ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року Справа №
5023/3372/12(5023/8861/11)

Вищий господарський суд України у
складі: суддя Селіваненко В.П. -
головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов
Б.Ю. (доповідач),

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, м.
Київ,

на рішення господарського суду
Харківської області від 16.09.2013

та постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
16.12.2013

за заявою товариства з обмеженою
відповідальністю "ІТ-Інвест", м. Харків,

про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення господарського
суду Харківської області від 03.12.2012

зі справи № 5023/3372/12(5023/8861/11)

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "ІТ-Інвест" (далі - ТОВ
"ІТ-Інвест")

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Прес-Центр" (далі -
ТОВ "Прес-центр"), м. Харків,

фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
(далі - Підприємець), м. Київ,

третя особа на стороні відповідачів,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, - ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2),

про визнання недійсним договору,

за участю представників:

ТОВ "ІТ-Інвест" - не з'явився,

ТОВ "Прес-центр" - Куштима О.М.,

Підприємця - не з'явився,

ОСОБА_2 - ОСОБА_2 (особисто),

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Харківської області від 03.12.2012 ТОВ
"ІТ-Інвест" відмовлено в позові про
визнання недійсним договору від 10.08.2009
№ 005-мл про відчуження виключного права
на торговельну марку (знак для товарів
і послуг) "triolan" за свідоцтвом України №
102466, укладеного ТОВ "Прес-центр" з
Підприємцем (далі - Договір).

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 18.02.2013
зазначене рішення місцевого
господарського суду зі справи
скасовано та прийнято нове рішення про
задоволення позову.

Постановою Вищого господарського суду
України від 23.04.2013 названу постанову
апеляційного господарського суду від
18.02.2013 зі справи скасовано, а згадане
рішення суду першої інстанції від
03.12.2012 залишено в силі.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 02.07.2013,
залишеною без змін постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 01.08.2013,
відмовлено ТОВ "ІТ-Інвест" у
задоволенні заяви про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
господарського суду Харківської
області від 03.12.2012.

10.07.2013 ТОВ "ІТ-Інвест" звернулося до
господарського суду Харківської
області з другою заявою про перегляд
названого рішення місцевого
господарського суду від 03.12.2012 за
нововиявленими обставинами.

При цьому заявник нововиявленими
обставинами вважав факти, встановлені
ухвалою господарського суду міста
Києва від 17.08.2011 зі справи № 12/211
(стосовно дати підписання Договору), а
також те, що ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27.02.2013 скасовано ухвалу
апеляційного суду Харківської області
від 08.11.2012 зі справи № 2037/1461/12 (щодо
підписання Договору 10.07.2009), яку
господарський суд Харківської області
поклав в основу свого рішення від 03.12.2012
з даної справи.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 16.09.2013 (суддя
Погорелова О.В.), залишеним без змін
постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 16.12.2013 (колегія
суддів у складі: Слободін М.М. -
головуючий суддя, судді Барбашова С.В.,
Гончар Т.В.), зазначену заяву ТОВ
"ІТ-Інвест" задоволено: рішення
господарського суду Харківської
області від 03.12.2012 зі справи скасовано
та прийнято нове - про задоволення
позову.

Прийняті господарськими судами
рішення та постанова з посиланням на
приписи статті 112 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) мотивовано наявністю
наведених ТОВ "ІТ-Інвест" нововиявлених
обставин.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 як
зареєстрований власник спірної
торговельної марки просить Вищий
господарський суд України оскаржувані
рішення місцевого та постанову
апеляційного господарських судів зі
справи скасувати внаслідок їх
прийняття з неправильним
застосуванням норм матеріального і
процесуального права, а згадане
рішення суду першої інстанції від
03.12.2012 залишити в силі.

ТОВ "ІТ-Інвест" і ТОВ "Прес-центр", кожен
окремо, подали відзиви на касаційну
скаргу, в яких зазначили про
безпідставність її доводів та просили
оскаржувані судові рішення зі справи
залишити без змін, а скаргу - без
задоволення.

Учасників судового процесу відповідно
до статті 1114 ГПК України належним чином
повідомлено про час і місце розгляду
касаційної скарги.

Перевіривши повноту встановлення
попередніми судовими інстанціями
обставин справи та правильність
застосування ними норм матеріального і
процесуального права, заслухавши
представника ТОВ "Прес-центр" та ОСОБА_2,
Вищий господарський суд України дійшов
висновку про необхідність задоволення
касаційної скарги з урахуванням
такого.

Відповідно до частини першої статті 112
ГПК України господарський суд може
переглянути прийняте ним судове
рішення, яке набрало законної сили, за
нововиявленими обставинами.

Згідно з частиною другою цієї статті
Кодексу підставами для перегляду
судових рішень господарського суду за
нововиявленими обставинами, зокрема, є:
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи; скасування судового рішення,
яке стало підставою для ухвалення
рішення чи постановлення ухвали, що
підлягають перегляду.

До нововиявлених обставин відносяться
матеріально-правові факти, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші факти, які мають
значення для правильного вирішення
спору або розгляду справи про
банкрутство. Необхідними ознаками
існування нововиявлених обставин є
одночасна наявність таких трьох умов:
по-перше, їх існування на час розгляду
справи, по-друге, те, що ці обставини не
могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи, по-третє, істотність
даних обставин для розгляду справи
(тобто коли врахування їх судом мало б
наслідком прийняття іншого судового
рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю
юридичною суттю є фактичними даними, що
в установленому порядку спростовують
факти, які було покладено в основу
судового рішення. Ці обставини мають
бути належним чином засвідчені, тобто
підтверджені належними і допустимими
доказами.

Не може вважатися нововиявленою
обставина, яка ґрунтується на
переоцінці тих доказів, які вже
оцінювалися господарським судом у
процесі розгляду справи.

Прийняття та розгляд заяви про
перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами не означає
обов'язкового скасування чи зміни
рішення, що переглядається. Результат
перегляду повинен випливати з оцінки
доказів, зібраних у справі, і
встановлення господарським судом на
основі цієї оцінки наявності або
відсутності нововиявлених обставин,
визначення їх істотності для
правильного вирішення спору або
розгляду справи про банкрутство.
Господарський суд вправі змінити або
скасувати судове рішення за
нововиявленими обставинами лише за
умови, що ці обставини впливають на
юридичну оцінку обставин, здійснену
судом у судовому рішенні, що
переглядається.

Законом не передбачено здійснення
перегляду судового рішення за
нововиявленими обставинами у повному
обсязі. Отже, господарський суд
переглядає судове рішення за
нововиявленими обставинами лише в тих
межах, в яких ці обставини впливають на
суть рішення.

Такі правові позиції викладено і в
постанові пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
№ 17 "Про деякі питання практики
перегляду рішень, ухвал, постанов за
нововиявленими обставинами".

Водночас постановою Вищого
господарського суду України від 23.04.2013
на підставі встановлених попередніми
судовими інстанціями фактичних
обставин рішення господарського суду
Харківської області від 03.12.2012 з даної
справи було залишено в силі, виходячи з
того, що:

- позивач, оспорюючи Договір, укладений
відповідачами в 2009 році, послався на
придбання ним спірної торговельної
марки за договором від 05.10.2010;

- ТОВ "ІТ-Інвест" не було і не є власником
спірної торговельної марки (за
відсутності відповідної державної
реєстрації);

- ТОВ "ІТ-Інвест" не є стороною
оспорюваного правочину;

- позивачем не доведено підписання
Договору 10.08.2009 через неподання ним:
оригіналу Договору з датою підписання
"10.08.2009"; доказів на спростування
пояснень ОСОБА_2, Підприємця та ОСОБА_6,
підтверджених протоколом загальних
зборів учасників товариства від 02.07.2009
і попереднім договором від 06.07.2009
(стосовно обставин прийняття рішення
про передачу Підприємцю спірної
торговельної марки та підписання
Договору 10.07.2009).

Саме з огляду на наведене касаційна
інстанція визнала, що постанова
апеляційного господарського суду від
18.02.2013 підлягає скасуванню, а рішення
суду першої інстанції від 03.12.2012 має
бути залишено в силі.

При цьому в постанові Вищого
господарського суду України від 23.04.2013
безпосередньо зазначено про
"відсутність преюдиціального значення
у згаданих ухвал господарського суду
міста Києва від 17.08.2011 зі справи № 12/211
та апеляційного суду Харківської
області від 08.11.2012 зі справи № 2037/1461/12".

Таким чином, ні ухвала господарського
суду міста Києва від 17.08.2011 зі справи №
12/211, ані ухвала апеляційного суду
Харківської області від 08.11.2012 зі
справи № 2037/1461/12 не стали підставами
для відмови ТОВ "ІТ-Інвест" у даному
позові рішенням суду першої інстанції
від 03.12.2012.

За таких обставин попередні судові
інстанції неправильно застосували
приписи статті 112 ГПК України,
помилково визнали скасування ухвалою
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27.02.2013 ухвали апеляційного
суду Харківської області від 08.11.2012 зі
справи № 2037/1461/12 належною підставою для
перегляду рішення місцевого суду від
03.12.2012 зі справи за нововиявленими
обставинами та безпідставно вдалися до
переоцінки доказів у справі, порушивши
при цьому приписи норм матеріального
права стосовно моменту виникнення
права власності на торговельні марки
(статті 495, 1114 Цивільного кодексу
України).

Отже, оскаржувані рішення місцевого та
постанова апеляційного господарських
судів відповідно до частини першої
статті 11110 ГПК України підлягають
скасуванню, а згадане рішення суду
першої інстанції від 03.12.2012 за
відсутності передбачених законом
підстав для його перегляду має бути
залишено в силі.

Сплачені скаржником суми судового
збору (573,50 грн. з апеляційної скарги та
852,60 грн. - з касаційної) підлягають
стягненню з ТОВ "ІТ-Інвест".

Керуючись статтями 49, 1117, 1119 - 11111, 112-114
ГПК України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

2. Рішення господарського суду
Харківської області від 16.09.2013 та
постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 16.12.2013 зі
справи № 5023/3372/12(5023/8861/11) скасувати.

3. Рішення господарського суду
Харківської області від 03.12.2012 зі
справи № 5023/3372/12(5023/8861/11) залишити в
силі.

4. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "ІТ-Інвест" на користь
ОСОБА_2 1 426 (одну тисячу чотириста
двадцять шість) грн. 10 коп. судового
збору з апеляційної та касаційної
скарг.

5. Видачу відповідного наказу доручити
господарському суду Харківської
області.

Суддя
В.Селіваненко

Суддя
І.Бенедисюк

Суддя
Б.Львов