ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2014 р. Справа № 909/159/14

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Деделюка Б.В.,

при секретарі судового засідання
Червак Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Рожнятівського районного
споживчого товариства, вул. Пушкіна, 2,
смт. Рожнятів,
Рожнятівський район, Івано-Франківська
область, 77600,

до відповідача: фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1,

про стягнення коштів в сумі 6007 грн. 51
коп.,

за участю представників сторін:

від позивача: Семківа Б.І. - заступник
голови правління, довіреність № 52 від
26.02.2014 року,

від позивача: Мельник Б.М. - адвокат,
договір № 015 від 24.02.2014 року,

від відповідача: представники не
з"явилися,

встановив:

Рожнятівське районне споживче
товариство звернулося в господарський
суд Івано-Франківської області із
позовною заявою до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості згідно умов договору
оренди приміщення № 13/9 від 22.11.2012 року в
сумі 5601 грн. орендної плати і
комунальних послуг та 406 грн. 51 коп.
пені.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
в порушення умов укладеного між
сторонами договору оренди приміщення
№ 13/9 від 22.11.2012 року відповідачем не
оплачено заборгованість по орендній
платі та комунальних послугах.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 17.02.2014
року прийнято позовну заяву і порушено
провадження у справі та призначено
справу до розгляду в судовому
засіданні на 27.02.2014 року.

Ухвалою суду від 27.02.2014 року
відкладено розгляд справи на 13.03.2014
року.

В порядку ст. 22 ГПК України,
представниками позивача подано суду
заяву про уточнення позовних вимог вх.
№ 3558/14 від 13.03.2014 року, згідно якої
просять стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 5601 грн.
орендної плати і комунальних послуг, за
період з 01.01.2013 року по 30.11.2013 року, 278
грн. 16 коп. пені, за період з 20.06.2013 року
по 30.11.2013 року, та покласти на
відповідача судові витрати в розмірі
1827 грн. судового збору і 500 грн. оплати
послуг адвоката.

З урахуванням наведеного,
враховуючи закріплений ст. 129
Конституції України принцип
диспозитивності учасників судового
процесу, зокрема, диспозитивний
характер прав позивача, які визначено
ст. 22 ГПК України, щодо права позивача
до прийняття рішення у справі змінити
підставу або предмет позову, суд
задовольнив заяву про зміну предмету
позову і розглядає справу відповідно
до змінених позовних вимог.

Представники позивача, в судовому
засіданні 13.03.2014 року, позовні вимоги
підтвердили, з підстав викладених у
позовній заяві та заяві про уточнення
позовних вимог. Обгрунтовуючи позовні
вимоги посилаються на неналежне
виконання відповідачем умов договору
оренди приміщення № 13/9 від 22.11.2012 року,
в частині сплати орендної плати та
комунальних послуг, за період з 01.01.2013
року по 30.11.2013 року, в зв"язку з чим
просить стягнути з відповідача 5601 грн.
орендної плати і комунальних послуг, 406
грн. 51 коп. пені, за період з 20.06.2013 року
по 30.11.2013 року, та покласти на
останнього судові витрати в розмірі 1827
грн. судового збору і 500 грн. оплати
послуг адвоката.

Представник відповідача, в судове
засідання 13.03.2014 року, повторно не
з"явився, вимоги ухвал суду від 17.02.2014
року та від 27.02.2014 року не виконав, хоча
відповідач належним чином
повідомлений про дату, час і місце
розгляду справи ухвалами суду, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштових відправлень, які
долучено до матеріалів справи.

Згідно витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців місцем
проживання фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Абзацом першим пункту 3.9.2.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України „Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" № 18
від 26.12.2011 року передбачено, що у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин, згідно ст. 75 ГПК
України, суд вважає за можливе
розглянути справу без участі
повноважного представника відповідача
за наявними в ній матеріалами,
враховуючи, що у суду є необхідні
докази для вирішення спору по суті,
запобігаючи, одночасно, безпідставному
затягуванню розгляду спору та сприяючи
своєчасному поновленню порушеного
права.

Розглянувши документи і
матеріали, подані позивачем та
витребувані судом, заслухавши
пояснення представника позивача,
дослідивши зібрані по справі докази,
оцінивши їх відповідно до приписів ст.
43 ГПК України, з"ясувавши обставини, на
яких грунтуються позовні вимоги, давши
оцінку доказам, які мають значення для
справи, із врахуванням ст. 6 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод, стосовно
розгляду спору впродовж розумного
строку, суд вважає за правильне взяти
до уваги наступне.

22.11.2012 року між Рожнятівським
районним споживчим товариством
(Орендодавець) і фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендар)
укладено договір оренди приміщення №
13/9 (далі Договір), предметом якого є
строкове платне користування
приміщенням на третьому поверсі
адміністративно-торгового будинку в
АДРЕСА_2, площею 9,3 кв.м.

Згідно п. 3 Договору орендна плата
визначається по діючій Методиці
оренди майна споживчої кооперації в
сумі 300 грн. за перший місяць оренди і
перераховується на індекс інфляції за
даними Деркомстату України за
попередній місяць на наступні місяці
та не включає вартості комунальних
послуг.

Відповідно до п. 5.2. Договору
Орендар зобов"язався своєчасно, не
пізніше 20 числа поточного місяця,
відповідно до наданого рахунку,
оплачувати в безготівковому порядку
Орендодавцю орендну плату та вартість
комунальних послуг.

Проте, Орендар не виконав свого
обов'язку згідно умов Договору і не
сплатив в повному обсязі орендну плату
та комунальні послуги.

Заборгованість відповідача перед
позивачем згідно умов договору оренди
приміщення № 13/9 від 22.11.2012 року, за
період з 01.01.2013 року по 30.11.2013 року,
становить 5601 грн. орендної плати
і комунальних послуг.

Окрім цього, згідно п. 6.1. Договору,
позивачем нараховано відповідачу 278
грн. 16 коп. пені, за період з
20.06.2013 року по 30.11.2013 року.

На час вирішення спору в суді
заборгованість відповідача перед
позивачем згідно умов договору оренди
приміщення № 13/9 від 22.11.2012 року
становить 5601 грн. орендної плати і
комунальних послуг, за період з 01.01.2013
року по 30.11.2013 року, та 278 грн. 16
коп. пені, за період з 20.06.2013 року по
30.11.2013 року, що підтверджується
матеріалами справи.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема
з правочинів. Зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Статтею 530 ЦК України встановлено,
що якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

В розумінні ст. 174 ГК України,
господарські зобов"язання можуть
виникати з договору та інших угод,
передбачених законодавством, а також з
угод, які не передбачені законом, але
таких, які йому не суперечать.

У відповідності до ст. 175
Господарського кодексу України,
майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Згідно статті 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться. До
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Згідно частини 1 статті 759
Цивільного кодексу України, за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Відповідно до частин 1, 5 статті 762
Цивільного кодексу України за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму; плата
за користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов"язання мають
виконуватися належним чином,
відповідно до умов договору та інших
актів цивільного законодавства.
Одностороння відмова від виконання
зобов"язання не допускається.

Порушенням зобов'язання
відповідно до ст. 610 ЦК України є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно ст. 216 Господарського
кодексу України, учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Відповідно ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно положень ст. 3 Закону
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань", розмір пені,
передбачений статтею 1 цього Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Зі змісту ст. 230 ГК України
вбачається, що учасник господарських
відносин, у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов"язання сплачує
штрафні санкції у вигляді грошової
суми, зокрема пеню.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України
якщо предметом неустойки є грошова
сума, її розмір встановлюється
договором або актом цивільного
законодавства.

У відповідності до пункту 4
частини третьої статті 129 Конституції
України та відповідно до ст. 33 ГПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ст. 34 ГПК України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Доказів сплати заборгованості в
сумі 5879 грн. 16 коп., що становить предмет
позову, відповідач суду не подав,
доводи позивача щодо підстав
виникнення спору не спростував.

За наведених обставин,
вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача заборгованості по оплаті
коштів згідно умов договору оренди
приміщення № 13/9 від 22.11.2012 року в сумі
5601 грн. орендної плати і комунальних
послуг, за період з 01.01.2013 року по 30.11.2013
року, 278 грн. 16 коп. пені, за період з
20.06.2013 року по 30.11.2013 року, є
обгрунтованими, тому позов підлягає
задоволенню.

Оскільки спір виник
внаслідок неправильних дій
відповідача, на нього відповідно до
приписів, встановлених ст. 49 ГПК
України, слід покласти витрати в
зв"язку з розглядом справи, а саме: 1827
грн. судового збору та 500 грн. оплати
послуг адвоката.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 8, 124 Конституції
України, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 549, 551, 610, 612,
759, 762 Цивільного кодексу України, ст.ст.
174, 175, 193, 216, 230 Господарського кодексу
України, ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82 -85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

позов Рожнятівського
районного споживчого товариства до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення коштів в сумі 6007 грн. 51 коп.
задовольнити.

Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1,
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на
користь Рожнятівського районного
споживчого товариства, вул.
Пушкіна, 2, смт. Рожнятів, Рожнятівський
район, Івано-Франківська область, 77600,
(ідентифікаційний код 32357907), 5601 (п"ять
тисяч шістсот одну) грн. заборгованості
по сплаті орендної плати і комунальних
послуг, згідно умов договору оренди
приміщення № 13/9 від 22.11.2012
року, за період з 01.01.2013 року по 30.11.2013
року, 278 (двісті сімдесят вісім) грн. 16
коп. пені, за період з 20.06.2013 року по
30.11.2013 року, 1827 (тисячу вісімсот
двадцять сім) грн. судового збору, 500
(п"ятсот) грн. оплати послуг адвоката.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 14.03.14

Суддя
Деделюк Б.В.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Козло П. М. 14.03.14