ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2014 р.
Справа №922/4040/13

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя
Барбашова С.В., суддя Плужник О.В.

при секретарі Полубояриній Н.В.

за участю представників сторін:

позивача - Фастова Н.В., дов. №300-122/08-5660
від 05.06.2013

відповідача - БондаренкоІ.Е., дов. б/н
від 10.01.2014

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Молочний
світ", м. Харків (вх. № 76Х/3-10)

на рішення господарського суду
Харківської області від 05.11.2013 р. по
справі № 922/4040/13

за позовом Антимонопольного комітету
України, м. Київ

до ТОВ "Молочний світ", м. Харків

про стягнення 140000,00 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Антимонопольний комітет
України, звернувся до господарського
суду з позовом про стягнення з
відповідача, ТОВ "Молочний світ", 70000,00
грн. штрафу та 70000,00 грн. пені та просив
зарахувати зазначену суму в доход
загального фонду державного бюджету
України на рахунок відповідного
управління Державної казначейської
служби України за місцезнаходженням
платника податків по коду класифікації
доходів бюджету 21081100 (символ звітності
106). Видати Антимонопольному комітету
України наказ про примусове виконання
судового рішення у даній справі про
стягнення з ТОВ "Молочний світ" штрафу
та пені у сумі 140000,00 грн. Свої вимоги
позивач обґрунтовує несплатою
відповідачем штрафу, який було
накладено рішенням Антимонопольного
комітету України від 26.12.2012 року у
справі №1028-р, внаслідок чого на суму
штрафу відповідачу була нарахована
пеня.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 05.11.2013 року по
справі №922/4040/13 (суддя Погорелова О.В.)
позов задоволено повністю. Стягнуто з
ТОВ "Молочний світ" 70000,00 грн. штрафу та
70000,00 грн. пені, зарахувавши зазначену
суму в доход загального фонду
державного бюджету України на рахунок
відповідного управління Державної
казначейської служби України за
місцезнаходженням платника податків.
Стягнуто з ТОВ "Молочний світ" на
користь Державного бюджету України
2800,00 грн. судового збору.

Відповідач з рішенням суду
першої інстанції не погодився,
звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
зазначене рішення скасувати та
прийняти нове, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
і процесуального права та неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи. Зокрема, скаржник зауважує
на тому, що суд першої інстанції
безпідставно дійшов висновку про те, що
рішення АМК України не підлягає
перевірці на предмет законності та
обґрунтованості в даному судовому
спорі та є таким, що підлягає
обов'язковому виконанню. До того ж,
скаржник, посилаючись на приписи ст. ст.
241, 251, 252 ГК України вважає, що
накладення штрафу як
адміністративно-господарської санкції
можливе лише у зв'язку із здійсненням
господарської діяльності, у зв'язку з
чим дії щодо ненадання витребуваної
інформації на вимогу АМК України
тягнуть за собою адміністративну
відповідальність, передбачену ст. 166-4
КУАПП.

Антимонопольний комітет України надав
відзив на апеляційну скаргу, в якому
спростовує наведені відповідачем
доводи, заперечує повністю вимоги,
викладені в апеляційній скарзі, вважає
рішення господарського суду законним
та прийнятим за умов повного
дотримання норм матеріального та
процесуального права. Просить залишити
апеляційну скаргу без задоволення,
оскаржуване рішення без змін.

Перевіривши повноту встановлення
судом обставин справи та докази по
справі на їх підтвердження, їх юридичну
оцінку та доводи апеляційної скарги в
межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК
України, заслухавши уповноважених
представників сторін, колегія суддів
приходить до висновку про залишення
апеляційної скарги без задоволення,
виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, 26.12.2012р.
Антимонопольним комітетом України
(позивач) винесено рішення № 1028-р у
справі №126-26.13/54-12 про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції та накладення штрафу, яким
визнано, що ТОВ "Молочний світ" вчинило
порушення, передбачене пунктом 13
статті 50 Закону України "Про захист
економічної конкуренції", у вигляді
неподання інформації Антимонопольному
комітету України на вимогу державного
уповноваженого Антимонопольного
комітету України від 31.10.2011 року №
126-26/05-10485 у встановлений ним строк.

За порушення, визначене у пункті 1
резолютивної частини Рішення, на ТОВ
"Молочний світ" накладено штраф у
розмірі 70000,00 грн.

Копія Рішення була надіслана
відповідачу із супровідним листом від
28.12.2012р. №126-2613/04-13664 та отримана ним
08.01.2013, що підтверджується відповідним
повідомленням про вручення поштового
відправлення № 921, копія якого
міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
заявник, відповідач, третя особа мають
право оскаржити рішення органів
Антимонопольного комітету України
повністю або частково до
господарського суду у двомісячний
строк з дня одержання рішення. Цей
строк не може бути відновлено.

Рішення було оскаржено ТОВ "Молочний
світ" у встановленому законодавством
порядку.

Як свідчать матеріали справи, ТОВ
"Молочний світ" звернулось до
господарського суду м. Києва з позовною
заявою про визнання недійсним рішення
Комітету.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 27.02.2013 року порушено
провадження у справі № 910/3677/13 за
позовом ТОВ "Молочний світ" до Комітету
про скасування рішення від 26.12.2012 року
№ 1028-р.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 02.04.2013 року у справі № 910/3677/13 у
задоволенні позову ТОВ "Молочний світ"
відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 22.05.2013 року
прийнято до провадження апеляційну
скаргу ТОВ "Молочний світ" на рішення
господарського суду міста Києва від
02.04.2013 року у справі № 910/3677/13.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 11.06.2013 року
апеляційну скаргу ТОВ "Молочний світ"
залишено без задоволення, а рішення
господарського суду міста Києва від
16.10.2012 року у справі № 910/3677/13 - без змін.

Відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру судових рішень,
постановою Вищого господарського суду
України від 29.01.2014 по справі №
касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Молочний
світ" залишено без задоволення.
Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 11.06.2013 та
рішення господарського суду міста
Києва від 02.04.2013 у справі №910/3677/13
залишено без змін.

Таким чином, рішення позивача від 26.12.2012
№1028-р у справі №126-26.13/54-12 є законним та
підлягає виконанню.

Відповідно до статті 56 Закону України
"Про захист економічної конкуренції"
(надалі - Закон) рішення органів
Комітету є обов'язковими до виконання;
особа, на яку накладено штраф за
рішенням органу Комітету, сплачує його
у двомісячний строк з дня одержання
рішення про накладення штрафу та
протягом п'яти днів з дня сплати штрафу
суб'єкт господарювання зобов'язаний
надіслати до Комітету документи, що
підтверджують сплату штрафу.

Оскільки відповідач у встановлені
терміни штраф не сплатив, позивач,
керуючись ч. 5 ст. 56 Закону України „Про
захист економічної конкуренції",
нарахував відповідачу пеню у розмірі 1,5
% від суми штрафу за кожен день
прострочки, з урахуванням зупинення
нарахування пені на час розгляду
господарським судом м. Києва та
Київським апеляційним господарським
судом справи про скасування рішення
Антимонопольного комітету України, що
складає 70000,00 грн.

З урахуванням викладених обставин,
керуючись п. 7 ст. 56 Закону України "Про
захист економічної конкуренції", ст. 25
Закону України "Про Антимонопольний
комітет України", суд першої інстанції
задовольнив позовні вимоги позивача
про стягнення з відповідача штрафу в
сумі 70000,00 грн. та 70000,00 грн. пені за їх
обґрунтованістю та доведеністю.

З даним висновками повністю
погоджується колегія суддів, оскільки
судом першої інстанції використано у
повному обсязі свої повноваження,
передбачені процесуальним законом
щодо повного та всебічного з'ясування
обставин справи, пов'язаних з предметом
доказування у даній справі, а висновки,
викладені в рішенні узгоджуються з
приписами норм чинного законодавства,
які в даному випадку регулюють спірні
правовідносини, що призвело до
прийняття правомірного рішення.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статті 43 Господарського
процесуального кодексу України
Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Статтею 56 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
передбачено, зокрема, що:

- рішення та розпорядження органів
Антимонопольного комітету України,
голів його територіальних відділень є
обов'язковими до виконання (частина
друга);

- особа, на яку накладено штраф за
рішенням органу Антимонопольного
комітету України, сплачує його у
двомісячний строк з дня одержання
рішення про накладення штрафу
(частина третя);

- за кожний день прострочення сплати
штрафу стягується пеня у розмірі
півтора відсотка від суми штрафу.
Розмір пені не може перевищувати
розміру штрафу, накладеного
відповідним рішенням органу
Антимонопольного комітету України
(частина п'ята);

- у разі несплати штрафу у строки,
передбачені рішенням, та пені органи
Антимонопольного комітету України
стягують штраф та пеню в судовому
порядку (частина сьома).

Матеріалами справи підтверджується, що
копія рішення позивача від 26.12.2012 року
№ 1028-р направлена разом із супровідним
листом Комітету від 28.12.2012 року №
126-2613/04-13664 та отримана ТОВ "Молочний
світ" 08.01.2013 року.

Таким чином, матеріалами справи
підтверджується, що строк сплати
штрафу, накладеного рішенням АМК
України, закінчився 11.03.2013 року (з
урахуванням того, що 08.03.2013, 09.03.2013 та
10.03.2013 припадали на неробочі дні).

Відповідач доказів сплати розміру
нарахованого штрафу ані суду першої,
ані суду апеляційної інстанції не
надав.

Відповідач в апеляційній скарзі не
погоджуючись із підставою нарахування
штрафу та пені, наголошує на тому, що
рішення Антимонопольного комітету
України від 26.12.2012 року № 1028-р не можна
вважати законним та таким, що підлягає
обов'язковому виконанню, оскільки
вимоги ТОВ "Молочний світ" щодо
скасування рішення АМК України від
26.12.2012 року № 1028-р у справі №910/3677/13 між
іншого містили вимоги про скасування
акту індивідуальної дії, а тому повинні
були розглядатись в порядку
адміністративного судочинства.

Колегія суддів не може погодитись з
таким твердженням, оскільки відповідно
до частини першої статті 60 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" заявник, відповідач, третя
особа мають право оскаржити рішення
органів Антимонопольного комітету
України повністю або частково до
господарського суду. З огляду на зміст
наведеної норми, статті 4 Кодексу
адміністративного судочинства
України, згідно з якою юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення,
справи зі спорів про оскарження рішень
(розпоряджень) органів
Антимонопольного комітету України
підвідомчі господарським судам і
підлягають розглядові за правилами
Господарського процесуального кодексу
України.

Матеріали справи свідчать про те, що
рішенням господарського суду міста
Києва від 02.04.2013, залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 11.06.2013 року у
справі №910/3677/13 відмовлено у
задоволенні позовних вимог ТОВ
"Молочний світ" про скасування рішення
Антимонопольного комітету України від
26.12.2012 року № 1028-р.

Відповідно до ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України, факти,
встановлені рішенням господарського
суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори), за винятком
встановлених рішенням третейського
суду, під час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших
спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

Матеріали справи не містять доказів
скасування рішення господарського
суду міста Києва від 02.04.2013 року у
справі № 910/3677/13 та постанови
Київського апеляційного
господарського суду від 11.06.2013 у справі
№ 910/3677/13 і таких доказів відповідачем
до суду не надано, тому станом на момент
розгляду справи рішення
Антимонопольного комітету України
№1028-р. від 26.12.2012р. у справі №126-26.13/54-12 є
чинним та у відповідності до вимог ч. 2
ст. 56 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" є
обов'язковими до виконання.

Відповідно до статті 25 Закону України
"Про Антимонопольний комітет України"
територіальні відділення
Антимонопольного комітету України у
зв'язку з порушенням законодавства про
захист економічної конкуренції
органами влади, юридичними чи
фізичними особами подають заяви,
позови, скарги до суду, в тому числі про
зобов'язання виконати рішення органів
Антимонопольного комітету України.

Згідно з п. 7 ст. 56 Закону України „Про
захист економічної конкуренції", у разі
несплати штрафу у строки, передбачені
рішенням, та пені органи
Антимонопольного комітету України
стягують штраф та пеню в судовому
порядку.

В апеляційній скарзі відповідач також
зауважує на тому, що оскільки справа
про стягнення штрафних санкцій
розглядається господарським судом, то
нарахування та стягнення штрафних
санкцій повинно відбуватись із
застосуванням вимог ст. ст. 241, 251, 252
Господарського кодексу України.

Колегія суддів вважає таке твердження
безпідставним, оскільки підстави та
умови нарахування пені в даному
випадку визначаються ст. 56 Закону
України „Про захист економічної
конкуренції", яка встановлює як
обов'язковість пені в разі несплати
штрафу, так і правила обчислення її
розміру та строки нарахування.

Отже, пеня не лише має
безальтернативний характер, але й не
потребує прийняття уповноваженим
органом рішення про її застосування,
внаслідок чого не підпадає під
визначення
адміністративно-господарських санкцій
у розумінні статей 238 - 239, 249 - 250
Господарського кодексу України.

Відповідно до частини сьомої статті 56
Закону у разі несплати штрафу в строки,
передбачені рішенням, та пені органи
антимонопольного комітету стягують
штраф та пеню в судовому порядку.

З урахуванням викладених обставин та
норм чинного законодавства, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що позовні вимоги позивача
про стягнення з відповідача штрафу в
сумі 70000,00 грн. та 70000,00 грн. пені є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

25.02.2014 відповідач звернувся до суду
апеляційної інстанції з заявою в якій
посилаючись на відсутність тяжкості
характеру правопорушення, просив
застосувати при визначенні розміру
штрафу мінімальний розмір, а саме, 0,01 %
доходу (виручки) від реалізації
продукції (товарів, робіт, послуг) за
останній звітний рік, що передував
року, в якому стягується штраф.

Як свідчать матеріали справи,
розрахунок суми штрафу правомірно було
здійснено позивачем на підставі звіту
про фінансові результати (форма №2)
розміру доходу (виручки) від реалізації
продукції (товарів, робіт, послуг) ТОВ
«Молочний світ» за підсумками 2011 року,
із застосуванням приписів ч.3 п. 2 та п. 5
ст. 52 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" та з
урахуванням ступені порушення
відповідачем законодавства про захист
економічної конкуренції.

Відповідно до п. 20.1. постанови Вищого
господарського суду від 26.12.2011 № 15 «Про
деякі питання практики застосування
конкурентного законодавства», у
застосуванні приписів статті 56
Закону України "Про захист економічної
конкуренції"(далі - Закон) (щодо
стягнення з суб'єктів господарювання
штрафу та пені у зв'язку з порушенням
ними законодавства про захист
економічної конкуренції)
господарським судам необхідно
враховувати, що названий Закон не
містить норм, які надавали б
господарському суду право зменшувати
розмір (а відтак і суму) стягуваних
штрафу та/або пені (у разі їх
правомірного нарахування). Тому,
зокрема, до відповідних правовідносин
не може застосовуватись припис пункту 3
статті 83 ГПК, який передбачає право
господарського суду у прийнятті
рішення зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга є
необґрунтованою і не може бути
підставою для скасування
оскаржуваного рішення по даній справі.
При прийнятті рішення місцевий
господарський суд забезпечив
дотримання вимог чинного
законодавства щодо всебічного, повного
та об'єктивного дослідження усіх
фактичних обставин справи та дав
належну правову оцінку наявним у
матеріалах справи доказам, тому
рішення господарського суду
Харківської області від 05.11.2013р. у
справі №922/4040/13 слід залишити без змін,
а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 99, 101, п. 1 ст. 103,
ст.ст. 105 Господарського процесуального
кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Молочний
світ", м. Харків залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Харківської області від 05.11.2013р. у
справі №922/4040/13 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено та
підписано 28 лютого 2014 року

Головуючий суддя
Істоміна О.А.

Судді
Барбашова С.В.

Плужник О.В.