ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у задоволенні скарги на
дії ліквідатора

"05" березня 2014 р.Справа № 17/17-4513-2011

За заявою кредитора: Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Рибопромислова судноплавна компанія
"Капітан";

до боржника: Відкритого акціонерного
товариства „Шлях Ілліча" (67452, Одеська
обл., Роздільнянський район, смт.
Лиманське, вул. Леніна, 58; );

про визнання банкрутом

Господарський суд Одеської області у
складі:

судді
Антощук С.І.

при секретарі судового засідання
Андрущенку С.В.

Представники сторін:

ліквідатор: арбітражний керуючий Панов
А.Б.;

від кредиторів: не з'явилися;

від ТОВ „Ланжерон і К": не з'явилися.

Суть спору: про визнання банкрутом

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 27.03.2012р. (т.2 а.с.111-112) справу
№17/17-4513-2011 прийнято до провадження
суддею Антощук С.І. та призначено
розгляд справи у підготовчому
засіданні суду.

17.10.2012р. господарським судом Одеської
області прийнято постанову про
визнання Відкритого акціонерного
товариства „Шлях Ілліча" банкрутом,
відкриття ліквідаційної процедури та
призначення ліквідатором банкрута
арбітражного керуючого Панова Андрія
Борисовича.

30.04.2013р. до канцелярії господарського
суду Одеської області від ТОВ
„Ланжерон і К" надійшла скарга на дії
ліквідатора (вх.№3-652/2013). Вказану скаргу
заявник обґрунтував тим, що дії
ліквідатора банкрута арбітражного
керуючого Панова А.Ю. про відмову у
задоволенні клопотання ТОВ „Ланжерон
і К" про заміну кредитора у справі
№17/17-4513-2011 про банкрутство ВАТ „Шлях
Ілліча" з ТОВ "Рибопромислова
судноплавна компанія "Капітан" на ТОВ
„Ланжерон і К" є необґрунтованими та
такими, що не відповідають вимогам
чинного законодавства України. У
скарзі заявник просить суд зобов'язати
ліквідатора банкрута арбітражного
керуючого Панова А.Б. замінити у
порядку ст. 25 ГПК України кредитора у
справі про банкрутство ВАТ „Шлях
Ілліча" з ТОВ "Рибопромислова
судноплавна компанія "Капітан" з
грошовими вимогами у сумі 351 862,50грн.,
з яких 321грн. - вимоги першої черги і 351
541,50грн. - вимоги четвертої черги, на ТОВ
„Ланжерон і К" з грошовими вимогами у
сумі 351 862,50грн., з яких 321грн. - вимоги
першої черги і 351 541,50грн. - вимоги
четвертої черги, та внести відповідні
зміни до реєстру вимог кредиторів ВАТ
„Шлях Ілліча". У вказаній скарзі
зазначено, що згідно положень ст. 528
Цивільного кодексу України інша особа
може задовольнити вимогу кредитора без
згоди боржника у разі небезпеки
втратити право на майно боржника (право
оренди, право застави тощо) внаслідок
звернення кредитором стягнення на це
майно. Також, заявник зазначає, що
05.02.2002р. між заявником та банкрутом ВАТ
„Шлях Ілліча" було укладено договір
оренди нежитлового приміщення
(будівлі) за адресою: Одеська обл.,
Роздільнянський район, смт. Лиманське,
вул. Леніна, 58, та додаткову угоду до
даного договору від 05.01.2012р. з
положенням про продовженням строку
оренди до 31.12.2014р. Як зазначає заявник, з
метою захисту права на орендоване
майно банкрута ним було оплачено
Товариству з обмеженою
відповідальністю „Рибопромислова
судноплавна компанія „Капітан"
грошові вимоги у сумі 321,00 грн. та у сумі
351 541,50 грн., які були включені
господарським судом до реєстру вимог
кредиторів ВАТ „Шлях Ілліча" по справі
про визнання його банкрутом №17/17-4513-2011.
Оплата здійснена згідно платіжних
доручень №1969 від 19.02.2013р. та №1968 від
19.02.2013р., оригінали яких додано до
клопотання (т.29 а.с.17-18). Крім того,
заявник зазначив, що існувала загроза
втрати права оренди у випадку
ліквідації ВАТ „Шлях Ілліча" та у
зв'язку з цим припинення договору
оренди нежитлового приміщення
(будівлі) від 05.02.2002р., тому ТОВ
„Ланжерон і К" задовольнило вимоги ТОВ
"Рибопромислова судноплавна компанія
"Капітан" до ВАТ „Шлях Ілліча", у зв'язку
з чим це є відповідною підставою для
заміни кредитора у даній справі.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 14.06.2013р. у задоволенні
скарги (вх.№3-652/2013 від 30.04.2013р.)
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Ланжерон і К" на дії
ліквідатора ВАТ „Шлях Ілліча"
арбітражного керуючого Панова А.Б.
відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 21.08.2013р. ухвалу
господарського суду Одеської області
від 14.06.2013р. у справі № 17/7-4513-2011 залишено
без змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Постановою Вищого господарського суду
України від 17.12.2013р. касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Ланжерон і К" у
справі № 17/7-4513-2011 задоволено частково;
ухвалу господарського суду Одеської
області від 14.06.2013р. та постанову
Одеського апеляційного господарського
суду від 21.08.2013р. у справі № 17/7-4513-2011
скасовано; справу № 17/7-4513-2011 передано
на новий розгляд до господарського
суду Одеської області. У вказаній
постанові колегією суддів Вищого
господарського суду України зазначено,
що суди попередніх інстанцій дійшли
передчасних висновків стосовно того,
що Товариство з обмеженою
відповідальністю „Ланжерон і К" по
справі не набуло у встановленому
законодавством порядку статусу
кредитора у справі, а відповідно і
права на звернення до ліквідатора у
справі з вимогою про внесення змін до
реєстру вимог кредиторів ВАТ „Шлях
Ілліча"; в порушення норм
Господарського процесуального кодексу
України щодо повноважень суду, не було
витребувано та досліджено документів у
підтвердження та встановлення спірних
правовідносин, зокрема, щодо
правонаступництва. Крім того, у даній
постанові було вказано, що під час
нового розгляду справи, судам належить
врахувати вказане у постанові, повно та
всебічно перевірити фактичні
обставини справи, дати належну оцінку
зібраним по справі доказам, доводам та
заперечення сторін і в залежності від
встановленого та вимог закону
постановити законне і обґрунтоване
рішення.

30.12.2013р. супровідним листом Вищого
господарського суду України від
19.12.2013р. було повернуто матеріали
справи №17/17-4513-2011 до господарського
суду Одеської області та згідно
резолюції голови господарського суду
Одеської Області передано на розгляд
судді Антощук С.І.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 08.01.2014р. скаргу ТОВ
„Ланжерон і К" на дії ліквідатора
(вх.№3-652/2013 від 30.04.2013р.) призначено до
розгляду у судовому засіданні 29.01.2014р.

05.03.2014р. ліквідатор банкрута надав
відзив вих.№11-03/4513 від 04.03.2014р. (вх.№5779/14)
на скаргу ТОВ „Ланжерон і К", в якому
просить суд відмовити у задоволенні
скарги на дії ліквідатора.

У судове засідання 05.03.2014р.
представники кредиторів та ТОВ
„Ланжерон і К" не з'явились,
витребувані судом документи не надали,
про причини неявки суд не повідомили.

Крім того, суд зазначає, що ухвали суду
з відомостями щодо дати, місця та часу
проведення судового засідання 05.03.2014р.
та переліком витребуваних судом
документів направлялись судом на
юридичні адреси кредиторів та ТОВ
„Ланжерон і К", що були повідомлені
суду останніми.

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1.
Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р.,
в разі якщо ухвалу і було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки, ухвали суду направлялась
кредиторам та ТОВ „Ланжерон і К" за
належними адресами, обов'язок суду щодо
повідомлення останніх про дату, місце
та час проведення судового засідання
05.03.2014р. виконано судом у межах,
передбачених законодавством заходів,
тому адресати вважаються належним
чином сповіщені про час та місце
розгляду скарги на дії ліквідатора.

Згідно ст.37 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
неявка у судове засідання осіб, які
були належним чином повідомлені про
час і місце такого засідання, не
перешкоджає провадженню у справі.

Таким чином, відповідно до ст.75
Господарського процесуального кодексу
України справу розглянуто за наявними
в ній матеріалами.

Розглянувши скаргу ТОВ „Ланжерон і К"
на дії ліквідатора, заслухавши
пояснення ліквідатора банкрута, суд
встановив наступне:

Відповідно до ч.4 ст. 24 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" у
ліквідаційній процедурі господарський
суд, зокрема, розглядає скарги на дії
учасників ліквідаційної процедури.

Згідно ч.1 ст.25 Закону України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
ліквідатор з дня свого призначення
здійснює такі повноваження: приймає до
свого відання майно боржника, вживає
заходів по забезпеченню його
збереження; виконує функції з
управління та розпорядження майном
банкрута; здійснює інвентаризацію та
оцінку майна банкрута згідно з
законодавством; аналізує фінансове
становище банкрута; виконує
повноваження керівника (органів
управління) банкрута; очолює
ліквідаційну комісію та формує
ліквідаційну масу; пред'являє до третіх
осіб вимоги щодо повернення
дебіторської заборгованості банкруту;
має право отримувати кредит для
виплати вихідної допомоги працівникам,
що звільняються внаслідок ліквідації
банкрута, який відшкодовується в першу
чергу згідно зі статтею 31 цього Закону
за рахунок коштів, одержаних від
продажу майна банкрута; з дня визнання
боржника банкрутом та відкриття
ліквідаційної процедури повідомляє
працівників банкрута про звільнення та
здійснює його відповідно до
законодавства України про працю.
Виплата вихідної допомоги звільненим
працівникам банкрута провадиться
ліквідатором у першу чергу за рахунок
коштів, одержаних від продажу майна
банкрута або отриманого для цієї мети
кредиту; заявляє в установленому
порядку заперечення по заявлених до
боржника вимогах поточних кредиторів
за зобов'язаннями, які виникли під час
провадження у справі про банкрутство, і
є неоплаченими; з підстав, передбачених
частиною десятою статті 17 цього Закону,
подає до господарського суду заяви про
визнання недійсними угод боржника;
вживає заходів, спрямованих на пошук,
виявлення та повернення майна
банкрута, що знаходиться у третіх осіб;
передає у встановленому порядку на
зберігання документи банкрута, які
відповідно до нормативно-правових
документів підлягають обов'язковому
зберіганню; реалізує майно банкрута
для задоволення вимог, включених до
реєстру вимог кредиторів, у порядку,
передбаченому цим Законом; повідомляє
про своє призначення державний орган з
питань банкрутства в десятиденний
строк з дня прийняття рішення
господарським судом та надає
державному органу з питань банкрутства
інформацію для ведення єдиної бази
даних щодо підприємств-банкрутів;
здійснює інші повноваження,
передбачені цим Законом.

За положеннями ч.4 тієї ж статті Закону
дії ліквідатора (ліквідаційної
комісії) можуть бути оскаржені до
господарського суду власником майна
(органом, уповноваженим управляти
майном) банкрута; особою, яка
відповідає за зобов'язаннями банкрута;
кожним кредитором окремо або комітетом
кредиторів; особою, яка, посилаючись на
свої права власника або іншу підставу,
передбачену законом чи договором,
оспорює правомірність віднесення
майнових активів або коштів до
ліквідаційної маси.

Положення вищезазначених норм
законодавства передбачають, що суб'єкт,
визначений у ч.4 ст. 25 Закону України
„Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
може оскаржити дії ліквідатора у
справі про банкрутство по виконанню
покладених на нього Законом обов'язків,
якщо є підстави вважати, що такі дії
були вчинені ним неналежно (не у
повному обсязі/у непередбачений
спосіб/з порушення строків та ін.) або
ліквідатор безпідставно утримався від
виконання обов'язкових дій, а також у
разі вчинення дій, що виходять за межі
наданих йому повноважень.

Право на подання скарги на дії
ліквідатора у справі №17/17-4513-2011 про
визнання банкрутом ВАТ „Шлях Ілліча"
Товариство з обмеженою
відповідальністю „Ланжерон і К"
обґрунтовує наявністю, на думку
скаржника, у нього статусу кредитора
банкрута, набутого ним на підставі ч.3
ст.258 Цивільного кодексу України.

Підставою для подання скарги на дії
ліквідатора у даній справі скаржник
вважає безпідставну відмову
ліквідатора ВАТ „Шлях Ілліча"
арбітражного керуючого Панова А.Б.
внести зміни до реєстру вимог
кредиторів банкрута, а саме заміни
кредитора Товариства з обмеженою
відповідальністю „Рибопромислова
судноплавна компанія „Капітан" з
визнаними господарським судом
грошовими вимогами на Товариство з
обмеженою відповідальністю „Ланжерон
і К".

Згідно ухвали господарського суду
Одеської області від 20.03.2013р., залишеній
без змін постановою Одеського
апеляційного господарського суду від
25.04.2013р., у задоволенні клопотання
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Ланжерон і К" про
заміну у справі №17/17-4513-2011 кредитора
ТОВ "Рибопромислова судноплавна
компанія "Капітан" на ТОВ „Лінжерон і К"
було відмовлено.

Крім того, на виконання положень ст. 11112
ГПК України щодо обов'язковості для
суду першої інстанції вказівок,
викладених у постанові касаційної
інстанції, з метою додаткового
дослідження наявності або відсутності
спірних правовідносин
правонаступництва між ТОВ „Ланжерон і
К" та ТОВ РСК „Капітан", судом було
витребувано у учасників справи
письмові пояснення щодо скарги на дії
ліквідатора з врахуванням викладених у
постанові ВГСУ від 17.12.2013р. вказівок, а
саме: відомості щодо наявності або
відсутності правовідносин між
сторонами за грошовими зобов'язаннями
з ВАТ „Шлях Ілліча", які визнані судом у
межах справи №17/17-4513-2011 (докази
відступлення права вимоги згідно ч.1 ст.
512 Цивільного кодексу України, переходу
права кредитора згідно ч.3 ст. 528
Цивільного кодексу України, інших
підстав правонаступництва).

Відповідно до положень ст. 25 ГПК
України процедура заміни сторони у
справі на правонаступника, у т.ч. у
зв'язку із заміною кредитора у
зобов'язанні, передбачає винесення
господарським судом відповідної
ухвали.

Будь-яких додаткових документів або
письмових пояснень щодо вказаних
правовідносин, крім досліджених судом
раніше, сторонами надано до суду не
було. У відзиві ліквідатора на скаргу
було повторно зазначено, що за даними
бухгалтерського обліку боржника за
останні десять років ліквідатором не
було виявлено жодних доказів наявності
орендних правовідносин між ВАТ „Шлях
Ілліча" та ТОВ „Ланжерон і К" як то
розрахунків по орендній платі, актів
виконаних робіт (наданих послуг), актів
звірки взаєморозрахунків тощо. Таким
чином, у суду відсутні підстави для
ухвалення інших висновків, крім раніше
зазначених у ухвалі господарського
суду від 20.03.2013р., щодо відмови у
задоволенні клопотання про заміну
кредитора ТОВ РСК „Капітан" на ТОВ
„Ланжерон і К".

У п. 51 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 15 від 18.12.2009р. "Про судову
практику в справах про банкрутство"
зазначено, що законом не передбачено
заборони на перехід прав кредиторів за
грошовими зобов'язаннями до іншої
особи у провадженні у справі про
банкрутство. Тому арбітражні керуючі
мають вносити до реєстру відомості про
заміну кредиторів за грошовими
зобов'язаннями у разі переходу їх права
вимоги відповідно до правил ЦК, а
господарські суди - зобов'язувати
арбітражних керуючих вносити
відповідні зміни до реєстру в разі
оскарження необґрунтованої відмови
арбітражних керуючих у внесенні
відомостей про заміну кредитора.

З врахуванням вищевикладеного, суд
дійшов висновку, що Товариство з
обмеженою відповідальністю „Ланжерон
і К" по справі №17/17-4513-2011 не набуло у
встановленому законодавством порядку
статусу кредитора у справі, а
відповідно і права на звернення до
ліквідатора у справі з вимогою про
внесення змін до реєстру вимог
кредиторів ВАТ „Шлях Ілліча". За
наявності відомостей про відмову судом
у заміні кредитора у справі,
підтверджених належним та допустимим
доказом (рішенням суду), відсутній і
обов'язок ліквідатора вносити до
реєстру вимог кредиторів відомості про
заміну кредитора. За відсутності
обов'язку ліквідатора вносити до
реєстру вимог кредиторів відомості про
заміну кредитора, відсутні підстави
вважати невнесення таких відомостей
порушенням обов'язку ліквідатора. За
відсутності факту порушення обов'язку
ліквідатора внести до реєстру вимог
кредиторів відомості про заміну
кредитора, у господарського суду
відсутні підстави для зобов'язання
ліквідатора вносити відповідні зміни
до реєстру в разі оскарження
необґрунтованої відмови у внесенні
таких відомостей.

З гляду на зазначене, суд відмовляє у
задоволенні скарги ТОВ „Ланжерон і К"
на дії ліквідатора ТОВ „Шлях Ілліча".

Керуючись ст.ст. 1, 22-25 Закону України
„Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
ст. 22, 25, 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1.У задоволенні скарги (вх.№3-652/2013 від
30.04.2013р.) Товариства з обмеженою
відповідальністю „Ланжерон і К" на дії
ліквідатора ВАТ „Шлях Ілліча"
арбітражного керуючого Панова А.Б. -
відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено у
встановленому законом порядку.

Копію ухвали надіслати: ТОВ
"Рибопромислова судноплавна компанія
"Капітан", Відділенню виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в
Роздільнянському районі Одеської
області, Роздільнянській МДПІ Одеської
області ДПС, ПАТ „Енергопостачальна
Компанія Одесаобленерго", ПАТ
„Імексбанк", УПФУ в Роздільнянському
районі Одеської області, ТОВ „Ланжерон
і К".

Суддя
Антощук С.І.