ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.02.2014
Справа № 905/20/14

Господарський суд Донецької області у
складі судді Мирошниченка Я.С., при
секретарі судового засідання
Татьковій Н.Г., розглянув у відкритому
судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Інтерпідшипник-Донецьк»,
м. Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДАНКО ТРЕЙДІНГ»,
м. Донецьк

про стягнення заборгованості у розмірі
35095,06 грн., з яких 31528,32 грн. - сума
основного боргу, 2941,48 грн. - пеня, 625,26
грн. - 3% річних.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1,за довіреністю

від відповідача: не з'явився

ВИРІШИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Інтерпідшипник-Донецьк»,
м. Донецьк (далі-Позивач)
звернулось до господарського суду
Донецької області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДАНКО ТРЕЙДІНГ», м.
Донецьк (далі-Відповідач) про стягнення
заборгованості у розмірі 35095,06 грн., з
яких 31528,32 грн. - сума основного боргу,
2941,48 грн. - пеня, 625,26 грн. - 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог,
Позивач посилається на неналежне
виконання Відповідачем зобов'язань за
Договором поставки №251012/1 від 25.10.2012р. в
частині розрахунків за поставлений
товар, внаслідок чого утворилась
заборгованість - 31528,32 грн.

Крім того, Позивач просить суд
стягнути з Відповідача, пеню у розмірі
2941,48 грн. та 3% річних у розмірі 625,26 грн.

Нормативно свої вимоги Позивач
обґрунтовує посиланням
ст.ст. 549,623,625 ЦК України,
ст.ст. 220, 223 ГК України, ст.ст.1,2,54 ГПК
України.

На підтвердження позовних вимог
Позивач надав суду (у копіях): Договір
поставки №251012 від 25.10.2012р., додаткову
угоду від 20.03.2013р. до договору поставки
№ 251012/1 від 25.10.2012р., рахунок-фактуру
№АДП-000166 від 21.01.2013р., видаткову
накладну №ИП-177/04 від 29.04.2013р.,
довіреність №53 від 25.04.2013р., виписки з
рахунків №1752 від 04.02.2013р. та № 626 від
22.07.2013р., вимогу-притензію по сплаті
боргу №1075 від 16 10.2013р., докази
направлення на адресу Відповідача
вимоги-притензії по сплаті боргу від
17.10.2013р., договір №25/11-2013 про надання
адвокатських послуг від 25.11.2013р.,
правоустановчі документи ОСОБА_1,
платіжне доручення №2079 від 28.11.2013р. за
адвокатські послуги, правоустановчі
документи Позивача.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 09.01.2014р. позовну заяву
прийнято до розгляду та порушено
провадження у справі. Справу
призначено для розгляду на 22.01.2014р.

20.01.2014р. через канцелярію суду
Відповідач надав заяву про перенесення
судового засідання на іншу дату у
зв'язку з участю у інших судових
засіданнях уповноваженого
представника Відповідача.

Представник Позивача у судовому
засіданні 22.01.2014р.підтримав позовні
вимоги, надав довідку №18 від 21.01.2014р., у
яких повідомляє, що у провадженні
господарського суду або іншого органу,
який в межах своєї компетенції вирішує
спори, немає справи зі спору між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав та не має рішення цих органів з
такого спору, акт звірки взаємних
розрахунків станом на 14.01.2014р.
підписаний та скріплений печаткою з
боку Позивача.

У зв'язку з нез'явленням Відповідача, з
метою надання йому права на захист
своїх прав та інтересів, ненаданням
сторонами витребуваних документів в
повному обсязі та необхідністю надання
додаткових доказів розгляд справи
відкладався судом з 22.01.2014р. на 12.02.2014р.

11.02.2014р. через канцелярію суду Позивач
надав розрахунок вартості
адвокатських послуг; акт виконанних
робіт за договором про надання
адвокатських послуг (в копіях): книгу
обліку доходів ФОП ОСОБА_1, податкову
декларацію платника єдиного податку
ФОП ОСОБА_1, квитанція про сплату
єдиного податку ФОП ОСОБА_1,письмові
пояснення №56 від 11.02.2014р. з додатками (в
копіях): банківська виписка за 04.02.2013р.,
платіжне доручення №1752 від 04.02.2013р.,
рахунок - фактура №АДП-000161 від 21.01.2013р.,
видаткова накладна №ИП - 133/02 від
26.02.2013р., довіреність на отримання
товару №27 від 26.02.2013р., рахунок - фактуру
№АДП-000166 від 21.01.2013р., видаткова
накладна №ИП-177/04 від 29.04.2013р.,
довіреність на отримання товару №53 від
25.04.2013р., банківська виписка за 22.07.2013р.,
платіжне доручення №626 від 22.07.2013р.;
розрахунок заборгованості за позовом.

Відповідач в судове засідання не
з`явився, відзив на позовну заяву не
надав, своїми процесуальними правами
відповідно ст.22 ГПК України не
скористався. Про час та місце розгляду
справи був належним чином повідомлений
(повідомлення про вручення поштового
відправлення від 22.01.2014р., 30.01.2014р.,
05.02.2014р.,26.02.2014р.).

Враховуючи вищенаведене , суд визнав за
можливе розглянути справу за
відсутності представника Відповідача
згідно із ст.75 Господарського
процесуального кодексу України за
наявними в ній матеріалами.

Представник Позивача клопотання щодо
фiксацii судового процесу не заявляв, у
зв'язку з чим, розгляд справи
здiйснювався без застосування
техничного фiксування судового процесу
у відповідності до ст. 81-1 ГПК Украiни.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення Позивача,
всебiчно i повно з'ясувавши всi фактичні
обставини справи, об'ективно оцiнивши
докази, якi мають значення для вирiшення
справи, суд:

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2012р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Інтерпідшипник-Донецьк», м. Донецьк
(Постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «ДАНКО
ТЕХНОЛОДЖИС»,м. Донецьк (Покупець),
укладено Договір поставки № 251012/1
(далі-Договір).

20.03.2013р.між Позивачем та Відповідачем
було укладено Додаткову угоду , якою
було внесено зміни до Договору
поставки №251012/1 від 25.10.2012р, у зв'язку з
реорганізацією Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДАНКО
ТЕХНОЛОДЖИС»,м. Донецьк (Покупець).
Відповідно до п.1 цієї Додаткової угоди,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ДАНКО
ТЕХНОЛОДЖИС»,м. Донецьк ( змінено
на Товариство з обмеженою
відповідальністю «ДАНКО ТРЕЙДІНГ», м.
Донецьк.

Відповідно до п.1.1,1.2 Договору,
Постачальник зобов'язується поставити
у власність Покупцю підшипникову та
супутню продукцію, (далі Товар) в
найменуванні, асортименті, кількості,
строки, по ціні узгодженою між
сторонами в цьому Договорі та
спеціфікаціях, що є невід'ємними
частинами до цього Договору, а
Покупець зобов'язується прийняти
поставлену в його власність Товар та
своєчасно сплатити її відповідно
умовам цього Договору.

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що
Покупець здійснює оплату Товара
шляхом перерахування грошових коштів
на поточний рахунок Постачальника .

Згідно до п.7.1 Договору, даний Договір
вступає в силу з моменту (дати) його
підписання обома Сторонами та діє до
31.12.2013р., а в частині виконання
зобов'язання -до повного виконання.

Згідно зі ст.33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим ( ст.43 Господарського
процесуального кодексу України).

Оцінивши зміст зазначеного договору,
суд дійшов висновку, що укладений
правочин за своїм змістом та правовою
природою є договором поставки, який
підпадає під правове регулювання норм
статті 712 Цивільного кодексу України та
статей 264-271 Господарського кодексу
України. В частині, що не суперечить
договору, до вказаного правочину також
застосовуються норми Цивільного
кодексу України, які регулюють правила
купівлі-продажу (статті 655-697 Цивільного
кодексу України).

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.3 ст.264 Господарського
кодексу України, основні вимоги щодо
укладення та виконання договорів
поставки встановлюються цим Кодексом,
іншими законодавчими актами.

Згідно ч.1 ст.265 Господарського кодексу
України, за договором поставки одна
сторона - постачальник зобов'язується
передати (поставити) у зумовлені строки
(строк) другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.1, ч.2 статті 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік і фінансову
звітність в Україні", накладні є
первісними звітними документами, на
підставі яких проводиться звіт
господарської діяльності.

Відповідно до "Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку", затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 року №88 та інших підзаконних
нормативних актів, які регулюють
порядок ведення бухгалтерського
обліку на підприємствах, у
бухгалтерському обліку повинні
відображатися господарські операції,
що впливають на стан майна, капіталу,
зобов'язань і фінансових результатів
на підставі первинних документів, які
повинні мати крім обов'язкових
реквізитів додаткові в залежності від
характеру операції, зокрема підставу
для здійснення господарських операцій.
Тобто, в якості доказу первинні
документи мають містити повні дані про
конкретні господарські операції та
підставу їх здійснення.

Відповідно до ч.1 ст.691 Цивільного
кодексу України, покупець зобов'язаний
оплатити товар за ціною, встановленою у
договорі купівлі-продажу.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

На виконання умов Договору №251012 від
25.10.2012р. (а.с.22-23) укладеного між
Позивачем та Відповідачем, Позивачем
був поставлений товар Відповідачу на
загальну суму 97305,60 грн. А саме,
відповідно до видаткових накладних
наданих Позивачем №
ИП-133/02 від 26.02.2013р. на суму 9408,00 грн. та
№ИП-177/04 від 29.04.2013р. на суму 87897,60 грн.

Товар зі сторони Відповідача,
відповідно до відміток на видаткових
накладних було прийнято належним чином
уповноваженим представником
Відповідача, згідно Довіреностей №53
від 25.04.2013р. та №27 від 26.02.2013р.

Доказів наявності заперечень, з боку
Відповідача, щодо кількості
поставленого товару, а також порядку
поставки та інших зауважень суду не
надано.

На виконання вимог статті 43
Господарського процесуального кодексу
України щодо всебічного та повного
розгляду справи, перевірено в межах
яких договорів здійснювалась поставка,
чи відповідав поставлений товар тому,
який сторони визначили у вказаному
вище договорі, чи укладались між
сторонами будь-які інші договори,
зокрема, за яким здійснювали поставку
товару на підставі видаткових
накладних, наявних в матеріалах справи.

Позивач надав довідку б/н від 27.02.2014р.,
якою підтвердив, що спірні
правовідносини між Позивачем та
Відповідачем виникли виключно з
Договору поставки №251012/1 від 25. 10. 2012
року.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що
надані Позивачем первинні документи є
належним доказом здійснення передачі
Відповідачу товару та прийняття його
останнім в межах спірного правочину.

Зазначені обставини у порядку статей
32-36 Господарського процесуального
кодексу України не спростовані.

Отже, Позивачем належним чином
доведено факт виконання обов'язку щодо
передачі товару у відповідності до
норм статті 664 Цивільного кодексу
України та умов, визначених Договором
поставки №251012/1 від 25. 10. 2012 року.

Відповідно до умов Договору, Позивач
виставив Відповідачу рахунки на
оплату: №АДП-000166 на суму 87897,60 грн.;
№АДП-000161 від 21.01.2013 р. на суму
9408,00 грн.

Остаточною датою оплати поставленого
Товару встановлено у видатковій
накладній №ИП-177/04 від 29.04.2013р. - 27.05.2013р.

Проте, як вбачається з фактичних
обставин справи, Покупець грошове
зобов'язання перед Постачальником в
частині розрахунку за прийнятий товар
у повному обсязі не виконав. Сума боргу
у розмірі 31528,32 грн.- не сплачено.

Часткова сплата Відповідачем суми
боргу підтверджуеться копіями
платіжних доручень № 1752 від 04.02.2013р. на
суму 35777,28 грн. та № 626 від 22.07.2013р. на
суму 30000,00 грн.-загальною сумою 65777,28 грн.

При цьому з зазначеної оплати (35777,28
грн.) сума у розмірі 9408,00 грн., визначена
Позивачем, у рахунку -фактурі №АДП - 000161
від 21.01.2013р., була зарахована як
попередня оплата поставки за
видатковою накладною №ИП-133/02 від
26.02.2013р. підшипників №6016 у кількості 20
штук на суму 9408,00 грн.

Інша частина оплати у розмірі 26369,28 грн.
була зарахована Позивачем у рахунок
придбання підшипників №7016 «CDGA TNHA/P4A» у
кількості 32 одиниці, згідно до рахунку -
фактури №АДП-000166 від 21.01.2013р., у якості
попередньої, часткової оплати
Відповідачем поставки за видатковою
накладною №ИП- 177/04 від 29.04.2013р.
підшипників №7016«CDGA TNHA/P4A» у кількості 32
одиниці на загальну суму 87897,60 грн.

Судом встановлено, наявність
заборгованості за накладною №ИП-177/04
від 29.04.2013р. на суму 87897,60 грн. у розмірі
31528,32 грн.

Відповідачу було пред`явлено
вимогу-претензію по сплаті боргу №1075
від 16.10.2013р., у якій Позивач наполягає на
перерахуванні наявної заборгованості
в розмірі 31528,32 грн.

Докази надсилання вимоги-претензії по
сплаті боргу №1075 від 16.10.2013р. цінним
листом Відповідачу, наявні в
матеріалах справи.

Відповідач, у встановлений строк не
відреагував на вимогу Позивача, та свої
зобов'язання перед ним не виконав.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 202 Господарського
кодексу України та ст.599 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняються виконанням, проведеним
належним чином.

Відповідач доказів погашення суми
боргу у сумі 31528,32 грн. не надав, тому
суд, вважає позовні вимоги Позивача, у
частині стягнення суми основного
боргу, доведеними, обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Одночасно, Позивачем заявлені вимоги
про стягнення з Відповідача пені у
розмірі 2941,48 грн. та 3% річних у сумі 625,26
грн.

Згідно п.1, п.3 ст.549 Цивільного кодексу
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Пунктом 8.3 Договору встановлено, що у
випадку невиконання Покупцем
зобов'язань по сплаті поставленого
Товару Покупець виплачює
Постачальнику пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за
кожен день прострочки платежу.

Суд, перевіривши наданий Позивачем
арифметичний розрахунок пені за період
з 27.05.2013р. по 29.11.2013р. на суму основного
боргу, дійшов висновку, що позовні
вимоги в частині стягнення пені
підлягають частковому задоволенню у
розмірі 2835,24грн., а саме: за видатковою
накладною №ИП-177/04 від 29.04.2013р.., на суму
основного боргу 87897,60 грн., за період з
27.05.2013р. по 09.06.2013р.на суму 61528,32 грн. у
розмірі 354,00 грн., за період з 10.06.2013р. по
21.07.2013р. на суму 61528,32 грн. у розмірі 991,20
грн., за період з 22.07.2013р. по 29.11.2013р. на
суму 31528,32 грн. у розмірі 1490,04 грн.

Щодо розрахунку 3% річних за період з
27.05.2013р. по 21.07.2013р. на суму 61528,32 грн.
та за 22.07.2013р. по 29.11.2013р. на суму 31528,32
грн., то, суд, перевіривши наданий
Позивачем арифметичний розрахунок 3%
річних на загальну суму 625,26 грн., дійшов
висновку, що дана вимога підлягає
частковому задоволенню у розмірі 622,67
грн.

Відповідно до ст.48 Господарського
процесуального кодексу України
витрати, що підлягають сплаті за
послуги адвоката, визначаються у
порядку, встановленому Законом України
"Про адвокатуру".

Зокрема, як встановлено судом, 25.11.2013р.
між Позивачем та адвокатом
ОСОБА_1 був укладений договір №25/11-2013
про надання адвокатських послуг.
Згідно договору адвокат зобов`язується
надати замовнику комплекс
адвокатських послуг, пов`язаних з
захистом прав та охоронюваних законом
інтересів замовника, пов`язаних зі
зтягненням боргу за поставлений
несплачений товар з Товариства з
обмеженою відповідальністю «ДАНКО
ТРЕЙДІНГ», м. Донецьк, яким визначено
об`єм робіт та вартість послуг - 3000,00
грн. Факт отримання Позивача належної
оплати послуг адвоката по цій справі
також підтверджується наданими до
матеріалів справи актом
приймання-передачі виконаних робіт від
11.02.2014р., платіжним дорученням №2079 від
28.11.2013р. на суму 3000,00 грн. Повноваження
адвоката підтверджуються наданими до
матеріалів справи свідоцтвом про право
на заняття адвокатською діяльністю
№3309 від 26.08.2009р.

Таким чином, приймаючи до уваги
наявність в матеріалах справи доказів,
що підтверджують понесення позивачем
витрат на сплату вартості послуг
адвоката, враховуючи, розмір позовних
вимог, господарський суд вважає, що
дана вимога підлягає задоволенню у
повному обсязі.

Згідно зі ст.49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати покладаються на обидві
сторони, пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.32, 33, 34, 43, 44, 48 49, 75, 82-85, 115,
116 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Інтерпідшипник-Донецьк», м. Донецьк до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДАНКО ТРЕЙДІНГ», м.
Донецьк про стягнення заборгованості у
розмірі 35095,06 грн., з яких 31528,32 грн. -
сума основного боргу, 2941,48 грн. - пеня,
625,26 грн. - 3% річних - задовольнити
частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДАНКО ТРЕЙДІНГ»,
м. Донецьк ( 83001, Донецька
область, м. Донецьк, вул. Артема ,
будинок 95, ЕДРПОУ 35780847)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Інтерпідшипник-Донецьк», м. Донецьк
(83112, Донецька область, м. Донецьк,
Кіровський район, вул.Купріна, будинок
117, ЕДРПОУ 32890608) суму основного боргу у
розмірі 31528,32 грн., пеню у сумі 2835,24 грн.
та 3% річних в сумі 622,67 грн., судовий збір
в сумі 1715,16 грн. та витрати на оплату
послуг адвоката в сумі 3000,00 грн.

У решті позовних вимог відмовити.

У судовому засіданні 27 лютого 2014 року
проголошено та підписано вступну та
резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та
підписано 04 березня 2014 року.

Після набрання рішенням законної сили
видати наказ у встановленому порядку.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано, а у разі подання апеляційної
скарги - після розгляду справи
апеляційним господарським судом, якщо
рішення не буде скасовано.

Суддя
Я.С.
Мирошниченко

Вик. Татькова Н.Г.

тел.(305-61-45)

Надруковано 4 примірника:

1-до справи;

1-позивачу;

2-відповідачу.