По
газопостачанню та газифікації
"Черкасигаз" (позивач у справі, учасник
за договором) та виконавчим комітетом
Соснівської районної ради м. Черкаси
(відповідач у справі, замовник за
договором) укладено договір №01/40-11 від
31.01.2011 про закупівлю природного газу за
державні кошти (далі - Договір). У даному
випадку транспортування та постачання
природного газу не є окремими
послугами для споживача, а є
технологічними операціями з доставки
товару (природного газу) до споживача.
На виконання умов договору, згідно
підписаного сторонами акту
приймання-передачі природного газу,
позивач надав відповідачу послуги з
постачання природного газу - у грудня
2011 - 10 тис. 180 м. куб. (ціна за 1 тис. м.куб.
становить 4 580,93 грн.) на суму 46 633,89 грн.
Відповідач в свою чергу договірні
зобов'язання по оплаті послуг з
постачання природного газу не виконав.
Відповідно даним бухгалтерії позивача
за відповідачем рахується основний
борг за поставлений в грудні 2011 року
природний газ по Договору в сумі 46633,89
грн. Керуючись нормами Цивільного та
Господарського кодексів України
відповідачу були нараховані
інфляційні за час прострочення
зобов'язання та три проценти річних від
простроченої суми, а також на підставі
п. 7.3.1. Договору пеня.

Відповідач представника у судове
засідання не направив, відзив на
позовну заяву не надав, ухвала суду про
призначення справи до розгляду,
направлена на адресу відповідача, що
вказана у позовній заяві та відповідає
інформації, що міститься у витязі з ЄДР
на відповідача, повернулась до суду з
довідкою пошти: "за закінченням терміну
зберігання". У судове засідання 13.03.2014
з'явилась колишній голова
ліквідаційної комісії відповідача -
ОСОБА_2, не надавши про це
підтверджуючих документів і пояснила,
що ліквідаційний баланс відповідача
затверджений рік назад, він є нульовим,
банківські рахунки всі закриті, зараз
чекають довідку з податкової, і все;
зобов'язалась принести на наступне
судове засідання підтверджуючі
документи; вказала, що в бухгалтерії на
обліку акт приймання - передачі
природного газу від 31.12.2011 року не
ведеться, існує проміжний баланс, але
там позивача немає. У судове засідання
від 18.03.2014 ОСОБА_2 не з'явилась,
телефонувала до суду її помічник, і у
телефонній розмові повідомила, що
ОСОБА_2 не з'явиться через зайнятість;
документи на підтвердження інформації,
про яку вона повідомила у судовому
засіданні від 13.03.2014, не подала. Суд
вважає, що відповідач був належним
чином повідомлений про час і місце
розгляду спору. Згідно ст. 64
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) ухвала про
порушення провадження у справі
надсилається зазначеним особам за
повідомленою ними господарському суду
поштовою адресою. У разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином. Відповідач доказів
погашення боргу не подав, і борг не
визнав.

У судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги
повністю з підстав, викладених у
позовній заяві, вважала за можливе
завершити розгляд справи за наявними
матеріалами, звернула увагу суду на те,
що згідно ст. 59 Господарського кодексу
України відповідач ще не є
ліквідованим, що не перешкоджає
винесенню рішення по суті спору.

Суд вважає за можливе розглянути спір
за наявними в справі доказами та
матеріалами відповідно до положень ст.
75 ГПК України.

Згідно ст. 85 ГПК України у судовому
засіданні оголошена вступна та
резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, судом встановлено наступне.

31 січня 2011 між відкритим акціонерним
товариством по газопостачанню та
газифікації "Черкасигаз",
правонаступником якого є публічне
акціонерне товариство "По
газопостачанню та газифікації
"Черкасигаз" (позивач у справі, учасник
за договором) та виконавчим комітетом
Соснівської районної ради м. Черкаси
(відповідач у справі, замовник за
договором), керуючись Законом України
"Про нафту і газ", Законом України "Про
засади функціонування ринку
природного газу", Законом України "Про
здійснення державних закупівель",
постановою Кабінету Міністрів України
від 27.12.2001 № 1729 "Про забезпечення
споживачів природним газом", Правилами
подачі та використання природного
газу в народному господарстві України,
Правилами безпеки систем
газопостачання України, Порядком
пооб'єктного припинення (обмеження)
газопостачання споживачам, крім
населення, Правилами обліку природного
газу під час його транспортування
газорозподільними мережами,
постачання та споживання, Законом
України "Про державний бюджет України
на 2011 рік", іншими нормативними
документами, які регламентують
поставку та розподіл природного газу,
укладено договір №01/40-11 про закупівлю
природного газу за державні кошти (далі
- Договір), відповідно до умов якого
позивач зобов'язався передати
відповідачу в 2011 році природний газ, а
відповідач зобов'язався прийняти та
оплатити газ на умовах цього договору
(п. 1.1. Договору).

Договір містить, зокрема, такі умови:

- замовник належить до установ і
організацій, що фінансуються з
державного та місцевих бюджетів.
Використання газу замовником для інших
потреб не є предметом цього договору (п.
1.2.);

- учасник передає замовнику в 2011 році
газ в обсязі до 90,836 тис.куб.м.. в тому
числі по місяцям кварталів: , утому
числі, грудень - 15,536 тис.куб.м. (п. 1.3.;

- загальна вартість 1000 м.куб. газу з
врахуванням тарифів на його
транспортування, розподілу та
постачання, цільової надбавки (2%) до
ціни газу становить - 2618,44 грн., крім
того ПДВ 523,69 грн.. разом 3142,13 грн. (п. 3.3.);

- загальна сума договору складається з
сум вартості місячних послуг (п. 3.4.);

- сторони домовились, що ціна на газ, що
вказана в цьому договорі, змінюється
нормативними актами уповноважених
державних органів. У разі зміни
уповноваженим державним органом ціни
на газ сторонами в обов'язковому
порядку застосовується нова ціна. У раз
зімни ціни на газ сторонами в
обов'язковому порядку здійснюється
перерахунок за спожитий газ за новими
цінами х моменту їх введення. Про зміну
вартості послуг або порядку
розрахунків учасник повідомляє
споживача протягом десяти днів з
моменту отримання відповідної
інформації з подальшим оформленням
відповідної додаткової угоди до
Договору (п. 3.5.);

- оплата за газ здійснюється
замовником виключно грошовими коштами
шляхом 100% поточної оплати протягом
місяця поставки. Остаточний розрахунок
за фактично переданий газ здійснюється
до 10 числа, наступного за місяцем
поставки газу (п. 4.1.);

- строк поставки газу: з 1 січня 2011 по 31
грудня 2011 року включно (п. 5.1.);

- у разі порушення замовником умов п. 4.1.
цього договору, замовник
зобов'язується (крім суми
заборгованості ) сплатити на користь
учасника пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла в період,
за який сплачується пеня, від сум
простроченого платежу за кожен день
прострочення платежу ( п. 7.3.1.);

- строк позовної давності за цим
договором та до вимог про стягнення
неустойки встановляється тривалістю у
три роки. Неустойка нараховується за
шість місяців, що передують моменту
звернення з претензією або позовом ( п.
9.3);

- цей договір діє у частині поставки
газу до 31 грудня 2011 року включно, а в
частині проведення розрахунків за газ -
до їх повного здійснення (п. 10.1.);

- невід'ємною частиною цього договору є
Додаток № 1 та інші додатки та
додаткові угоди, які будуть укладені у
майбутньому (розділ XII Договору).

Згідно п. 1.3. Додатку № 1 від 31 січня 2011
року до Договору не пізніше третього
числа місяця наступного за місяцем
поставки газу, замовник зобов'язується
надати учаснику діва примірника акту
приймання-передачі газу, підписаних та
скріплених печаткою замовника, в яких
зазначаються фактичні обсяги
переданого газу. Акти
приймання-передачі газу є підставою
для остаточних розрахунків.

Сторонами були укладені Додаткові
угоди №11/2 від 7 квітня 2011 року, №11/3 від
18 липня 2011 року, №11/4 від 01 жовтня 2011
року до Договору стосовно внесення
змін до відповідних пунктів Договору,
що стосуються ціни за газ. Згідно п. 3
Додаткової угоди №11/4 від 01 жовтня 2011
року п. 3.3. Договору викладено в
наступній редакції: загальна вартість
1000 м.куб. газу з врахуванням тарифів на
його транспортування, розподілу та
постачання, цільової надбавки (2%) до
ціни газу становить - 3817,44 грн., крім
того ПДВ 763,49 грн. Разом 4580,93 грн.

На виконання умов Договору позивач у
грудні 2011 році поставив, безперебійно
протранспортував, а відповідач прийняв
природний газ обсягом 10180 нм.куб., що
підтверджується Актом
приймання-передачі природного газу від
31 грудня 2011 року.

За отриманий та спожитий газ за грудень
2011 року на суму 46 633,89 грн. замовник не
здійснив оплату, борг становить 46 633,89
грн.

Позивачем була надіслана голові
ліквідаційної комісії відповідача
ОСОБА_2 вимога від 09.02.2013 №599/29, що
підтверджується списком №61
згрупованих поштових відправлень
рекомендованих листів.

Вимога не виконана, відповідь на вимогу
відповідачем не надана.

Невиконання замовником взятих на себе
зобов'язань за Договором стало
підставою для звернення учасника за
Договором, позивача у справі до суду
для захисту порушеного права та
примусового стягнення заборгованості.

Інших доказів сторонами не подано.

Оцінюючи докази у справі в їх
сукупності, враховуючи пояснення
представника позивача, суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають до
задоволення.

Сторони за договором є суб'єктами
господарювання.

За правовою природою договір про
закупівлю природного газу за державні
кошти, що укладений між сторонами, є
договором поставки природного газу і
відповідає вимогам статті 714
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України), якою передбачено, що до
договору постачання енергетичними та
іншими ресурсами через приєднану
мережу застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж,
положення про договір поставки, якщо
інше не встановлено законом або не
випливає із суті відносин сторін.

Відносини купівлі-продажу
урегульовані главою 54 ЦК України,
відповідно до положень якої за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (газ) у власність другій
стороні (покупцеві) та отримати
розрахунок, а покупець приймає або
зобов'язується прийняти майно (газ) і
сплатити за нього певну грошову суму.
Поставка продукції є різновидом
відносин купівлі-продажу.

Згідно ч.1 ст. 173 Господарського кодексу
України (далі - ГК України) зобов'язання,
що виникає між суб'єктами
господарювання, в силу якого один
суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта, або
утриматися від певних дій, а інший
суб'єкт має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку, є господарським
зобов'язанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України
господарські зобов'язання можуть
виникати з господарського договору та
інших угод, передбачених законом, а
також з угод, не передбачених законом,
але таких, які йому не суперечать. До
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

На виконання умов Договору в грудні 2011
року позивач поставив, безперебійно
протранспортував відповідачу
природний газ на загальну суму 46633,89
грн., що підтверджується щомісячним
актом приймання-передачі природного
газу. Акт підписаний сторонами без
зауважень чи застережень.

За отриманий у грудні 2011 року газ
відповідач зовсім не розрахувався,
борг становить 46633,89 грн.,

Претензій щодо кількості, якості та
специфікації отриманого газу
відповідачем не заявлено. Суд вважає,
що газ відповідач прийняв без
зауважень. Отриманий та спожитий газ
має бути оплачений відповідачем в
повному об'ємі.

Факт наявності заборгованості
підтверджується Договором, актом
приймання-передачі природного газу від
31 грудня 2011 року, вимогою позивача. Суд
враховує, що на момент прийняття
рішення жодних доказів належного та
повного розрахунку за отриманий газ, в
розумінні вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України,
відповідач суду не подав.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, між позивачем та
відповідачем було узгоджено строк
сплати за отриманий товар, який
визначений п. 4.1 Договору - 100 % вартості
на умовах оплати до 10 числа місяця,
наступного за місяцем поставки газу.

Отже, Відповідач зобов'язаний був
здійснити остаточний розрахунок за
поставлений природний газ в граничний
строк до 10 січня 2012 року.

Суд враховує відсутність претензій
відповідача стосовно неналежної
поставки, недопоставки газу чи іншого
невиконання умов Договору.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
чинного законодавства. Одностороння
відмова від зобов'язання не
допускається, якщо інше не передбачено
договором або законом.

Частиною першою ст. 692 ЦК України
передбачено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару, тому суд вважає обґрунтованим
та доведеним право позивача на
стягнення з відповідача суми
заборгованості за поставлений та
спожитий газ у грудні 2011 року в сумі
46633,89 грн.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язань,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Позивачем обґрунтовано згідно п. 7.3.1.
Договору нараховано відповідачу
договірну пеню за період з 28.07.2013 по
27.01.2014 у сумі 3076,56 грн. Розрахунок
перевірено судом, є вірним, сума пені
підлягає до стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

За період з 10.01.2012 по 27.01.2014 позивачем
відповідачу нараховано 2870,86 грн. 3%
річних з простроченої суми (а.с. 7).
Розрахунок судом перевірено, він
виконаний вірно. Сума 2870,86 грн. - 3%
річних підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача. За
період з 10.01.2012 по 31.12.2013 позивачем
нараховано відповідачу 139,92 грн.
інфляційних. Судом за допомогою
програми "Калькулятор штрафів" ТОВ
"Ліга-Закон" перевірено розрахунок
інфляційних і встановлено, що за
заявлений період з 10.01.2012 по 31.12.2013 з
суми боргу 46633,89 грн. інфляційні
складають 136,48 грн. Отже до задоволення
підлягає 136,48 грн. інфляційних, а
відмові у задоволенні 3,44 грн.
інфляційних.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Суд вважає, що
позивачем використано належний спосіб
захисту порушеного права.

Згідно ч. 7 ст. 59 ГК України суб'єкт
господарювання вважається
ліквідованим з дня внесення до
державного реєстру запису про
припинення його діяльності. Такий
запис вноситься лише після
затвердження ліквідаційного балансу
відповідно до вимог цього Кодексу та
подання головою ліквідаційної комісії
або уповноваженою ним особою
документів для проведення державної
реєстрації припинення юридичної особи
або припинення діяльності фізичною
особою - підприємцем у порядку,
визначеному Законом України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців".

Згідно Витягу з ЄДР на відповідача
станом на 22.01.2014 - 14.09.2011, в стані
припинення, за рішенням засновників. Як
повідомила голова ліквідаційної
комісії відповідача у судовому
засіданні від 13.03.2014 ліквідаційний
баланс відповідача затверджений,
скоро ліквідаційна процедура буде
завершена, однак ще відповідач не
ліквідований.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати
покладаються на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог,
відповідно з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню 1826 грн. 88
коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з виконавчого комітету
Соснівської районної ради ( м. Черкаси,
бул. Шевченка, 117, ідентифікаційний код
04061470) на користь публічного
акціонерного товариства "По
газопостачанню та газифікації
"Черкасигаз" ( м. Черкаси, вул. Громова, 142
, ідентифікаційний код 03361402 ) - 46633,89 грн.
(сорок шість тисяч шістсот тридцять три
гривні 89 коп.) основного боргу, 2870,86 грн.
(дві тисячі вісімсот сімдесят гривень 86
коп.) три проценти річних, 136,48 грн.
інфляційних (сто тридцять шість
гривень 48 коп.) інфляційних, 3076,56 грн.
(три тисячі сімдесят шість гривень 56
коп.) пені та 1826 грн. 88 коп. судового
збору.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області
протягом 10 днів з дня складення повного
рішення.

Повне рішення складено 21 березня 2014
року.

Суддя
І.І. Гура