м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №910/24209/13 26.02.14

Суддя Господарського суду міста Києва
Підченко Ю.О.

За участю секретаря судового засідання
Швеця С.С.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аеротехсервіс"

до відповідача Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по м. Києву

про відшкодування збитків в
сумі 4 634 341,65 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Коваленко Ю.І. -
юрисконсульт

За клопотанням позивача, з метою
надання додаткових пояснень по справі,
витребування від учасників судового
процесу додаткових матеріалів, які
підлягають належної правової оцінки,
строк слухання спору по даній справі
було продовжено додатково на 15
(п'ятнадцять днів), що відповідає
вимогам частини 3 статті 69 ГПК України
і знайшло своє відображення у
процесуальних документах суду.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Аеротехсервіс"
звернулося до Господарського суду м.
Києва з позовними вимогами до
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по м. Києву
про відшкодування збитків в сумі 4 634
341,65 грн.

Сторін було належним чином повідомлено
про час та місце проведення судового
засідання, тому судом з урахуванням
вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені
всі необхідні умови для вирішення
спору на принципах змагальності,
рівності учасників процесу перед
законом.

Відповідач надав суду відзив на
позовну заяву в якому просив у
задоволенні позову відмовити.

Позивач у судове засідання не
з'явився, подав клопотання про
відкладення розгляду справи у зв'язку з
неможливістю направити представника у
судове засідання, оскільки останній
перебуває на лікарняному.

Відповідно до п. 9.2.3 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" від 26.12.2011 № 18 у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням
обставин конкретної справи може
відхилити доводи учасника судового
процесу - підприємства, установи,
організації, іншої юридичної особи,
державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і т.
п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з
числа як своїх працівників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів
для оплати послуг представника не може
свідчити про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні.
Виходячи з викладеного судом
відмовлено у задоволенні клопотання
позивача.

З'ясувавши фактичні обставини справи,
докази на їх підтвердження, виходячи з
фактів, встановлених у процесі
розгляду справи та правову норму, яка
підлягає застосуванню, заслухавши
заперечення відповідача, суд
встановив:

Позов мотивовано тим, що 27.08.2003 між
Регіональним відділенням Фонду
державного майна України по м. Києву,
далі Продавець, та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Аеротехсервіс", далі Покупець, було
укладено договір № 934 купівлі-продажу
об'єкта незавершеного будівництва
державної власності шляхом продажу на
аукціоні, далі Договір № 934, відповідно
до предмету якого (п. 1.1 Договору № 934)
Продавець продає, а Покупець купив
об'єкт незавершеного будівництва -
будівлю харчоблоку, який знаходиться
за адресою: м. Київ, вул. Волинська, 66А.
Продавець передав, а Покупець прийняв
приватизований шляхом продажу на
аукціоні об'єкт незавершеного
будівництва про що складено акт
приймання-передачі від 01.10.2003.

Згідно п. 1.6 Договору № 934 вказаний
об'єкт продано за 973 951 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 195 від 18.08.2003 на суму 81 162,50 грн.,
платіжним дорученням № 235 від 26.09.2003 на
суму 892 788, 50 грн.

18 грудня 2006 року між Регіональним
відділенням Фонду державного майна
України по м. Києву та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Аеротехсервіс" укладено договір № 934/1
про внесення змін до Договору. Пунктом
5.3 Договору № 934/1 передбачено, що
завершити будівництво об'єкта
незавершеного будівництва з
перепрофілювання його під
адміністративно-побутовий корпус з
надбудовою мансардного поверху та
ввести його в експлуатацію до 27 серпня
2008 року.

Згідно п. 7.3 Договору № 934 у разі
невиконання Покупцем умов Договору
Продавець має право у встановленому
чинним законодавством порядку на
розірвання Договору та повернення
об'єкта за актом приймання-передачі
Продавцю.

У разі невиконання однією із сторін
умов Договору він може бути змінений
або розірваний на вимогу іншої сторони
за рішенням суду або господарського
суду. При розірванні Договору об'єкт
купівлі-продажу повертається Продавцю
(п. 11.4 Договору № 934).

Рішення суду з господарської справи, що
набрало законної сили, є обов'язковим
для господарського суду в розумінні
вимог статті 35 ГПК України щодо фактів,
які встановлені судом і мають значення
для вирішення спору. Факти встановлені
рішенням Господарського суду м. Києва у
справі № 30/271 від 02.11.2010, залишеним без
змін постановою Київського
апеляційного господарського суду від
16.12.2010, не доводяться знову при
вирішенні інших спорів. Обставини,
визнанні судом загальновідомими, не
потребують доказуванню. Рішенням
Господарського суду м. Києва у справі №
30/271 від 02.11.2010 були задоволені позовні
вимоги Регіонального відділення Фонду
державного майна України по м. Києву, а
саме розірвано Договір № 934 і Договір №
934/1; зобов'язано Товариство з обмеженою
відповідальністю "Аеротехсервіс"
повернути об'єкт незавершеного
будівництва - будівлю харчоблоку, який
знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Волинська, 66А. На виконання даного
рішення було видано судовий наказ від
04.01.2011. Даний наказ було скеровано до
ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві. За
результатом виконання вказаного
судового рішення 10.05.2012 державним
виконавцем було складено акт, яким
було засвідчено виконання судового
рішення та повернуто об'єкт
незавершеного будівництва - будівлю
харчоблоку, по вул. Волинська, 66А,
Регіональному відділенню Фонду
державного майна України по м. Києву, та
видано постанову про закінчення
виконавчого провадження від 11.05.2012.

Позивач стверджує, що в
результаті виконання зобов'язань за
Договором № 394 та Договором № 394/1 ним
були понесені певні витрати, тому
вимагає від Регіонального відділення
Фонду державного майна України по м.
Києву відшкодувати йому наступні
збитки:

· збитки, пов'язані з оплатою
об'єкту, згідно Договору № 934 з
урахуванням індексу інфляції,
розрахованого згідно листа Верховного
суду України № 62-97р. від 03.04.1997
"Рекомендації відносно порядку
застосування індексів інфляції при
розгляді судових справ" в сумі 2 573 940,68
грн.;

· збитки пов'язані з оформленням
Договору № 934 - нотаріальні послуги з
урахуванням індексу інфляції
розрахованого згідно листа Верховного
суду України № 62-97р. від 03.04.1997
"Рекомендації відносно порядку
застосування індексів інфляції при
розгляді судових справ" в сумі 26 411,01
грн.;

· збитки, пов'язані з оформленням
Договору № 934 - сплата 1% до ПФУ з
урахуванням індексу інфляції
розрахованого згідно листа Верховного
суду України № 62-97р. від 03.04.1997
"Рекомендації відносно порядку
застосування індексів інфляції при
розгляді судових справ" в сумі 25 880,90
грн.;

· фактичні витрати на виконання
умов Договору № 934, а саме в добудову
об'єкту в сумі 1 469 092 грн., підтверджені
звітом про науково-дослідну роботу;

· вартість послуг по проведенню
наукових досліджень в сумі 116 400 грн.;

· податок на землю з 2005-2012 роки в
розмірі 200 539,91 грн.;

· 3% річних в розмірі 221 644,94 грн.

Таким чином, позивач просить суд
зобов'язати відповідача відшкодувати
збитки в розмірі 4 634 341,65 грн., а
присудження відшкодування збитків
провести шляхом присудження майна в
натурі, а саме - об'єкта незавершеного
будівництва - будівлю харчоблоку, який
знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Волинська, 66А.

Дослідивши правову норму, яка
підлягає застосуванню у спірних
відносинах сторін, суд дійшов висновку,
що доводи позивача є необґрунтованими
та такими, що не підлягають задоволенню
виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України
"Про приватизацію державного майна"
державну політику в сфері приватизації
здійснюють Фонд державного майна
України, його регіональні відділення
та представництва у районах і містах,
органи приватизації в Автономній
Республіці Крим, що становлять єдину
систему державних органів
приватизації в Україні.

Пунктом 3 ст. 7 Закону України "Про
приватизацію державного майна"
передбачено, що державні органи
приватизації у межах своєї компетенції
контролюють виконання умов договорів
купівлі-продажу державного майна.

Згідно п. 5 ст. 27 Закону України "Про
приватизацію державного майна" на
вимогу однієї із сторін договір
купівлі-продажу може бути розірвано
або визнано недійсним за рішенням суду
в разі невиконання іншою стороною
зобов'язань, передбачених договором
купівлі-продажу, у визначені строки.
Пунктом 9 даної статті передбачено, що у
разі розірвання в судовому порядку
договору купівлі-продажу у зв'язку з
невиконанням покупцем договірних
зобов'язань приватизований об'єкт
підлягає поверненню у державну
власність, включаючи земельну ділянку.

У разі невиконання умов,
зазначених у цій статті, договір
купівлі-продажу підлягає розірванню в
установленому законодавством порядку.
При цьому покупець, з яким розірвано
договір купівлі-продажу, повертає
об'єкт приватизації в державну
власність за актом приймання-передачі,
а також відшкодовує державі збитки,
завдані невиконанням умов договору (п. 2
ст. 19 Закону України "Про особливості
приватизації об'єктів незавершеного
будівництва").

Рішенням Господарського суду м.
Києва у справі № 30/271 від 02.11.2010,
залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 16.12.2010 за
позовом Регіонального відділення
Фонду державного майна України по м.
Києву до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аеротехсервіс",
розірвано Договір № 934 і Договір № 934/1;
зобов'язано Товариство з обмеженою
відповідальністю "Аеротехсервіс"
повернути об'єкт незавершеного
будівництва - будівлю харчоблоку, який
знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Волинська, 66А.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є винність у
завданні майнової (матеріальної) та
моральної шкоди іншій особі.

Статтею 224 ГК України передбачено,
що учасник господарських відносин,
який порушив господарське зобов'язання
або установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено. Під збитками
розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ГК України до
складу збитків, що підлягають
відшкодуванню особою, яка допустила
господарське правопорушення,
включаються: вартість втраченого,
пошкодженого або знищеного майна,
визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною; неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
стороною; матеріальна компенсація
моральної шкоди у випадках,
передбачених законом.

На час стягнення збитків, на позивача
покладається обов'язок довести суду
згідно ст. 33 ГПК України наступне:

· по-перше, факт заподіяння йому
збитків;

· по-друге, розмір зазначених
збитків та докази невиконання
зобов'язань;

· по-третє, причинно-наслідковий
зв'язок між невиконанням зобов'язань та
заподіяними збитками.

Отже, для застосування такої міри
відповідальності, як відшкодування
збитків, потрібна наявність повного
складу цивільного правопорушення,
як-то: протиправна поведінка, дія чи
бездіяльність особи; шкідливий
результат такої поведінки (збитки);
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою та збитками; вина
правопорушника. Слід довести, що
протиправна дія чи бездіяльність
заподіювача є причиною, а збитки, які
виникли у потерпілої особи, - наслідком
такої протиправної поведінки. Тобто,
протиправна дія є причиною, а шкода -
наслідком протиправної дії.
Відсутність будь-якої з зазначених
ознак виключає настання
цивільно-правової відповідальності
відповідача у вигляді покладення на
нього обов'язку з відшкодування
збитків.

Згідно загальної практики про
визначення розміру збитків заподіяних
порушенням господарських договорів,
береться до уваги:

А) вид (склад) збитків;

Б) наслідки порушення договірних
зобов'язань.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін
довести ті обставини, на які вони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень. Відповідно до вимог
статті 34 ГПК України визначає, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Втім ніякі докази не мають для суду
заздалегідь встановленої сили і
оцінюються судом в розумінні вимог
статті 43 ГПК України за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Згідно Порядку повернення покупцям
коштів, сплачених за об'єкти
приватизації, у разі розірвання або
визнання недійсними договорів
купівлі-продажу, затвердженого наказом
Фонду державного майна України від
15.08.200 № 1701 (наказ втратив чинність на
підставі наказу Фонду державного майна
України від 13.02.2013 № 624) джерелом
розрахунків із покупцем були кошти,
одержані органом приватизації від
повторного продажу об'єкта,
повернутого у власність держави.
Розрахунки мали здійснюватися після
повторного продажу державного об'єкта
приватизації, повернутого у її
власність, і надходження коштів від
повторного продажу. У Державній
програмі приватизації, яка була
прийнята у 2012 році відсутня норма щодо
повернення покупцям коштів, сплачених
за об'єкт приватизації, у порядку,
встановленому Фонду державного майна
України.

Позивачем не доведено складову
збитків, у свою чергу відповідач надав
суду докази відсутності вини у
заподіяних позивачеві збитків.

За таких обставин у задоволенні
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аеротехсервіс" до
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по м. Києву
про відшкодування збитків у сумі 4 634
341,65 грн. слід відмовити, як
необґрунтовано заявленого.

З урахуванням викладеного витрати по
сплаті судового збору покладаються на
позивача у справі - Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Аеротехсервіс".

У судовому засіданні, яке відбулося
26.02.2014 року, згідно частини 2 статті 85
ГПК України, після виходу суду з
нарадчої кімнати було проголошено
скорочений текст рішення, а саме його
вступну та резолютивну частини.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 7, 27 Закону України "Про
приватизацію державного майна", ст. 19
Закону України "Про особливості
приватизації об'єктів незавершеного
будівництва", ст.ст.11 ЦК України, ст. ст.
224, 225 ГК України, ст. ст. 4-2, 4-3, 28, 33, 34, 35, ч.3
ст. 43, 49, 69, 82, 82-1, 84, ч.ч. 2,3 ст. 85 ГПК
України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Аеротехсервіс" до Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по м. Києву про відшкодування
збитків в сумі 4 634 341,65 грн. відмовити.

2. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено - 03.03.2014 року

Суддя
Ю.О.Підченко