ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2014 р.
Справа № 29/103-10

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В. І., суддя
Терещенко О.І. , суддя Медуниця О.Є.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з"явився,

відповідача - Корольов В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу відповідача (вх. №400
Х/1-7) на рішення господарського суду
Харківської області від 27.04.10 у справі

за позовом ТОВ "Будмонтаж", с. Пісочин,

до ТОВ "ДМК Плюс", с. Марченки,

про зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду (суддя
Тихий П.В.) Харківської області від
27.04.2010 року позовні вимоги ТОВ
"Будмонтаж" задоволені повністю.

Визнано за товариством з обмеженою
відповідальністю «Будмонтаж» право
власності на комплекс, який
розташований за адресою: вул.
Приміська, 5а, сел. Кулиничі
Харківського району, Харківської
області та складається з СТО, стоянки
автомобілів, автомийки та допоміжної
будівлі раніше зареєстроване за
товариством з обмеженою
відповідальністю „ДМК Плюс" на
підставі Свідоцтва на право власності
на нерухоме майно від 21.12.2009 р., виданого
виконавчим комітетом Кулиничівської
селищної ради Харківського району
Харківської області.

Зобов'язано товариство з обмеженою
відповідальністю „ДМК Плюс" передати
товариству з обмеженою
відповідальністю «Будмонтаж» за актом
приймання-передачі комплекс, який
розташований за адресою: вул.
Приміська, 5а, сел. Кулиничі
Харківського району, Харківської
області та складається з СТО, стоянки
автомобілів, автомийки та допоміжної
будівлі.

Відповідач із вказаним рішенням
господарського суду не погодився,
звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати це рішення в частини
зобов'язання відповідача передати
нерухоме майно за актом
приймання-передачі, та в цій частини
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні відповідач
апеляційну скаргу підтримав, просив її
задовольнити.

Позивач свого представника в судове
засідання не направив, про дату, час та
місце проведення судового засідання
повідомлявся належним чином.

На думку суду обставини справи
свідчать про наявність у справі
матеріалів достатніх для її розгляду
та ухвалення законного і
обґрунтованого рішення. Крім того, суд
приймає до уваги, що судом сторонам
були створені належні умови для
надання усіх необхідних доказів
(надано достатньо часу для підготовки
до судового засідання, ознайомитись із
матеріалами справи, зняти з них копії,
надати нові докази тощо).

Беручи до уваги, що відповідно до
статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
обов'язок доказування і подання
доказів покладено на сторони, суд
згідно за статтею 75 Господарського
процесуального кодексу України
розглядає справу за наявними
матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, вислухавши пояснення
відповідача та перевіривши
правильність застосування місцевим
господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів встановила наступне.

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою до товариства з обмеженою
відповідальністю „ДМК Плюс" в якій
просить суд визнати за ним право
власності на комплекс, який
розташований за адресою: вул.
Приміська, 5а, сел. Кулиничі
Харківського району, Харківської
області та складається з СТО, стоянки
автомобілів, автомийки та допоміжної
будівлі та про зобов'язання
відповідача вчинити дії.

Під час розгляду справи інтереси
відповідача представляв ОСОБА_1, який
діяв як директор ТОВ ДМК «Плюс».

Проте, постановою Харківського
окружного адміністративного суду від
07.08.2013 року було скасовано реєстраційні
дії 24.01.2007 року та 11.10.2007 року в частині
внесення зміни до відомостей про
юридичну особу товариства з обмеженою
відповідальністю, що не пов'язані зі
змінами в установчих документах, якою
засвідчено призначення директором ТОВ
«ДМК Плюс» ОСОБА_1.

Таким чином, на момент розгляду справи
місцевим господарським судом ОСОБА_1
директором ТОВ «ДМК Плюс» вважався
незаконно та не мав повноважень на
представництво ТОВ «ДМК Плюс» під час
розгляду справи № 29/103-10.

Вказані обставини, на думку колегії
суддів, вказують на те, що оскаржуване
рішення прийнято за відсутності
належного представника ТОВ «ДМК Плюс».

Вивченням матеріалів справи
встановлено, що 14 серпня 2007 року між ТОВ
„ДМК Плюс" (Замовник за договором) та
ТОВ „Будмонтаж" (Підрядник за
договором) укладено договір підряду №
С/К-03/07 (Договір № С/К-03/07). Відповідно до
п. 1.1 Договору № С/К-03/07 Підрядник
прийняв на себе зобов'язання виконати
роботи по будівництву комплексу
гаражів, СТО, мойки та стоянки для
автомобілів, розташованих за адресою:
вул. Приміська, 5а, сел. Кулиничі
Харківського району, Харківської
області (надалі Об'єкт). Згідно п. 1.2
Договору № С/К-03/07 Підрядник
зобов'язався виконати весь комплекс
робіт по мірі отримання фінансування
від Замовника.

22 серпня 2007 р. було отримано Дозвіл на
виконання будівельних робіт № 124/07 і
Підрядник розпочав роботи на Об'єкті. У
той же час в порушення умов договору
фінансування робіт з боку Замовника не
розпочалося, тому 20 вересня 2008 р. між
сторонами було укладено додаткову
угоду № 1 до Договору № С/К-03/07.

Як вбачається з матеріалів справи, у
листопаді 2009 року будівельно-монтажні
роботи комплексу, який розташовано за
адресою: вул. Приміська, 5а, сел.
Кулиничі Харківського району,
Харківської області та складається з
СТО, автомийки, стоянки автомобілів,
допоміжної будівлі та індивідуальних
гаражів було завершено, про що свідчить
Акт готовності об'єкту до експлуатації
від 24.11.2009 р. (Акт готовності) та
Свідоцтво про відповідність
збудованого об'єкту проектній
документації, вимогам державних
стандартів, будівельних норм і правил
від 24.11.2009 р. У Акті готовності
зазначено, що роботи здійснювалися
Позивачем - генеральним підрядником -
ТОВ „Будмонтаж".

21.12.2009 р. виконавчим комітетом
Кулиничевської селищної ради
Харківського району Харківської
області було видано Свідоцтво на право
власності на нерухоме майно від 21.12.2009
р. на комплекс, який розташований за
адресою: вул. Приміська, 5а, сел.
Кулиничі Харківського району,
Харківської області та складається з
СТО, стоянки автомобілів, автомийки та
допоміжної будівлі.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий
господарський суд виходив з того, що на
протязі часу будівництва Позивач
неодноразово звертався до Відповідача
щодо необхідності здійснення
фінансування, але фінансування з боку
Замовника не відбулося, у зв'язку з чим
Позивач був вимушений продовжувати
будівництво власними силами за свій
рахунок.

Також, місцевий господарський суд
посилався на те, що пунктом 4.5.
Додаткової угоди № 1 від 20.09.2008 р.
передбачено, що якщо на час закінчення
будівельно-монтажних робіт по Договору
та здачі об'єкту в експлуатацію
заборгованість Замовника становитиме
розмір виконання всього комплексу
робіт і Замовник не виконає умови п. 4.4
Договору, він зобов'язується передати
Підряднику за Актом приймання-передачі
об'єкт будівництва - СТО, мойки, стоянки
для автомобілів, допоміжної будівлі,
розташованих за адресою: вул.
Приміська, 5а, сел. Кулиничі
Харківського району, Харківської
області.

Проте, рішенням господарського суду
Харківської області від 25.12.2013 року
додаткову угоду №1 від 20.09.2008 року до
договору підряду № с/к-03/07 від 14.08.2007
року визнано недійсною.

Згідно зі статтею 216 Цивільного кодексу
України недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю,
відповідно до статті 236 правочин,
визнаний судом недійсним, є недійсним з
моменту його вчинення.

Таким чином, враховуючи недійсність
пункту 4.5 додаткової угоди, у
відповідача не виникло обов'язку
передачі об'єкту будівництва
позивачеві.

Згідно ст. 331 ЦК України, право
власності на нову річ, яка виготовлена
(створена) особою, набувається нею, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Особа, яка виготовила
(створила) річ зі своїх матеріалів на
підставі договору, є власником цієї
речі. Право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна). Якщо право власності
на нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту державної
реєстрації.

Відповідно до п. 2 ст. 328 ЦК України,
право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 1 ст. 15 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання. Згідно п. 1 ст. 16 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право
на захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Колегія суддів зазначає, що рішення є
законним тоді, коли суд, виконавши всі
вимоги норм процесуального права і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, і при їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, які
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Мотивувальна частина рішення повинна
містити встановлені судом обставини,
які мають значення для справи, їх
юридичну оцінку, а також оцінку всіх
доказів.

При винесенні оскаржуваного рішення,
місцевий господарський суд неповно
з'ясував обставини, що мають значення
для справи, у зв'язку з чим це рішення
підлягає частковому скасуванню, а
апеляційна скарга - задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 99, 101, 103, 104, 105 Господарського
процесуального кодексу України

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду
Харківської області від 27.04.2010 року
скасувати частково - в частині
зобов'язання товариства з обмеженою
відповідальністю „ДМК Плюс" передати
товариству з обмеженою
відповідальністю „Будмонтаж" за актом
приймання-передачі комплекс, який
розташований за адресою: вул.
Приміська, 5а, сел. Кулиничі
Харківського району, Харківської
області та складається з СТО, стоянки
автомобілів, автомийки та допоміжної
будівлі.

Прийняти в цій частині нове рішення - у
задоволенні позовних вимог відмовити.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її підписання і може бути оскаржена
протягом 20 днів до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови складено 18.03.2014
року.

Головуючий суддя
Сіверін В. І.

Суддя
Терещенко О.І.

Суддя
Медуниця О.Є.