ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2014 року
Справа № 904/7166/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого: судді Науменка І.М.
(доповідача)

суддів: Павловського П.П., Кузнецова
В.О.,

при секретарі судового засідання:
Хребто Ю.Ю.,

за участю представників сторін:

Учасники судового процесу до судового
засідання не з'явились, про час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Державного підприємства "Завод імені
В.О. Малишева", м. Харків, на ухвалу
господарського суду Дніпропетровської
області від 12.12.2013р. у справі №904/7166/13

за заявою Державного підприємства
"Завод ім. В.О. Малишева", м. Харків

до боржника Публічного акціонерного
товариства "Криворізький турбінний
завод "Констар", Дніпропетровська
область, м. Кривий Ріг,
Центрально-Міський район, вул. Окружна,
буд. 127 ()

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 12.12.2013р.
по справі №904/7166/13 (суддя Владимиренко
І.В.) відмовлено в задоволенні заяви
Державного підприємства "Завод ім. В.О.
Малишева" про ухвалення додаткового
рішення про розподіл судових витрат.

Прийняття вищезгаданої ухвали
місцевий господарський суд мотивував
неврегульованістю статтею 49 ГПК
України та Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
процедури розподілу судових витрат у
справах про банкрутство.

Не погодившись з зазначеним
судовим рішенням, ДП "Завод імені В.О.
Малишева" звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить останнє
скасувати, як неправомірне, та за
результатами апеляційного перегляду
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити додаткове
рішення, яким судові витрати ДП "Завод
імені В.О. Малишева" покласти на ПАТ
"Криворізький турбінний завод
"Констар".

Зокрема, в апеляційній скарзі
позивач наполягає на тому, що суд
першої інстанції при прийнятті
оскаржуваного судового рішення
порушив норми процесуального права,
зокрема, приписи ст.49, п.2 ч.1 ст.88 ГПК
України.

Сторони наданим їм правом участі
у судовому засіданні не скористались,
про час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином,
підтвердженням чого є повідомлення про
вручення поштових відправлень.
Враховуючи те, що наявні у справі
докази дозволяють визначитися
відносно законності оскаржуваного
рішення, судова колегія дійшла
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності уповноважених
представників сторін.

Відповідно до ст.101 ГПК України, в
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник
обґрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Отже, вивчивши матеріали справи,
дослідивши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів прийшла до висновку
щодо обґрунтованості викладених в
апеляційній скарзі заперечень, з
огляду на наведене:

Так, з матеріалів справи вбачається, що
ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 23.09.2013р.
прийнято до розгляду у підготовчому
засіданні заяву ДП "Завод імені В.О.
Малишева" про порушення провадження у
справі про банкрутство ПАТ
"Криворізький турбінний завод
"Констар".

У підготовчому засіданні 10.10.2013р.
постановлено ухвалу про відмову в
порушенні провадження у справі про
банкрутство ПАТ "Криворізький
турбінний завод "Констар", з огляду на
недотримання ініціюючим кредитором
вимог ч.3 ст.10 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

З огляду на не вирішення
господарським судом питання розподілу
судових витрат, ДП "Завод імені В.О.
Малишева" звернувся з відповідною
заявою на підставі п.2 ч.1 ст.88 ГПК
України про ухвалення додаткового
рішення про розподіл судових витрат.

Саме за результатами розгляду
даної заяви було прийнято ухвалу від
12.12.2013р., яка є предметом апеляційного
перегляду на предмет відповідності
вимогам чинного законодавства України.

Отже, вирішуючи питання щодо
правомірності оскаржуваного судового
рішення, колегія суддів вважає за
доцільне зауважити на наступному:

Так, відповідно до п.4.11 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України", розподіл сум судового
збору (так само як й інших судових
витрат) у непозовному провадженні,
як-от у справах про банкрутство, про
оскарження рішень третейських судів та
про видачу виконавчих документів на
примусове виконання рішень
третейських судів тощо, здійснюється,
оскільки інше не передбачено законом,
за загальними правилами статті 49 ГПК.

Зокрема, статтею 7 Закону України
"Про судовий збір" врегульовано
загальні питання повернення сплачених
сум судового збору з підстав, які
визначено цією статтею і перелік яких є
вичерпним. Так, за згаданою вище
статтею, сплачена сума судового збору
повертається за ухвалою суду в разі:
зменшення розміру позовних вимог або
внесення судового збору в більшому
розмірі, ніж встановлено законом;
повернення заяви або скарги; відмови у
відкритті провадження у справі;
залишення заяви або скарги без
розгляду (крім випадків, якщо такі
заяви або скарги залишені без розгляду
у зв'язку з повторним неприбуттям
позивача або за його клопотанням);
закриття провадження у справі. Разом з
цим, у вищезгаданому переліку не
зазначено такої підстави, як
припинення провадження у справі
(стаття 80 ГПК), яка не тягне за собою
наслідків у вигляді повернення
сплаченої суми судового збору.

Натомість, предметом даного спору є не
ухвала про припинення провадження у
справі про банкрутство, що виключало б
можливість вирішення питання щодо
повернення судового збору, а прийнята
на стадії підготовчого засідання
ухвала про відмову в порушенні
провадження у справі про банкрутство з
посиланням на ч.8 ст.16 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ст.88 ГПК України,
господарський суд має право за заявою
сторони, прокурора, який брав участь в
судовому процесі, або за своєю
ініціативою прийняти додаткове
рішення, ухвалу, якщо: з якоїсь позовної
вимоги, яку було розглянуто в засіданні
господарського суду, не прийнято
рішення; не вирішено питання про
розподіл господарських витрат або про
повернення судового збору з бюджету.

Прийняття додаткового рішення
(стаття 88 ГПК) за заявою сторони,
прокурора, який брав участь у процесі,
або за ініціативою суду здійснюється,
як правило, тим же суддею (складом суду),
що приймав первісне рішення, за
винятком випадків, коли це неможливо з
об'єктивних причин (звільнення судді,
відсутність його у зв'язку з
відпусткою, захворюванням тощо).

В той же час, ч.7 ст.106 ГПК України
визначено вичерпний перелік випадків,
в яких справа передається на розгляд
місцевого господарського суду у разі
скасування ухвал апеляційною
інстанцією, серед яких випадок
скасування ухвали про відмову в
ухваленні додаткового рішення
відсутній.

В той же час, відповідно до ст.103
ГПК України, апеляційна інстанція за
результатами розгляду апеляційної
скарги має право, зокрема, скасувати
рішення повністю або частково і
прийняти нове рішення.

За викладених вище обставин,
наведені в апеляційній скарзі
заперечення колегія суддів вважає
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню. Натомість,
викладені в оскаржуваній ухвалі
висновки місцевого господарського
суду щодо відсутності правових підстав
для прийняття додаткового рішення
колегія суддів вважає передчасними.
Наведене є підставою для скасування
зазначеного вище судового рішення та
прийняття додаткового рішення про
розподіл судових витрат судом
апеляційної інстанції.

Згідно з ч.2 ст.49 ГПК України, якщо
спір виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.

Так, з матеріалів справи
вбачається, що причиною звернення ДП
"Завод імені В.О. Малишева" до
господарського суду з заявою про
порушення провадження у справі про
банкрутство ПАТ "Криворізький
турбінний завод "Констар" стала
наявність непогашеної безспірної
заборгованості у розмірі 560 141,80 грн.

В подальшому, ухвалою
господарського суду Дніпропетрвоської
області від 10.10.2013р. ДП "Завод імені В.О.
Малишева" відмовлено в порушенні
провадження у справі про банкрутство
ПАТ "Криворізький турбінний завод
"Констар" у зв'язку з тим, що до дати
проведення підготовчого засідання
вимоги ініціюючого кредитора
боржником були частково задоволені, а
саме, в сумі 230 000,00 грн. Таким чином,
загальна сума безспірних грошових
вимог кредитора склала 330 141,80 грн., що є
меншим розміру встановленого ч.3 ст.10
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" мінімуму,
тобто, 344 100,00 грн.

З огляду на викладене, колегія
суддів вважає за доцільне покласти
судові витрати у справі саме на ПАТ
"Криворізький турбінний завод
"Констар", як на сторону, з вини якої
виник спір.

Враховуючи задоволення
апеляційної скарги, витрати на
апеляційне оскарження також
покладаються на ПАТ "Криворізький
турбінний завод "Констар", відповідно
до вимог ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.88, 101, 103-106 ГПК
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу
Державного підприємства "Завод імені
В.О. Малишева", м.Харків, -
задовольнити.

Ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 12.12.2013р.
у справі №904/7166/13 - скасувати.

Заяву Державного підприємства
"Завод ім. В.О. Малишева" про ухвалення
додаткового рішення про розподіл
судових витрат вих.№2637/16 від 07.11.2013р. у
справі №904/7166/13 - задовольнити.

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства "Криворізький
турбінний завод "Констар" на користь
Державного підприємства "Завод ім. В.О.
Малишева" судовий збір у розмірі 5 735,00
грн.

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства "Криворізький
турбінний завод "Констар" на користь
Державного підприємства "Завод ім. В.О.
Малишева" 609,00 грн. витрат на апеляційне
оскарження.

Видати накази.

Видачу наказів доручити
господарському суду Дніпропетровської
області.

Постанова може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України у
двадцятиденний термін.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 11.03.2014р.

Головуючий суддя

І.М. Науменко

Суддя
П.П. Павловський

Суддя
В.О. Кузнецов