КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2014 р. Справа№ 910/17329/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Гончарова С.А.

Тищенко О.В.

при секретарі: Підченко О.Ю.

за участю представників:

від позивача: Парицька Н.О., представник
за довіреністю №б/н від 19.09.2013;

від відповідача: Лементарчук Т.В.,
представник за довіреністю №б/н від
04.10.2013;

від третьої особи 1: Ємець Ю.В.,
представник за довіреністю №07 від
27.02.2014;

від третьої особи 2: не з'явився;

Розглянувши апеляційну скаргу
Корпорації "Укрінмаш"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 13.11.2013

у справі №910/17329/13 (суддя - Привалов А.І.)

за позовом Корпорації "Укрінмаш"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Автомобільна
компанія "Автотрейд-Сервіс"

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача: 1. Регіональне відділення
Фонду державного майна України по
місту Києву

2. ОСОБА_5

про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста
Києва передані позовні вимоги
Корпорації "Укрінмаш" (далі - позивач) до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Автомобільна
компанія "Автотрейд-Сервіс" (далі -
відповідач) про визнання договору
недійсним.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
укладений між державним підприємством
"Завод нестандартного обладнання
"Укрінмаш", правонаступником якого є
позивач, та відповідачем Договір
купівлі-продажу нежитлових приміщень
на аукціоні від 20.07.2009, зареєстрований
за №209 суперечить приписам ст.ст. 120, 125
Земельного кодексу України та ст.377
Цивільного кодексу України, оскільки
фактично вказаним правочином було
здійснено розпорядження земельною
ділянкою у складі нерухомого майна, яка
позивачу не належить. Отже,
невідповідність спірного правочину
вказаним правовим нормам свідчить про
наявність підстав для визнання його
недійсним.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 13.11.2013 у справі №910/17329/13 в
задоволенні позовних вимог відмовлено
повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Корпорація "Укрінмаш" звернулась до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
Господарського суду міста Києва від
13.11.2013 у справі №910/17329/13 скасувати та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Київської міської ради у справі
№910/17329/13 передано на розгляд судді
Київського апеляційного
господарського суду Смірновій Л.Г.

Розпорядженням в.о. Голови Київського
апеляційного господарського суду від
29.11.2013 для розгляду апеляційної скарги
Корпорації "Укрінмаш" у справі №910/17329/13
сформовано колегію суддів у складі
головуючого судді Смірнової Л.Г.,
суддів Тищенко О.В. та Чорної Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 29.11.2013 у справі
№910/17329/13 апеляційну скаргу Корпорації
"Укрінмаш" прийнято до провадження,
розгляд справи призначено на 11.12.2013.

Через загальний відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від відповідача
надійшов відзив на апеляційну скаргу, у
якому останній заперечив проти
доводів, викладених в апеляційній
скарзі.

Крім того, через загальний відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від третьої особи
1 надійшли пояснення по справі.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 11.12.2013 розгляд
справи відкладено на 18.12.2013.

Розпорядженням Голови Київського
апеляційного господарського суду від
18.12.2013 у зв'язку з перебуванням судді
Смірнової Л.Г. у відпусті доручено
здійснити розгляд справи №910/17329/13
колегії суддів у складі головуючого
судді Тищенко О.В., суддів ГончароваС.А.
та ЧорноїЛ.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 18.12.2013 у справі
№910/17329/13 апеляційну скаргу Корпорації
"Укрінмаш" прийнято до провадження
колегії суддів у складі головуючого
судді Тищенко О.В., суддів ГончароваС.А.
та ЧорноїЛ.В., розгляд справи
призначено на 22.01.2014.

Через відділ документального
забезпечення від Корпорації "Укрінмаш"
надійшли пояснення по справі.

Розпорядженням Голови Київського
апеляційного господарського суду від
22.01.2014 у зв'язку з виходом судді
Смірнової Л.Г. доручено здійснити
розгляд справи №910/17329/13 колегії суддів
у складі головуючого судді Смірнової
Л.Г., суддів Гончарова С.А. та Чорної Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 22.01.2014 у справі
№910/17329/13 апеляційну скаргу Корпорації
"Укрінмаш" прийнято до провадження
колегії суддів у складі головуючого
судді Смірнової Л.Г., суддів Гончарова
С.А. та Чорної Л.В.

В судове засідання 22.01.2014 представник
третьої особи 2 не з'явився, розгляд
справи відкладено на 12.03.2014.

В судове засідання 12.03.2014 з'явились
представники позивача та відповідача
та третьої особи 1.

Належним чином повідомлені про час та
місце розгляду справи представники
третьої особи 2 в судове засідання не
з'явились, про причини неявки суд не
повідомили.

Оскільки, всі учасники судового
процесу були належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
апеляційної скарги, проте третя особа 2
не скористалась своїми правами,
передбаченими статтями 22, 27 ГПК
України, та виходячи з того, що явка
учасників апеляційного провадження
судом апеляційної інстанції
обов'язковою не визнавалася, а участь в
засіданні суду є правом, а не обов'язком
сторони, Київський апеляційний
господарський суд дійшов висновку про
можливість розгляду апеляційної
скарги за відсутності представників
третьої особи 2.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав доводи, викладені
в апеляційній скарзі, просив суд
апеляційну скаргу задовольнити,
рішення суду першої інстанції
скасувати та прийняти нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
відмовити в повному обсязі.

Представник відповідача заперечив
проти доводів, викладених в
апеляційній скарзі, просив суд
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, рішення суду першої
інстанції - без змін.

Представник третьої особи 1 заперечив
проти доводів, викладених в
апеляційній скарзі, просив суд
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, рішення суду першої
інстанції - без змін.

Відповідно до статті 101 ГПК України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу, також апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення
господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги,
наявні матеріали справи, Київський
апеляційний господарський суд
встановив наступне.

20.07.2009 між Державним підприємством
«Завод нестандартного обладнання
«Укрінмаш» (продавець),
правонаступником якого є позивач, та
відповідачем (покупець) було укладено
Договір купівлі-продажу нежитлових
приміщень на аукціоні, посвідчений
приватним нотаріусом та
зареєстрований в реєстрі за №209.

Відповідно до п.1.1. договору, продавець
зобов'язується передати у власність, а
покупець зобов'язується прийняти
будівлі і сплатити за них грошову суму,
визначену договором.

Об'єктом продажу за договором є
будівлі, що знаходяться за адресою:
м.Київ, вулиця Туполєва,8, а саме:
будівля цеху №2 (літ. Ш), площею
приміщень 1251,80кв.м.; будівля
компресорної (літ. Я), площею приміщень
45,70кв.м.; будівля пилорами (літ. А2),
площею приміщень 150,70кв.м. Загальна
площа будівель, що відчужується за
договором становить 1448,20кв.м. (п.1.2.
договору).

Згідно з п.1.8. договору, будівлі, що є
об'єктом продажу за договором продано
на аукціоні за 3993070,00 грн.

Позивач заперечує дійсність Договору
купівлі-продажу нежитлових приміщень
на аукціон від 20.07.2009, посилаючись на те,
що всупереч ст.ст. 120, 125 Земельного
кодексу України, ст.377 Цивільного
кодексу України, сторонами укладено
правочин купівлі-продажу нерухомого
майна, розташованого на земельній
ділянці, що не належала продавцю на
правах землекористувача. Отже,
вказаним правочином фактично було
здійснено розпорядження земельною
ділянкою у складі нерухомого майна без
належних на те підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову,
господарський суд виходив з того, що
правочини, що тягнуть перехід права
власності на об'єкт нерухомості,
водночас є підставою для переходу
права на землю, а оформлення такого
права здійснюється у встановленому
законом порядку; особа яка є власником
будівлі, має право ініціювати
одержання земельної ділянки у
власність або у користування, проте
розглянути це питання та прийняти
відповідне рішення в строки,
встановлені законом, зобов'язаний
відповідний повноважний орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування.

Заперечуючи проти рішення суду,
позивач наполягає на тому, що в силу
діючих норм земельного законодавства
(чинного на момент укладання договору)
ДНВЗО "Укрінмаш" право користування
земельною ділянкою було припинено, і в
процесі реорганизації автоматично не
перейшло до позивача.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Це стосується
позивача, який повинен доказати факти,
на підставі яких пред'явлено позов, а
також відповідача, який має можливість
доказувати факти, на підставі яких він
будує заперечення проти позову.

Згідно зі ст. 180 ГК України, ст.ст. 628, 629
ЦК України, зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Визнання правочину (господарського
договору) недійсним господарським
судом є наслідком його вчинення з
порушенням закону, а не заходом
відповідальності сторін. Тому для
такого визнання, як правило, не має
значення, чи усвідомлювали (або повинні
були усвідомлювати) сторони
протиправність своєї поведінки під час
вчинення правочину; винятки з цього
правила можливі, якщо вони випливають
із закону.

На підставі статті 215 ЦК України
недійсними можуть визнаватися не лише
правочини, які не відповідають цьому
Кодексу, а й такі, що порушують вимоги
інших законодавчих актів України,
указів Президента України, постанов
Кабінету Міністрів України, інших
нормативно-правових актів, виданих
державними органами, у тому числі
відомчих, зареєстрованих у
встановленому порядку.

Відповідність чи невідповідність
правочину вимогам закону має
оцінюватися господарським судом
стосовно законодавства, яке діяло на
момент вчинення правочину. У разі коли
після такого вчинення набрав чинності
акт законодавства, норми якого інакше
регулюють правовідносини, ніж ті, що
діяли в момент вчинення правочину, то
норми такого акта, якщо він не має
зворотної сили, застосовуються до прав
та обов'язків сторін, які виникли з
моменту набрання ним чинності (
Постанова Пленуму Верховного суду
України № 9 від 06.11.2009 "Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними",
Постанова Пленуму Вищого
господарського суду України №11 від
29.05.2013 "Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними").

Як зазначалося вище, 20.07.2009 між Державою
Україна в особі Державного
підприємства "Завод нестандартного
обладнання "Укрінмаш" на підставі
наказу Мінпромполітики від 10.07.2009 №472,
за погодженням з ФДМУ та ТОВ
"Автомобільна компанія
"Автотрейд-сервіс" укладено договір
купівлі-продажу нежитлових приміщень
на аукціоні (будівля цеху № 2 (літ. Ш),
будівля компресорної (літ. "Я"), будівля
пилорами (літ. "А2") - 21/100 частини
будівель.

По-перше, колегія суддів зазначає, що в
матеріалах справи відсутнє погодження
Фонду державного майна України на
відчуження Державним підприємством
"Завод нестандартного обладнання
"Укрінмаш" за оспорюваним договором
державного майна.

По-друге, відповідно до статті 4 Закону
України «Про приватизацію невеликих
державних підприємств (малу
приватизацію)» (в редакції чинній
станом на дату укладання договору
купівлі-продажу) продавцями об'єктів
малої приватизації, що перебувають у
державній та комунальній власності, є
відповідно: Фонд державного майна
України, його регіональні відділення
та представництва; органи
приватизації, створені місцевими
Радами.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону
України «Про приватизацію невеликих
державних підприємств (малу
приватизацію)» об'єктами малої
приватизації є: цілісні майнові
комплекси невеликих державних
підприємств, віднесених Державною
програмою приватизації до групи А;
окреме індивідуально визначене майно;
об'єкти незавершеного будівництва та
законсервовані об'єкти.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про
приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)»
встановлено, що Фонд державного майна
України, Верховна Рада Автономної
Республіки Крим, місцеві Ради
затверджують за поданням органів
приватизації переліки об'єктів, які
перебувають відповідно у державній
власності, власності Автономної
Республіки Крим та комунальній
власності і підлягають: продажу на
аукціоні, за конкурсом; викупу.

В матеріалах справи відсутні докази
того, що під час продажу за оспорюваним
договором державного майна сторонами
були дотримані вимоги вищезазначених
норм, зокрема, в матеріалах справи
відсутні відомості про включення
нерухомого майна, що є предметом
договору, до переліку об'єктів, які
підлягають приватизації.

Дані обставини судом першої інстанції
залишені поза увагою.

На підставі зазначеного, з огляду на
відсутність доказів, які підтверджують
повноваження Державного підприємства
"Завод нестандартного обладнання
"Укрінмаш" на продаж державного майна
за оспорюваним договором, колегія
суддів вважає, що місцевий
господарський суд дійшов передчасного
висновку про відповідність даного
договору вимогам законодавства.

За приписами ст.215 Цивільного кодексу
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього кодексу, а саме:
зміст правочину не може суперечити
цьому кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства; особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі; правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним;
правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Як вбачається з матеріалів справи,
09.12.2009 наказом №1926 Фонду державного
майна України цілісний майновий
комплекс державного підприємства
"Завод нестандартного обладнання
"Укрінмаш" включено до об'єктів
приватизації групи "А".

11.12.2009 Регіональним відділенням Фонду
державного майна України по місту
Києву видано наказ №1739 про
приватизацію Державного підприємства
"Завод нестандартного обладнання
"Укрінмаш" шляхом продажу на аукціоні
цілісного майнового комплексу.

09.04.2010 між Корпорацією "Укрінмаш" та
Регіональним відділенням Фонду
державного майна України по місту
Києву укладено договір купівлі-продажу
цілісного майнового комплексу
Державного підприємства "Завод
нестандартного обладнання "Укрінмаш", в
т.ч. нежитлові будівлі цеха №3, 4 за
адресою м.Київ, вул. Туполєва, 8, літера
"Х".

Щодо заяви відповідача про
застосування строків позовної
давності, колегія суддів зазначає
наступне.

Позивач до прийняття рішення у справі
просив визнати поважними причини
пропуску строку позовної давності,
оскільки про те, що за ним не
переоформлено право постійного
користування земельною ділянкою, що
належало Державному підприємству
"Завод нестандартного обладнання
"Укрінмаш" він дізнався у травні 2013 року
під час проведення перевірки Державною
податковою інспекцією у
Шевченківському районі міста Києва.

Відповідно до частини 5 статті 267
Цивільного кодексу України якщо суд
визнає поважними причини пропущення
позовної давності, порушене право
підлягає захисту.

Колегія суддів дійшла висновку про
поважність причин пропуску строку
позовної давності у зв'язку з чим
порушене право позивача підлягає
захисту.

З огляду на встановлене, колегія суддів
дійшла висновку про наявність підстав
для визнання недійсним договору від
20.07.2009 купівлі-продажу нерухомого
майна, що знаходиться по вул.Туполєва,8
м. Києва, укладеного між Корпораціею
"Укрінмаш" та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Автомобільна
компанія "Автотрейд-Сервіс",
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_8 та зареєстрований в
реєстрі за №209

Враховуючи вищезазначене, Київський
апеляційний господарський суд дійшов
висновку про задоволення апеляційної
скарги Корпорації "Укрінмаш" та
скасування рішення Господарського
суду міста Києва у даній справі.

Понесені по справі господарські
витрати відповідно до вимог статті 49
ГПК України слід покласти на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105,
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Корпорації
«Укрінмаш» на рішення Господарського
суду міста Києва від 13.11.2013 у справі
№910/17329/13 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду
міста Києва 13.11.2013 у справі №910/17329/13
скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким
позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір від 20.07.2009
купівлі-продажу нерухомого майна, що
знаходиться по вул.Туполєва,8 м. Києва,
укладений між Корпораціею "Укрінмаш" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Автомобільна
компанія "Автотрейд-Сервіс",
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_8 та зареєстрований в
реєстрі за №209.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Автомобільна
компанія "Автотрейд-Сервіс" (04071, м.Київ,
вул.Констянтинівська, буд.15, літ.А,
) на користь Корпорації
"Укрінмаш" (03062, м.Київ, вул. Академіка
Туполєва, б.8, ) 1147,00 (тисяча
сто сорок сім) грн. судового збору.

4. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Автомобільна компанія
"Автотрейд-Сервіс" (04071, м.Київ,
вул.Констянтинівська, буд.15, літ.А,
) на користь Корпорації
"Укрінмаш" (03062, м.Київ, вул. Академіка
Туполєва, б.8, ) 573,50 (п'ятсот
сімдесят три) грн. судового збору за
подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду
міста Києва видати наказ на виконання
постанови.

6. Матеріали справи №910/17329/13
повернути до Господарського суду міста
Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя
Л.Г. Смірнова

Судді
С.А. Гончаров

О.В. Тищенко