Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "04" березня 2014 р.
Справа № 906/88/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Прядко О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Ярошенко О.О. - довір. б/н
від 12.08.2013; Миколаєнко Д.Л. - довір. б/н
від 08.09.2012;

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Зелена-Країна"
(м.Київ)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Украгрохолдинг ЛТД"
(с.Ксаверів, Малинський район)

про стягнення 15168,05 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача
заборгованості за договором
купівлі-продажу №ЗК280813/01-ПК від 28.08.2013 у
розмірі 15168,05грн, з яких: 11345,00грн - сума
основного боргу; 2223,62грн - сума
відсотків за користування товарним
кредитом; 84,85грн - розмір пені за
прострочену заборгованість; 1134,50грн -
розмір штрафу за неналежне виконання
зобов'язань по договору; 19,58грн - 3%
річних та 360,50грн - сума індексації.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав повністю з підстав,
викладених у позовній заяві; повідомив,
що заборгованість відповідача не
змінилась і станом на день розгляду
справи складає 11345,00грн. В судовому
засіданні надав для огляду оригінал
банківської виписки, як доказ
проведення відповідачем попередньої
оплати товару на суму 2836,00грн.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, вимог ухвали
суду від 13.02.2014 не виконав, про причини
неявки не повідомив, хоча про час і
місце засідання суду повідомлений
своєчасно та належним чином, про що
свідчить Реєстр Ф103 на відправку
рекомендованої з повідомленням
кореспонденції за 14.02.2014 (а.с.33).

Враховуючи те, що явка представників
сторін в засідання суду обов'язковою не
визнавалась, надання письмового
відзиву відповідно до вимог ст.59 ГПК
України є правом відповідача, а не його
обов'язком, господарський суд вважає,
що неявка відповідача, повідомленого
належним чином, не перешкоджає
розгляду справи за наявними
матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК
України.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
господарський суд встановив наступне.

Відповідно до умов укладеного між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Зелена-Країна"
(позивач/продавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Украгрохолдинг ЛТД"
(відповідач/покупець) договору
купівлі-продажу №ЗК280813/01-ПК від 28.08.2013
(далі - договір, а.с.10-11), продавець
зобов'язався передати, а покупець
зобов'язався прийняти та сплатити
вартість засобів захисту рослин,
іменованих у подальшому Товар,
відповідно до умов даного договору
(додатків та специфікацій до нього)
(п.1.1).

Згідно п.3.1 договору асортимент,
кількість та ціна Товару на кожну
окрему партію зазначаються у додатках
та/або накладних на передачу Товару
(видаткових), що є невід'ємною частиною
цього договору. У випадках виникнення
розбіжностей щодо асортименту,
кількості, якості та ціни Товару, що
визначені у додатках до договору та
накладних на передачу Товару
(видаткових), привілейоване значення
будуть мати дані щодо асортименту,
кількості та ціни Товару, що визначені
у накладних на передачу Товару
(видаткових).

Додатком №1 до договору
купівлі-продажу №ЗК280813/01-ПК від 28.08.2013
сторони погодили асортимент, кількість
та ціну Товару, що підлягала поставці
відповідачу (а.с.12).

Розділом 4 договору сторони
передбачили умови оплати ціни Товару.

Так, покупець повинен в строк до 29.07.2013
перерахувати на поточний рахунок
продавця суму попередньої оплати у
розмірі 20% від вартості Товару, що
вказаний у додатку(ах) до договору. На
залишок заборгованості продавець
надає покупцю Товарний кредит з
відстрочкою платежу з наступним
графіком сплати: 80% від суми вартості
всього Товару по договору, покупець має
сплатити до 15.11.2013. При цьому, продавець
залишає за собою право здійснювати
поставку Товару тільки після того як
сума попередньої оплати, розмір якої
передбачений у п.4.1 до договору, надійде
на поточний рахунок продавця.

Відповідно до п.5.3 договору кінцевим
строком поставки є 30.08.2013.

З наявної в матеріалах справи
банківської виписки вбачається, що
29.08.2013 на підставі рахунку №1568 від
28.08.2013 покупцем було перераховано на
рахунок продавця 2836,00грн за Товар
"Дикват-Зоря" (а.с.15).

Також матеріалами справи підтверджено,
що на виконання вищевказаного договору
купівлі-продажу на підставі видаткової
накладної №3366 від 30.08.2013 (а.с.14)
позивачем було передано, а
відповідачем прийнято Товару на
загальну суму 14181,00грн.

З огляду на викладене, у покупця
виникло зобов'язання щодо оплати
залишкової вартості поставленого
Товару на суму 11345,00грн (80%) до 15.11.2013.

Приписами ст.692 ЦК України встановлено,
що покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару. Договором купівлі-продажу може
бути передбачено розстрочення платежу.

Судом встановлено, що покупець свої
зобов'язання щодо своєчасної оплати
Товару не виконав, у зв'язку з чим
заборгував позивачу 11345,00грн.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Аналогічні
положення містяться в ст.ст.525,526 ЦК
України.

Відповідно до ст.610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України,
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Враховуючи зазначене, суд приходить до
висновку, що позивачем правомірно було
заявлено до стягнення з відповідача
11345,00грн боргу, нарахованого за
несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання щодо оплати Товару згідно
договору купівлі-продажу №ЗК280813/01-ПК
від 28.08.2013.

Крім того, суд зазначає про
правомірність нарахування позивачем
суми індексації на вищевказану суму
основного боргу з огляду на положення
п.4.8 договору, яким сторони передбачили
спосіб (формулу) можливості перегляду
ціни на Товар.

Відповідно до п.3.1 договору ціна Товару
встановлена по домовленістю сторін, а
сторони визначили грошовий еквівалент
зобов'язання в іноземній валюті - Долар
США.

Пунктом 4.8 договору сторони погодили,
що оплата вартості Товару та
нарахованих процентів проводиться в
гривнях. Також сторони домовилися про
зміну ціни на Товар згідно наступного
способу: у разі якщо офіційний курс
гривні до іноземної валюти - (Долар США)
збільшиться в порівнянні до офіційного
курсу гривні до іноземної валюти -
(Долар США), що діяв на дату підписання
договору, продавець має право вимагати
від покупця сплати проіндексованої
суми вартості Товару у гривні по
договору.

Проіндексована сума вартості Товару у
гривні встановлюється за формулою:
(А1/АО)хСП=ПСП, де

А1 - офіційний курс Долара США на момент
здійснення платежу/на момент висування
вимоги про здійснення платежу/на дату
подачі позовної заяви до суду;

АО - офіційний курс Долара США, що був
встановлений на дату підписання
договору;

СП - сума вартості Товару (платежу у
гривні) визначена у відповідних
накладних на передачу Товару
(видаткових);

ПСП - проіндексована сума вартості
Товару (платежу у гривні) по договору.

У разі якщо міжбанківський курс Долара
США перевищує офіційний курс НБУ,
продавець залишає за собою право
вимагати сплати проіндексованої суми
вартості Товару у гривні згідно з
міжбанківським курсом. Міжбанківський
курс підтверджується даними одного з
банків за вибором продавця, в яких
відкрито його рахунки та/або
інформацією із сайту http://minfin.com.ua.

В матеріалах містяться надані
позивачем електронні витяги з сайту
Національного банку України щодо
офіційного курсу гривні до іноземної
валюти станом на момент укладення
договору купівлі-продажу №ЗК280813/01-ПК
(28.08.2013, курс - 100USA=799,3000грн) та
Міністерства фінансів України щодо
міжбанківського курсу Долара США по
відношенню до української гривні
станом на 06.12.2013 (купівля Долара США-
8,2470) (а.с.21-22).

Звідси обрахунок проіндексованої суми
вартості Товару слід визначати за
наступною формулою:
(8,2470/7,9930)х11345,00грн=11705,52грн.

Отже позивачем обґрунтовано заявлено
до стягнення з відповідача 360,50грн
індексації Товару.

Що стосується заявлених позивачем пені
та штрафу, що згідно розрахунку
останнього становлять 84,85грн та 1134,50грн
відповідно (а.с.4), слід зазначити
наступне.

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Згідно ст.549 ЦК України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежним виконаного зобов'язання.

Так, згідно п.7.2 договору у випадку
несвоєчасної оплати Товару згідно умов
даного договору покупець зобов'язаний
оплатити пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми боргу за
кожен день прострочення.

У випадку неналежного виконання
покупцем зобов'язання згідно умов
даного договору покупець зобов'язаний
сплатити штраф в розмірі 10% від суми
неоплаченого товару (п.7.3 договору).

З розрахунку позивача вбачається, що
останній нарахував до стягнення з
відповідача подвійну облікову ставку
пені за період з 16.11.2013 по 06.12.2013.

Перевіривши правильність нарахування
пені в межах визначеного позивачем
періоду її нарахування, суд встановив
що її суму у розмірі 84,85грн заявлено до
стягнення обґрунтовано. Суд зазначає,
що розрахунок штрафу позивача також є
вірним, тому вимога про стягнення з
відповідача 1134,50грн 10% штрафу підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Що стосується нарахованих до стягнення
з відповідача 19,58грн 3% річних, суд
зазначає, що за ч.2 ст.625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Тобто стягнення процентів річних є
заходом відповідальності за порушення
грошового зобов'язання і одночасно
способом захисту майнового права та
інтересу кредитора.

Відповідно до наявного в матеріалах
справи розрахунку, у зв'язку з
неналежним виконанням відповідачем
грошового зобов'язання щодо оплати
Товару, позивач на підставі ст.625 ЦК
України нарахував до стягнення з
відповідача 3% річних за період з 16.11.2013
по 06.12.2013.

Судом встановлено, що виходячи з
вказаного позивачем періоду
нарахування, вимога про стягнення 3%
річних у заявленій сумі є
обґрунтованою та такою, що відповідає
умовам договору і вимогам чинного
законодавства України.

Розглядаючи вимогу про стягнення з
відповідача 2223,62грн, нарахованих
позивачем як проценти за користування
товарним кредитом слід зазначити, що
згідно п.3 ст.695 ЦК України до договору
про продаж товару в кредит з умовою про
розстрочення платежу застосовуються
положення частин третьої, п'ятої та
шостої статті 694 ЦК України.

У відповідності до ч.5 ст.694 ЦК України
якщо покупець прострочив оплату
товару, на прострочену суму
нараховуються проценти відповідно до
статті 536 цього Кодексу від дня, коли
товар мав бути оплачений, до дня його
фактичної оплати.

Розмір процентів за користування
чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншими актами цивільного
законодавства (ч.2 ст.536 ЦК України).

Пунктом 4.5 договору сторони погодили,
що на суму заборгованості по договору
нараховуються відсотки за
користування товарним кредитом по
ставці 0,2% за кожен день користування.
Нарахування відсотків здійснюється на
суму товарного кредиту, тобто на суму
вартості Товару, що передавався на
умовах товарного кредиту, за період з
моменту фактичного відвантаження
Товару до моменту сплати покупцем суми
вартості Товару отриманого на умовах
товарного кредиту. Товар вважається
оплаченим покупцем у момент
надходження грошей на поточний рахунок
продавця.

Згідно розрахунку позивача, останній
нарахував до стягнення з відповідача
2223,62грн відсотків за користування
товарним кредитом за період 30.08.2013 -
06.12.2013.

Перевіривши нарахування позивача, суд
встановив, що вимога про стягнення
2223,62грн відсотків за користування
товарним кредитом є обґрунтованою та
такою, що відповідає умовам договору
купівлі-продажу №ЗК280813/01-ПК від 28.08.2013
та нормам чинного законодавства.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.32 ГПК доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
або відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги та заперечення
сторін.

Відповідач позов за підставами
пред'явлення та предметом не оспорив,
доказів сплати заборгованості не
надав.

Враховуючи вищевикладене,
господарський суд вважає позовні
вимоги обґрунтованими, заявленими
відповідно до чинного законодавства і
укладеного договору та такими, що
підлягають задоволенню на суму
15168,05грн, з яких: 11345,00грн основного
боргу, 360,50грн індексації, 84,85грн пені,
1134,50грн 10% штрафу, 19,58грн 3% річних та
2223,62грн відсотків за користування
товарним кредитом.

Судові витрати покладаються на
відповідача.

Керуючись ст.ст.32,33,49,75,82-85 ГПК України,
господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Украгрохолдинг ЛТД"
(11612, Житомирська обл., Малинський район,
село Ксаверів, провулок Перемоги,
будинок 10 ідентифікаційний код 38318910)

на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Зелена-Країна" (02166,
м.Київ, проспект Лісовий, будинок 39,
ідентифікаційний код 37508774 ):

- 11345,00грн основного боргу;

- 360,50грн індексації;

- 84,85грн пені;

- 1134,50грн 10% штрафу;

- 19,58грн 3% річних;

- 2223,62грн відсотків за користування
товарним кредитом;

- 1827,00грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 05.03.14

Суддя
Прядко О.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - відповідачу - рек. з повід.