м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомТовариства з обмеженою
«Астеліт»доПриватного підприємства
«Гран-Трейд»провизнання договору
достроково припиненим та стягнення 35
800,00 грн.Головуючий суддя Босий В.П.
Судді Бойко Р.В.
Представники сторін:
від позивача:Савіщенко Н.Є., Дрищ С.С.від
відповідача:не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Астеліт» (надалі -
«Товариство») звернулося до
господарського суду міста Києва з
позовом до Приватного підприємства
«Гран-Трейд» (надалі - «Підприємство»)
про визнання договору достроково
припиненим та стягнення 35 800,00
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач належним чином зобов'язання
з надання послуг за договором про
надання послуг №КІ0050_ext від 01.11.2012 р. не
виконав, в зв'язку з чим позивачем
заявлено вимогу про визнання такого
договору достроково припиненим та
повернення суми передоплати у розмірі
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 28.10.2013 р. порушено провадження
у справі та призначено її до розгляду
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 04.12.2013 р. розгляд справи
відкладено на 13.01.2014 р. у зв'язку з
неявкою представника відповідача та
невиконанням ним вимог ухвали суду.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 13.01.2014 р. вирішено здійснювати
розгляд справи колегіально у складі
трьох суддів.
13.01.2014 р. суддя Босий В.П. звернувся до
Голови господарського суду міста Києва
із заявою щодо колегіального розгляду
Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 13.01.2014 р. для
здійснення колегіального розгляду
справи визначено наступних суддів:
Босий В.П. (головуючий), судді Цюкало
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 13.01.2014 р. прийнято до свого
суддів у складі: Босий В.П. (головуючий),
судді Цюкало Ю.В., Котков О.В.,
призначено розгляд справи на 12.02.2014 р.
та зобов'язано відповідача виконати
вимоги ухвали суду від 28.10.2013 р.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 12.02.2014 р. розгляд справи
відкладено до 12.03.2014 р. у зв'язку із
неявкою представника відповідача та
невиконанням ним вимог ухвали суду.
07.03.2014 р. від представника позивача до
канцелярії суду надійшла заява про
зменшення позовних вимог №6993 від 05.03.2014
р., в якій позивач просив виключити з
переліку позовних вимог вимогу про
визнання договору про надання послуг
№КІ0050_ext від 01.11.2012 р. достроково
Відповідно до п. 3.10 постанови пленуму
Вищого господарського суду України
від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» передбачені
частиною четвертою статті 22 ГПК права
позивача збільшити або зменшити розмір
позовних вимог, відмовитись від позову
можуть бути реалізовані до прийняття
рішення судом першої інстанції. Під
збільшенням або зменшенням розміру
позовних вимог слід розуміти
відповідно збільшення або зменшення
кількісних показників за тією ж самою
вимогою, яку було заявлено в позовній
заяві.

Таким чином, зменшення розміру
позовних вимог може бути здійснено
лише як кількісний показник за вимогою,
яку було заявлено в позові.

В той же час, із поданої представником
позивача заяви вбачається, що за своєю
правовою природою вона є заявою про
відмову від позовних вимог в частині,
оскільки позивач просив виключити з
переліку позовних вимог визнання
договору про надання послуг №КІ0050_ext
від 01.11.2012 р. достроково припиненим.

За таких обставин, суд приймає до
розгляду подану позивачем 07.03.2014 р.
заяву №6993 від 05.03.2014 р. як заяву про
відмову від позовних вимог у
визначеній частині.

Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 12.03.2014 р. справу
№910/20540/13 передано на розгляд колегії
суддів у складі: Босий В.П. (головуючий),
судді Бойко Р.В., Цюкало Ю.В. у зв'язку з
поданою заявою судді Коткова О.В.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 12.03.2014 р. справу прийнято до
провадження колегією суддів.

Представники позивача в судове
засідання з'явилися, вимоги ухвал суду
виконали, надали пояснення стосовно
суті спору, позовні вимоги підтримали з
урахуванням поданої заяви про часткову
відмову від позовних вимог в частині
визнання договору про надання послуг
№КІ0050_ext від 01.11.2012 р. достроково
припиненим.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, витребувані
ухвалами суду докази та відзив на
позовну заяву не подав, про поважні
причини неявки суд не повідомив, хоча
про час і місце судового засідання був
належним чином повідомлений, що
підтверджується відмітками на звороті
ухвали суду.

Місцезнаходження відповідача за
адресою: 02090, м. Київ, вул. Академіка
Бутлерова, 4, на яку було відправлено
ухвали суду, підтверджується витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
№17697829 від 03.12.2013 р., матеріалами справи
та вказано в позові.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті.

Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, на підставі статті
75 Господарського процесуального
кодексу України справа може бути
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.11.2012 р. між Підприємством (виконавець)
та Товариством (замовник) було укладено
договір про надання послуг №КІ0050_ext
(надалі - «Договір»).

Відповідно до п. 1.1 Договору виконавець
надає замовнику послуги щодо утримання
телекомунікаційного обладнання
замовника, згідно п. 1.3 даного договору,
а замовник виплачує виконавцеві
винагороду за надання таких послуг. Під
строковим утриманням обладнання
сторони домовились розуміти надання
усіх послуг, згідно даного договору,
протягом строку його дії.

Пунктом 1.5 Договору визначено, що
початком надання послуг згідно даного
договору є момент підписання сторонами
акту готовності, що підписується
уповноваженими представниками сторін
та є невід'ємною частиною даного
договору. З моменту підписання акту
готовності виконавець починає
надавати замовнику послуги, згідно
даного договору та нараховувати плату
за надання послуги, а у замовника
виникає зобов'язання по вчасній сплаті
винагороди, за надані послуги.

Згідно з п. 1.6 Договору сторони
домовились протягом строку дії даного
договору підписувати акти наданих
послуг, що мають статут невід'ємних
частин цього договору. Обов'язок з
оформлення таких актів лежить на
виконавцеві.

Відповідно до п. 3.1 Договору плата за
один місяць надання послуг згідно
даного договору складає 2 486,11 грн. без
ПДВ. Замовник сплачує виконавцю ПДВ на
суму плати за надання послуг у порядку
та розмірі, визначеними чинним
законодавством України. Оплата по
договору здійснюється шляхом сплати
єдиним платежем за весь строк дії
договору.

За змістом п. 7.1 Договору він вступає в
силу з моменту його підписання
сторонами та діє до 31.10.2013 р.

На виконання умов Договору позивачем
було перераховано на користь
відповідача передоплату вартості
послуг за весь строк дії Договору у
розмірі 35 800,00 грн., що підтверджується
платіжним дорученням № від 08.11.2012
р.

Спір у справі виник у зв'язку із
невиконанням відповідачем
зобов'язання з надання послуг згідно
Договору.

Договір є договором надання послуг, а
тому права та обов'язки сторін
визначаються в тому числі положеннями
глави 63 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу
України визначено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу
України встановлено, що якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Факт виконання позивачем своїх
зобов'язань по Договору та сплата на
користь відповідача суми передоплати
за послуги за весь строк дії Договору у
розмірі 35 800,0 грн. підтверджується
платіжним дорученням № від 08.11.2012
р.

Пунктом 1.5 Договору визначено, що
початком надання послуг згідно даного
договору є момент підписання сторонами
акту готовності, що підписується
уповноваженими представниками сторін
та є невід'ємною частиною даного
договору. З моменту підписання акту
готовності виконавець починає
надавати замовнику послуги, згідно
даного договору та нараховувати плату
за надання послуги, а у замовника
виникає зобов'язання по вчасній сплаті
винагороди, за надані послуги.

01.11.2012 р. сторонами було підписано акт
готовності по Договору, а відтак з
вказаної дати у виконавця виник
обов'язок надавати замовнику послуги,
визначені п. 1.3 такого Договору.

Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно з п. 1.6 Договору сторони
домовились протягом строку дії даного
договору підписувати акти наданих
послуг, що мають статут невід'ємних
частин цього договору. Обов'язок з
оформлення таких актів лежить на
виконавцеві.

При цьому, пунктом 7.1 Договору було
встановлено строк його дії - з моменту
його підписання сторонами та діє до
31.10.2013 р.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Матеріали справи не містять, а
відповідачем не надано жодних належних
та допустимих в розумінні ст.ст. 32, 33
Господарського процесуального кодексу
України доказів (підписаних актів
наданих послуг) виконання свого
зобов'язання з надання послуг за
Договором за весь період дії такого
Договору.

Підприємством обставин, з якими чинне
законодавство пов'язує можливість
звільнення його від відповідальності
за порушення зобов'язання, не наведено.

Згідно частини 2 ст. 570 Цивільного
кодексу України, якщо не буде
встановлено, що сума, сплачена в
рахунок належних з боржника платежів, є
завдатком, вона вважається авансом.

Водночас, згідно положень чинного в
Україні законодавства, авансом є
грошова сума, яку перераховують згідно
з договором наперед у рахунок
майбутніх розрахунків за товари
(роботи, послуги), які мають бути
отримані (виконані, надані). Тобто, у
разі невиконання зобов'язання, за яким
передавався аванс, незалежно від того,
з чиєї вини це відбулося, аванс
підлягає поверненню особі, яка його
сплатила.

Аналогічні висновки містяться у
постановах Вищого господарського суду
України від 11.03.2011 р. у справі №2-22/1351-2009
та від 12.06.2012 р. у справі №55/385.

З урахуванням того, що судом
встановлений факт неналежного
виконання відповідачем своїх
зобов'язань з надання послуг за
Договором, а також внаслідок
закінчення терміну дії такого
Договору, суд приходить до висновку про
те, Підприємство зобов'язане повернути
Товариству отриману від нього
передоплату у розмірі 35 800,00 грн.

За таких обставин, позовні вимоги
Товариства про стягнення з
Підприємства заборгованості у розмірі
35 800,00 грн. є правомірними та
обґрунтованими, а тому задовольняються
судом у повному обсязі.

Стосовно позовної вимоги про визнання
договору про надання послуг №КІ0050_ext
від 01.11.2012 р. достроково припиненим суд
відзначає наступне.

Судом встановлено, що подана 07.03.2014 р.
позивачем заява №6993 від 05.03.2014 р. за
своєю правовою природою є заявою про
відмову від позовних вимог в частині
визнання Договору достроково
припиненим.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо позивач
відмовився від позову і відмову
прийнято господарським судом.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 78
Господарського процесуального кодексу
України відмова позивача від позову,
визнання позову відповідачем і умови
мирової угоди сторін викладаються в
адресованих господарському суду
письмових заявах, що долучаються до
справи. Ці заяви підписуються
відповідно позивачем, відповідачем чи
обома сторонами. До прийняття відмови
позивача від позову або до
затвердження мирової угоди сторін
господарський суд роз'яснює сторонам
наслідки відповідних процесуальних
дій, перевіряє, чи є повноваження на
вчинення цих дій у представників
сторін.

Заява про відмову від позову у
визначеній частині підписана
представником Товариства Дрищем С.С.,
який дії на підставі довіреності №25/12-а
від 01.01.2014 р. Вказаною довіреністю
передбачене право повної або часткової
відмови від позовних вимог.

Суд враховує, що відповідно до ч. 6 ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України відмова від позову в частині
позовної вимоги про визнання Договору
достроково припиненим не суперечить
законодавству та не порушує чиї-небудь
права і охоронювані законом інтереси.

За таких обставин, суд приймає відмову
позивача від позову в частині позовної
вимоги про визнання Договору
достроково припиненим, а провадження у
справі в цій частині підлягає
припиненню згідно п. 4 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України.

Розподіл судових витрат здійснюється у
відповідності до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 49, п. 4 ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Астеліт»
задовольнити частково.

2. Припинити провадження у справі в
частині вимоги про визнання договору
про надання послуг №КІ0050_ext від 01.11.2012 р.
достроково припиненим.

3. Стягнути з Приватного підприємства
«Гран-Трейд» (02090, м. Київ, вул. Академіка
Бутлерова, 4; ідентифікаційний код 31989352)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Астеліт» (03110, м.
Київ, вул. Солом'янська, 11-А;
ідентифікаційний код 22859846)
заборгованість у розмірі 35 800 (тридцять
п'ять тисяч вісімсот) грн. 00 коп. та
судовий збір у розмірі 1 720 (одна тисяча
сімсот двадцять) грн. 50 коп. Видати
наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 14.03.2014 р.

Головуючий суддя
В.П. Босий

Судді
Р.В. Бойко

Ю.В. Цюкало