КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2014 р. Справа№ 910/9620/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Отрюха Б.В.

Михальської Ю.Б.

За участю представників

сторін:

від прокуратури: Федоренко В.О. -
прокурор прокуратури

від позивача: не з»явились

від відповідача: Гудзь В.В. -
представник

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дельта - ПФ»

на рішення

Господарського суду м.Києва

від 11.11.2013р.

у справі № 910/9620/13 (суддя Васильченко
Т.В.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дельта - ПФ»

до Департаменту комунальної власності
міста Києва виконавчого органу
Уиївської міської ради (Київської
міської державної адміністрації)

про визнання договору укладеним

за участю Прокуратури Солом"янського
району м. Києва

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Дельта - ПФ»
звернулось до Господарського суду
Києва з позовом до Департаменту
комунальної власності міста Києва
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) про визнання договору
купівлі-продажу майнового комплексу
«Кінотеатр «Тампере» по вул. Героїв
Севастополя, 42 у м. Києві укладеним.

Рішенням Господарського суду м.Києва
від 11.11.2013р.у справі № 910/9620/13 у
задоволенні позову відмовлено
повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням
суду, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Дельта - ПФ»
звернулось до суду з апеляційною
скаргою, просить рішення скасувати,
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги повністю,
посилаючись на те, що судом неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи, порушено норми
матеріального права та процесуального
права.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт посилається на те, що місцевим
судом справа була розглянута у
відсутності представника відповідача,
що позбавило його права на захист та
надання необхідних доказів, а саме
приватизаційної справи майнового
комплексу «Кінотеатр «Тампере», що
унеможливило прийняття обґрунтованого
рішення.

Під час розгляду справи у мічцевому
господарському суді представник
відповідача заявила, що документи
приватизаційної справи майнового
комплексу «Кінотеатр «Тампере» у
відповідача відсутні по причині їх
нібито вилучення правоохоронними
органами, однак доказів такого
вилучення суду не надано.

Крім того, розглядаючи справу та
з'ясовуючи обставини правовідносин між
сторонами у справі суд безпідставно не
взяв до уваги та не застосував
положення ч. 2 ст. 8 Закону України «Про
приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)»,
відповідно до якої строк підготовки
об'єкта малої приватизації до продажу,
крім об'єктів, набуття права власності
на які пов 'язане з переходом права на
земельну ділянку державної власності,
не повинен перевищувати двох місяців з
дня прийняття рішення про включення
його до відповідного переліку об'єктів,
що підлягають приватизації.

Також судом не було встановлено
негативні для позивача наслідки не
виконання закону відповідачем, не
встановлено факту порушення прав
позивача щодо викупу майнового
комплексу «Кінотеатр «Тампере» у
встановлені законом строки за ціною
експертної оцінки об'єкта
приватизації, за проведення якої кошти
також були сплачені позивачем, а також
не встановлено порушення інших
законних прав та інтересів TOB
«Дельта-ПФ», що виникли за наслідками
бездіяльності відповідача.

На думку апелянта судом першої
інстанції безпідставно не було
встановлено виникнення між сторонами
на підставі норм ст.ст. 4,5 Закону
України «Про приватизацію невеликих
державних підприємств (малу
приватизацію)», рішення Київради від
30.10.2008 № 577/577 «Про внесення змін до
рішення Київради від 08.02.2007 № 62/723 «Про
Програму приватизації комунального
майна територіальної громади міста
Києва на 2007-2010 роки» та наказів
Головного управлінням комунальної
власності м. Києва від 27.03.2009 року №
124-ПР та від 31.07.2009 р. №443-ПР обов'язку,
щодо укладання договору купівлі
продажу майнового комплексу
«Кінотеатр «Тампере».

Апелянт також вважає, що відповідач
безпідставно ухилявся від обов"язку у
встановлені законодавством строки за
ціною експертної оцінки укласти з TOB
«Дельта-ПФ» договір купівлі продажу
майнового комплексу «Кінотеатр
«Тампере».

В судове засідання представник
позивача не з»явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, через відділ документального
забезпечення суду від представника
позивача надійшло клопотання про
залишення апеляційної скарги без
розгляду на підставі ст. 22 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши думку представників
прокуратури та відповідача, колегія
прийшла до висновку про можливість
розгляду справи у відсутності
представника позивача, який належним
чином був повідомлений про час та
місцне розгляду справи, оскільки в
матеріалах справи достатньо доказів
для розгляду справи по суті спору.

Клопотання позивача про залишення
апеляційної скарги без розгляду
задоволенню не підлягає, оскільки
відповідно до ст.100 ГПК України особа,
яка подала апеляційну скаргу, має право
відмовитися від неї до винесення
постанови.

Апеляційний господарський суд має
право не приймати відмову від скарги з
підстав, визначених у ст.22 цього
Кодексу, тобто, коли ці дії суперечать
законодавству або порушують чиї-небудь
права і охоронювані законом інтереси. В
судовому засіданні представник
прокуратури та відповідач
заперечували проти даного клопотання.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
дослідивши наявні матеріали справи у
повному обсязі, перевіривши повноту
встановлення обставин справи та їх
юридичну оцінку, проаналізувавши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, заслухавши
пояснення представника відповідача,
колегія встановила наступне.

Рішенням Київської міської ради від
25.10.2007 №1072/3905 "Про внесення змін до
рішення Київради від 08.02.2007 № 62/723 "Про
Програму приватизації комунального
майна територіальної громади міста
Києва на 2007 - 2010 роки" було включено
цілісний майновий комплекс Комунальне
підприємство "Кінотеатр "Тампере" до
Переліку об'єктів, що перебувають у
комунальній власності територіальної
громади міста Києва та підлягають
приватизації на конкурсі.

Рішенням Київської міської ради від
30.10.2008 № 577/577 "Про внесення змін до
рішення Київради від 08.02.2007 № 62/723 "Про
Програму приватизації комунального
майна територіальної громади міста
Києва на 2007 - 2010 роки" було змінено
спосіб приватизації даного об'єкту на
викуп.

Головним управлінням комунальної
власності м. Києва, правонаступником
якого є Департамент комунальної
власності м. Києва на виконання
вказаних рішень було видано наказ від
27.03.2009 №124-ПР про проведення
приватизації та незалежної оцінки
цілісного майнового комплексу по вул.
Героїв Севастополя, 42, літ. "А".

Відповідно до висновку про вартість
майна, затвердженого наказом Головного
управління комунальної власності м.
Києва від 31.07.2009 № 443-ПР, ринкова
вартість об'єкту приватизації -
майнового комплексу "Кінотеатр
Тампере" по вул. Героїв Севастополя, 42 у
м. Києві становить 3 000 000,00 грн. з ПДВ
станом на 31.05.2009.

18.01.2011 позивач звернувся до відповідача
з заявою про оформлення права
власності на цілісний майновий
комплекс, розташований за адресою: м.
Київ, вул. Героїв Севастополя, 42, літ. "А".

19.12.2012 позивач листом № 87-19/12 повторно
звернувся до відповідача для вирішення
питання щодо приватизації та
оформлення права власності на цілісний
майновий комплекс, розташований за
адресою: м. Київ, вул. Героїв
Севастополя, 42, літ. "А".

22.04.2013 позивач звернувся до відповідача
із пропозицією (офертою) укласти
договір купівлі-продажу шляхом викупу
цілісного майнового комплексу,
розташованого за адресою: м. Київ, вул.
Героїв Севастополя, 42, літ. "А".

Листом від 29.04.2013 №062/10/10-4406 відповідач
повідомив позивача про відсутність
об'єкту приватизації у Програмі
приватизації комунального майна
територіальної громади міста Києва на
2011-2012 роки, затвердженої рішенням
Київради від 31.03.2011 № 100/5487 та
відсутність рішення про приватизацію
зазначеного позивачем майнового
комплексу з визначенням дати
проведення незалежної оцінки майна.

Посилаючись на те, що відповідач не
виконує вимог законодавства щодо
завершення приватизаційних процедур
пов'язаних з приватизацією майнового
комплексу "Кінотеатр Тампере" по вул.
Героїв Севастополя, 42 у м. Києві, чим
порушує права та охоронювані законом
інтереси ТОВ "Дельта-ПФ" позивач
звернувся з позовом про визнання
укладеним договору купівлі-продажу
майнового комплексу, на умовах,
визначених у заяві про зміну предмету
позову.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 179
Господарського кодексу України
майново-господарські зобов'язання, які
виникають між суб'єктами
господарювання або між суб'єктами
господарювання і негосподарюючими
суб'єктами - юридичними особами на
підставі господарських договорів, є
господарсько-договірними
зобов'язаннями. Укладення
господарського договору є обов'язковим
для сторін, якщо він заснований на
державному замовленні, виконання якого
є обов'язком для суб'єкта
господарювання у випадках,
передбачених законом, або існує пряма
вказівка закону щодо обов'язковості
укладення договору для певних
категорій суб'єктів господарювання чи
органів державної влади або органів
місцевого самоврядування.

Частиною 7 статті 179 Господарського
кодексу України встановлено, що
господарські договори укладаються за
правилами, встановленими Цивільним
кодексом України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом, іншими нормативно-правовими
актами щодо окремих видів договорів.

За змістом статей 626-628 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Відповідно до статті 6 цього
Кодексу сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості. Зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Водночас, свобода договору не є
безмежною, оскільки відповідно до
абзацу 2 частини третьої статті 6 та
статті 627 цього Кодексу при укладенні
договору, виборі контрагентів,
визначенні умов договору сторони не
можуть діяти всупереч положенням цього
кодексу та інших актів цивільного
законодавства.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про
приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)", в
редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин, Фонд державного
майна України, Верховна Рада
Автономної Республіки Крим, місцеві
Ради затверджують за поданням органів
приватизації переліки об'єктів, які
перебувають відповідно у державній
власності, власності Автономної
Республіки Крим та комунальній
власності і підлягають: продажу на
аукціоні, за конкурсом; викупу.

За умовами ст. ст. 8, 9 вказаного Закону з
моменту прийняття рішення про
приватизацію підприємства
здійснюється його підготовка до
приватизації. Підготовка об'єкта малої
приватизації до продажу здійснюється
органами приватизації, які: визначають
ціну продажу об'єкта, що підлягає
приватизації шляхом викупу, або
початкову вартість продажу об'єкта на
аукціоні, за конкурсом, з урахуванням
результатів оцінки об'єкта, проведеної
відповідно до методики оцінки майна,
затвердженої Кабінетом Міністрів
України.

При цьому, ст. 12 Закону визначає, що
ціна продажу об'єкта, що підлягає
приватизації шляхом викупу,
визначається шляхом проведення
незалежної оцінки.

Не допускається безоплатна передача у
власність будівель (споруд, приміщень),
крім випадків, передбачених чинним
законодавством.

В свою чергу, право власності на
державне майно підтверджується
договором купівлі-продажу, який
укладається між покупцем та
уповноваженим представником
відповідного органу приватизації, а
також актом приймання-передачі
зазначеного майна (ст. 23 Закону).

Виходячи з системного аналізу
вищенаведених норм, у відповідача, як
органу приватизації, існує обов'язок
укласти договір купівлі-продажу майна
із покупцем за результатами проведених
приватизаційних процедур, втім лише за
умови прийняття відповідного рішення
Київською міською радою про
приватизацію такого об'єкту та
затвердження результатів оцінки
об'єкта, на підставі якої визначається
ціна продажу, які, до того ж, повинні
бути чинними на час укладення договору.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Київської міської ради від
25.10.2007 №1072/3905 "Про внесення змін до
рішення Київради від 08.02.2007 № 62/723 "Про
Програму приватизації комунального
майна територіальної громади міста
Києва на 2007 - 2010 роки" було включено
спірний цілісний майновий комплекс
Комунальне підприємство "Кінотеатр
"Тампере" до Переліку об'єктів, що
перебувають у комунальній власності
територіальної громади міста Києва та
підлягають приватизації, згідно
рішення Київської міської ради від
30.10.2008 № 577/577, шляхом викупу.

Наказом Головного управління
комунальної власності м. Києва від
31.07.2009 №443-ПР затверджено складений
станом на 31.05.2009 висновок незалежної
оцінки, яким визначалась вартість
майна, яке підлягає приватизації
шляхом викупу.

Згідно п. 23 Методики оцінки майна,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 10.12.2003р. № 1891,
висновок про вартість майна, складений
для цілей приватизації майна шляхом
викупу або продажу конкурентними
способами (для договору
купівлі-продажу, оголошення умов
продажу, у тому числі повторного
продажу), дійсний протягом
шестимісячного строку від дати його
затвердження. Дія висновку про
вартість майна продовжується наказом
відповідного органу, який його
затвердив, на строк, що не перевищує
одного року від дати затвердження.

Таким чином, висновок про вартість
майна - цілісного майнового комплексу,
розташованого за адресою: м. Київ, вул.
Героїв Севастополя, 42, літ. "А" станом на
31.05.2009, з урахуванням якого позивач
просить визнати укладеним договір,
втратив свою дію 31.01.2010.

Доказів на підтвердження продовження
дії висновку про вартість майна
позивачем до суду не подано. В
матеріалах справи відсутній виснровок
про оцінку майна.

Таким чином, на даний час у відповідача
відсутній обов'язок укласти з
позивачем договір купівлі-продажу
майна за результатами приватизації
шляхом викупу, оскільки відсутні всі
необхідні умови для укладення такого
договору - відсутній належний та
чинний висновок про розмір вартості
майна, яке підлягає приватизації
шляхом викупу, в той час як
законодавство не передбачає
можливості здійснення приватизації
об'єкта комунальної власності на
підставі висновку, який втратив
чинність.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
07.07.2009 у справі №2-26/518.1-2007.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про
приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)"
договір купівлі-продажу державного
майна підлягає нотаріальному
посвідченню та у випадках,
передбачених законом, державній
реєстрації.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Частиною 3 ст. 640 ЦК України встановлено,
що договір, який підлягає
нотаріальному посвідченню або
державній реєстрації, є укладеним з
моменту його нотаріального
посвідчення або державної реєстрації,
а в разі необхідності і нотаріального
посвідчення, і державної реєстрації - з
моменту державної реєстрації.

Таким чином чинним Законодавством
України не передбачено можливості
визнання укладеним правочину, який
підлягає обов'язковій державній
реєстрації, оскільки момент вчинення
таких правочинів відповідно до статей
210, 640 ЦК України пов'язується з
державною реєстрацією.

На підставі вищевикладеного колегія
приходить до виновку про те, що
відсутні підстави вважати укладеним
між позивачем та відповідачем договір
купівлі-продажу цілісного майнового
комплексу, розташованого за адресою: м.
Київ, вул. Героїв Севастополя, 42, літ. "А".

Відповідно до ст. 43 ГПК України
Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтуються на всебічному та повному і
об»єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Колегія не приймає до уваги доводи
апеляційної скарги про неповне
з'ясування судом першої інстанції
обставин, що мають значення для справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, оскільки доводи
викладені в апеляційній скарзі не
можуть бути підставою для скасування
рішення суду та спростовуються
матеріалами справи.

Оцінюючи вищенаведені обставини,
колегія приходить до висновку, що
рішення місцевого суду обґрунтоване,
відповідає обставинам справи і чинному
законодавству, а отже підстав для його
скасування або зміни не вбачається, у
зв'язку з чим апеляційні скарга не
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 80, 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Дельта -
ПФ» на рішення Господарського суду
м.Києва від 11.11.2013р. у справі № 910/9620/13
залишити без здоволення.

Рішення Господарського суду м.Києва
від 11.11.2013р. у справі № 910/9620/13 залишити
без змін.

Матеріали справи № 910/9620/13 повернути
Господарському суду м.Києва.

Головуючий суддя
А.І. Тищенко

Судді
Б.В. Отрюх

Ю.Б. Михальська