ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

14.03.2014
Справа № 908/819/14

Суддя Носівець Вікторія Вікторівна
розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до відповідача товариства з обмеженою
відповідальністю "ЕОС" (69002, м.
Запоріжжя, вул. Радянська, буд. 11)

про стягнення 149868,75 грн.

Встановив, що позовні матеріали
підлягають поверненню виходячи з
наступного:

Згідно до ст. ст. 54 та 57 ГПК України
зміст та форма позовної заяви повинні
відповідати приписам вказаних норм
законодавства. Позовна заява повинна
містити, зокрема, зміст позовних вимог
та виклад обставин, на яких ґрунтуються
позовні вимоги, зазначення доказів, що
підтверджують позов; обґрунтований
розрахунок сум, що стягуються чи
оспорюються; законодавство на підставі
якого подається позов.

У позовній заяві необхідно зазначити
докази, які підтверджують певні
юридичні факти з викладенням їх суті.
Отже, зазначені обставини необхідно не
лише зазначити, а й обґрунтувати
відповідним чином, що випливає зі
змісту ст. 33 ГПК України, згідно з якою
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

З викладених у позовній заяві обставин
слідує, що правовідносини між
сторонами є корпоративними, які
регулюються нормами Цивільного
кодексу України, Закону України «Про
господарські товариства», а спір є
підвідомчий господарському суду.

Позивачем до позовних матеріалів не
додано документальних доказів того, що
він є учасником товариства з обмеженою
відповідальністю "ЕОС" і як наслідок
наявності у нього законних прав для
звернення з відповідним позовом до
суду.

Згідно з ч. 3 ст. 63 ГПК України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо у позовній
заяві не вказано обставин, на яких
ґрунтується позовна вимога, доказів, що
підтверджують викладені в заяві
обставини, обґрунтований розрахунок
стягуваної чи оспорюваної суми.

Статтею 57 ГПК України встановлено, що
до позовної заяви додаються документи,
які підтверджують сплату судового
збору у встановлених порядку та
розмірі.

У відповідності до п. 1 ст. 2 Закону
України «Про судовий збір» судовий
збір справляється за подання до суду
позовної заяви та іншої заяви,
передбаченої процесуальним
законодавством.

Розмір ставок судового збору (стаття 4
Закону) встановлено виходячи з розміру
мінімальної заробітної плати. Розмір
ставки судового збору у кожному
конкретному випадку визначається
виходячи з того розміру мінімальної
заробітної плати, який було
встановлено законом на момент судового
збору.

Так, відповідно до приписів ст. 4 Закону
України «Про судовий збір» розмір
ставки судового збору за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру дорівнює 2 (два)
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
(півтора) розміру мінімальної
заробітної плати (1827,00 грн.) та не більше
60 розмірів мінімальних заробітних плат
(73080,00 грн.), за подання позовної заяви
не майнового характеру - 1 розмір
мінімальної заробітної плати (1218,00
грн.).

Позивач у позові просив суд
відстрочити сплату судового збору до
моменту прийняття рішення, враховуючи
положення ст. 8 Закону України «Про
судовий збір».

Зазначене клопотання судом відхилено,
виходячи з наступного:

Пунктом 3.1 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
р. № 7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»
зазначено, що єдиною підставою для
вчинення господарським судом дій,
зазначених у статті 8 Закону України
«Про судовий збір», є врахування ним
майнового стану сторін. Особа, яка
заявляє відповідне клопотання, повинна
навести доводи і подати докази на
підтвердження того, що її майновий стан
перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею
судового збору у встановленому порядку
і розмірі.

Між тим, позовні матеріали не містять
наведених вище доказів, що в свою чергу
унеможливлює вирішити питання
наявності підстав для відстрочення
сплати судового збору.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо не
надано доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі.

Приписами ст. 56 ГПК України
встановлено, що позивач, прокурор чи
його заступник зобов'язані при поданні
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Статтею 57 ГПК України встановлено, що
до позовної заяви додаються документи,
які підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Згідно з Правилами надання послуг
поштового зв'язку, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 05.03.2009 р. № 270 (далі - Правила),
доказом направлення адресату
кореспонденції є оригінал
розрахункового документу (оригінал
поштової квитанції чи фінансового
чека), виданий відправникові поштового
відправлення.

Відповідно до п. 19 Правил надання
послуг поштового зв'язку, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 5 березня 2009 р. N 270, внутрішні
поштові відправлення з оголошеною
цінністю можуть прийматися для
пересилання з описом вкладення та/або з
післяплатою.

Пунктом 61 Правил встановлено, що у разі
приймання внутрішніх поштових
відправлень з оголошеною цінністю з
описом вкладення бланк опису
заповнюється відправником у двох
примірниках. Працівник поштового
зв'язку повинен перевірити
відповідність вкладення опису,
розписатися на обох його примірниках і
проставити відбиток календарного
штемпеля. Один примірник опису
вкладається до поштового відправлення,
другий видається відправникові. На
примірнику опису, що видається
відправникові, працівник поштового
зв'язку повинен зазначити номер
поштового відправлення.

Таким чином, належним доказом
направлення сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів є
оригінали фіскального чеку (квитанції)
та опису вкладення, в якому назначені:
повне найменування адресанта, його
поштова адреса та поіменний перелік
документів, що надсилається на його
адресу (додаток до позовної заяви).

Позовні матеріали не містять доказів
направлення копії позовної заяви з
додатком на адресу відповідача.

Як зазначено в абзаці 1 пункту 3.5
постанови Пленуму Вищого
господарського суд України від 26.12.2011р.
№ 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", недодержання вимог
статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини
першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і
додатків до позовної заяви тягне за
собою наслідки, передбачені статтею 63
ГПК.

Згідно з ч. 6 ст. 63 ГПК України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів надсилання відповідачеві
копії позовної заяви і доданих до неї
документів.

Суд вважає за необхідне роз'яснити
заявнику, що у відповідності до ст.63
Господарського процесуального кодексу
України повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному звертанню з нею
у господарський суд у загальному
порядку після усунення допущених
порушень.

Керуючись ст.ст. 56, 57, п. 3, 4, 6 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву з додатками повернути
позивачу без розгляду.

Додаток: на 9 аркушах.

Суддя
В.В.
Носівець