КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2014 р. Справа№ 910/26216

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шевченка Е.О.

суддів: Зеленіна В.О.

Синиці О.Ф.

при секретарі
Грабінській Г.В.

За участю представників:

від апелянта: Герасименко Я.В.

від позивача: Качмар О.Й.

від відповідача: Діденко А.О.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Державної
казначейської служби України

на ухвалу Господарського суду міста
Києва від 30.09.2013р.

за заявою Державної казначейської
служби України

про зміну способу і порядку виконання
рішення суду

у справі №910/26216 (суддя Бойко Р.В.)

за позовом Mott MacDonald Limited (Мот МакДональд
Лімітед)

до Державного агентства автомобільних
доріг України

про стягнення 547 916,47 дол. США

ВСТАНОВИВ:

Державна казначейська служба України
звернулась до Господарського суду
міста Києва з заявою про зміну способу
і порядку виконання рішення суду,
згідно якої просила суд змінити
порядок і спосіб виконання наказу
Господарського суду міста Києва від
15.05.2013р. №910/26216 шляхом стягнення з
Державного агентства автомобільних
доріг України на користь Mott MacDonald Limited
(Мот МакДональд Лімітед) боргу у
гривневому еквіваленті, вказавши його
в ухвалі суду.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 30.09.2013р. в задоволенні заяви
Державної казначейської служби
України про зміну способу і порядку
виконання рішення суду у справі №910/26216
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою,
Державна казначейська служба України
подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати ухвалу
Господарського суду міста Києва від
30.09.2013р. та задовольнити заяву про зміну
способу і порядку виконання рішення
суду.

Апелянт зазначає, що оскільки у
відповідача відсутні рахунки, з яких
можливо здійснити безспірне списання
валютних коштів на виконання рішення
суду, у стягувача відсутні рахунки для
зарахування коштів у національній
валюті для виконання цього ж рішення, а
у Державної казначейської служби
відсутні повноваження щодо
зобов'язання сторін виконавчого
провадження для вчинення дій щодо
відкриття таких рахунків, то це і є саме
тією обставиною, яка унеможливлює на
даний час виконання даного рішення, а
тому є підстави для зміни порядку і
способу його виконання шляхом
стягнення боргу у гривневому
еквіваленті.

Позивач у справі - Mott MacDonald Limited (Мот
МакДональд Лімітед), надав
апеляційному суду письмовий відзив на
апеляційну скаргу, за яким просить
залишити без змін ухвалу суду першої
інстанції.

На думку позивача, господарський суд
дійшов правильного та обґрунтованого
висновку про відсутність підстав для
зміни способу чи порядку виконання
рішення суду у справі №910/26216, та
висновку про те, що органи казначейства
наділені достатніми повноваженням для
виконання рішення суду про стягнення з
боржників коштів в іноземній валюті.

Відповідач - Державне агентство
автомобільних доріг України, на
скористався правом, наданим ст. 96 ГПК
України, та не надав апеляційному суду
письмового відзиву на апеляційну
скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 27.11.2013р.
колегією суддів у складі головуючий
суддя Шевченко Е.О., судді Зеленін В.О.,
Алданова С.О. було прийнято до
провадження апеляційну скаргу
Державної казначейської служби
України та призначено розгляд справи
на 11.12.2013р.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 11.12.2013р. було
продовжено строк розгляду апеляційної
скарги Державної казначейської служби
України на п'ятнадцять днів та розгляд
справи відкладено на 23.12.2013р.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 23.12.2013р.
продовжено строк розгляду скарги
Державної казначейської служби
України на п'ятнадцять днів та розгляд
справи відкладено на 20.01.2014р.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 20.01.2014р.
продовжено строк вирішення спору у
справі №910/26216, розгляд справи
відкладено на 03.02.2014р. та зобов'язано
Державну казначейську службу України
направити запит до Міністерства
фінансів України та Національного
банку України щодо роз'яснення порядку
виконання рішення у справі №910/26216 від
17.01.2013р.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 03.02.2014р.
продовжено строк розгляду апеляційної
скарги Державної казначейської служби
України на п'ятнадцять днів.

Розпорядженням заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду Андрієнка В.В. від
10.02.2014р., у зв'язку з завантаженістю
судді Алданової С.О., вирішено
здійснити розгляд справи №910/26216 у
складі головуючий суддя Шевченко Е.О.,
судді Зеленін В.О., Синиця О.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 10.02.2014р.
продовжено строк розгляду апеляційної
скарги Державної казначейської служби
України на п'ятнадцять днів та розгляд
справи відкладено на 03.03.2014р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
Київський апеляційний господарський
суд вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 17.01.2013р. у справі №910/26216 за
позовом Mott MacDonald Limited (Мот МакДональд
Лімітед) до Державного агентства
автомобільних доріг України про
стягнення 547 916,67 доларів США позовні
вимоги задоволені повністю, стягнуто з
Державного агентства автомобільних
доріг України на користь Mott MacDonald Limited
(Мот МакДональд Лімітед) боргу в
розмірі 547 916,67 доларів США та судовий
збір у розмірі 64 380,00 грн.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 22.04.2013р.
рішення Господарського суду міста
Києва від 17.01.2013р. у справі №910/26216
залишено без змін.

На виконання рішення Господарського
суду міста Києва від 17.01.2013р у справі
№910/26216, яке набрало законної сили
22.04.2013р., господарським судом видано
наказ.

Державна казначейська служби України,
звертаючись з заявою про зміну способу
та порядку виконання рішення суду та
обґрунтовуючи апеляційну скаргу
вказує про те, що існують обставини, які
унеможливлюють на даний час виконання
рішення суду, а саме: відсутність у
відповідача рахунків, з яких можливо
здійснити безспірне списання валютних
коштів; відсутність у стягувача
рахунків для зарахування коштів у
національній валюті; відсутність
повноважень у Державної казначейської
служби щодо зобов'язання сторін
виконавчого провадження для вчинення
дій щодо відкриття таких рахунків.
Виходячи з наявності таких обставин, на
думку Державної казначейської служби
України, є підстави для зміни порядку і
способу виконання рішення суду шляхом
стягнення боргу в гривневому
еквіваленті.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 121 ГПК
України при наявності обставин, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, за заявою
сторони, державного виконавця,
прокурора або за своєю ініціативою
господарський суд, який видав
виконавчий документ, у десятиденний
строк розглядає це питання у судовому
засідання з викликом сторін, прокурора
і у виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Отже, частина 1 ст. 121 ГПК України
визначає процесуальну можливість
вирішення питань, пов'язаних із
проблемами, що виникають під час
виконання рішення господарського суду.
Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти прийняття
господарським судом нових заходів для
реалізації рішення в разі неможливості
його виконання у порядку і способом,
раніше встановленими. Підставою для
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення встановленим господарським
судом способом. Вирішуючи питання про
зміну способу і порядку виконання
рішення, господарський суд повинен
враховувати матеріальні інтереси
сторін, їх фінансовий стан, ступінь
вини відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи.

В підпункті 7.1.3. пункту 7.1. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України» від
17.10.2012р. №9 зазначено, що під зміною
способі і порядку виконання рішення
слід розуміти прийняття господарським
судом нових заходів для реалізації
рішення в разі неможливості його
виконання у порядку і способом, раніше
встановленими.

Згідно з п. 7.2. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України» від 17.10.2012р. №9 підставою для
відстрочки, розстрочки, зміни способу
та порядку виконання рішення можуть
бути конкретні обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у визначений
строк або встановленим господарським
судом способом. Вирішуючи питання про
відстрочку чи розстрочку виконання
рішення, зміну способу і порядку
виконання рішення, господарський суд
повинен враховувати матеріальні
інтереси сторін, їх фінансовий стан,
ступінь вини відповідача у виникненні
спору, наявність інфляційних процесів
у економіці держави та інші обставини
справи.

У відповідності до ст. 1 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України
«Про виконавче провадження» примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України.

При цьому частина 2 ст. 3 Закону України
«Про виконавче провадження»
встановлює, що рішення про стягнення
коштів з державних та місцевих
бюджетів або бюджетних установ
виконуються органами Державного
казначейства України в установленому
Кабінетом Міністрів України порядку.

Також, згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» виконання рішень суду
про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду.

Порядок виконання рішень суду про
стягнення коштів з бюджетних установ
визначений Порядком виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 03.08.2011р. №845 (далі
по тексту Порядок).

Згідно з п. 3 Порядку рішення про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників
виконуються на підставі виконавчих
документів виключно органами
Казначейства у порядку черговості
надходження таких документів (про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів - з попереднім
інформуванням Мінфіну, про стягнення
коштів боржників - у межах відповідних
бюджетних призначень, наданих
бюджетних асигнувань (залишків коштів
на рахунках підприємств, установ,
організацій).

Пунктом 4 Порядку визначено, що органи
казначейства забезпечують у випадках,
передбачених цим Порядком, зберігання
виконавчих документів та ведення їх
обліку. Після виконання виконавчого
документа суду в повному обсязі такий
документ повертається до суду з
відміткою про його виконання; вживають
заходів до виконання виконавчих
документів протягом установленого
строку; розглядають письмові
звернення (вимоги) осіб, які беруть
участь у справі, щодо виконання
виконавчих документів, а також
звернення (вимоги) прокурорів.

Згідно з п. 5 Порядку під час виконання
виконавчих документів органи
Казначейства мають право: повідомляти
органу, який видав виконавчий документ,
про наявність обставин, що ускладнюють
чи унеможливлюють його виконання, у
спосіб і порядку, які визначені таким
документом, крім випадків виконання
рішень про стягнення коштів за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
судових рішень та виконавчих
документів; звертатися у передбачених
законом випадках до органу, який видав
виконавчий документ, щодо роз'яснення
рішення про стягнення коштів,
порушувати клопотання про
встановлення чи зміну порядку і
способу виконання такого рішення, а
також відстрочку та/або розстрочку
його виконання; безоплатно отримувати
необхідні для виконання виконавчих
документів судові рішення, пояснення,
довідки, іншу інформацію; вимагати від
боржників вжиття ними заходів до
виконання виконавчих документів та за
результатами їх виконання;
застосовувати заходи впливу до
боржників у разі виявлення фактів
порушення бюджетного законодавства у
процесі або за результатами виконання
виконавчих документів, повідомляти про
такі порушення органам
Держфінінспекції; відкладати, зупиняти
безспірне списання коштів і їх
перерахування стягувачам у випадках,
передбачених законом та цим Порядком;
вживати інших заходів до виконання
виконавчих документів.

Крім того, згідно з п. 1.1. Порядку
казначейського обслуговування
державного бюджету за витратами,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.12.2012р.за №1407,
цей Порядок регламентує організаційні
взаємовідносини між органами
Державної казначейської служби,
розпорядниками бюджетних коштів,
одержувачами бюджетних коштів, а також
розподіл обов'язків та
відповідальності між ними в процесі
обслуговування державного бюджету за
видатками, операціями з надання
кредитів за рахунок коштів державного
бюджету та з погашення державного
боргу з урахуванням вимог Бюджетного
кодексу України та інших
нормативно-правових актів.

Згідно з п. 13.4. Порядку казначейського
обслуговування державного бюджету за
витратами у разі здійснення
розрахунків розпорядниками бюджетних
коштів за зобов'язаннями, що виникли
внаслідок укладання договорів і не
пов'язані з міжнародною діяльністю,
розпорядник бюджетних коштів подає до
органів Казначейства платіжне
доручення на перерахування коштів з
відповідних рахунків у національній
валюті для закупівлі іноземної валюти
на міжбанківському валютному ринку
України. У разі можливості здійснення
видатків розпорядника бюджетних
коштів в іноземній валюті за рахунок
коштів, наявних на відповідних
валютних рахунках, відкритих на ім'я
Казначейства України в установах
банків, розпорядник бюджетних коштів
подає до Казначейства України
заявку-доручення на здійснення
видатків в іноземній валюті. Подальші
дії регламентовані у пункті 13.2 цього
розділу.

Пунктом 13.2. Порядку казначейського
обслуговування державного бюджету за
витратами визначено, що за потреби
здійснення розрахунків за
зобов'язаннями, пов'язаними з
міжнародною діяльністю (у тому числі
сплата внесків до міжнародних
організацій і конвенційних органів),
розпорядники бюджетних коштів
узгоджують з Казначейством України
питання можливості перерахування
наявних на рахунках Казначейства
України коштів в іноземній валюті чи
необхідності здійснення її закупівлі.
За наявності на валютному рахунку
Казначейства України необхідної
розпоряднику бюджетних коштів суми
коштів в іноземній валюті та залишків
відкритих асигнувань на відповідних
рахунках, передбачених для обліку
відкритих асигнувань, розпорядник
бюджетних коштів подає до Казначейства
України заявку-доручення на здійснення
видатків в іноземній валюті за формою
згідно з додатком 36 до цього Порядку,
підтвердні документи в установленому
порядку, реєстри бюджетних зобов'язань
і бюджетних фінансових зобов'язань та
платіжне доручення на перерахування з
реєстраційного рахунка гривневого
еквівалента іноземної валюти на
відповідний рахунок державного
бюджету. На підставі заявки-доручення
Казначейство України готує платіжний
документ на перерахування коштів в
іноземній валюті з рахунка
Казначейства України на рахунок
бюджетної установи, указаний в
заявці-дорученні. Гривневий еквівалент
перерахованої валюти в той самий день
на підставі наданих розпорядниками
бюджетних коштів реєстрів бюджетних
зобов'язань, бюджетних фінансових
зобов'язань та платіжних доручень
перераховується з реєстраційного
рахунка розпорядника бюджетних коштів
на відповідний рахунок державного
бюджету.

Відповідно до п. 3 глави 4 Постанови
Національного банку України від
10.08.2005р. №281 «Про затвердження
нормативно-правових актів
Національного банку України» Державне
казначейство України має право
купувати іноземну валюту для
здійснення розпорядниками бюджетних
коштів, переведеними на казначейське
обслуговування, видатків, пов'язаних з
міжнародною діяльністю, згідно з
передбаченими в Державному бюджеті
України на відповідний рік бюджетними
призначеннями на підставі таких
документів: заяви про купівлю
іноземної валюти; заяви розпорядника
бюджетних коштів з визначенням
рахунку, на який слід перерахувати
кошти в іноземній валюті; витягу з
розпису Державного бюджету України на
відповідний рік; копії затвердженого
кошторису розпорядника бюджетних
коштів; платіжного доручення в
електронній формі від Державного
казначейства України на перерахування
коштів у гривнях для купівлі іноземної
валюти з обов'язковим зазначенням у
призначенні платежу коду бюджетної
класифікації видатків та з приміткою
"для купівлі іноземної валюти".

Таким чином, враховуючи положення
Порядку виконання рішень про стягнення
коштів державного та місцевих бюджетів
або боржників, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 03.08.2011р. №845, Порядку казначейського
обслуговування державного бюджету за
витратами, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України №1407 від
24.12.2012р., Положення про порядок та умови
торгівлі іноземною валютою,
затвердженого постановою правління
Національного банку України №281 від
10.08.2005р., судова колегія апеляційного
суду відмічає про те, що Державна
казначейська служба наділена
повноваженнями, а також має право та
можливість для виконання рішення суду
про стягнення з боржника (розпорядника
бюджетних коштів) боргу в іноземній
валюті, зокрема, вона може вимагати від
розпорядника бюджетних коштів надання
заявки на придбання іноземної валюти,
здійснювати операції з купівлі
іноземної валюти, вживати інші заходи
до виконання рішення суду.

Разом з тим матеріали справи не містять
доказів того, що Державною
казначейською службою України
вчинялись будь-які дії щодо виконання
рішення господарського суду.

При розгляді апеляційної скарги та
заяви Державної казначейської служби
України про зміну способу і порядку
виконання рішення суду, судом також
встановлено, що запропонований
Казначейством спосіб виконання
рішення суду шляхом стягнення боргу в
гривневому еквіваленті є неможливим,
виходячи з того, що відкриття
стягувачем (нерезидентом) рахунку в
національній валюті не передбачено
Законом України «Про платіжні системи
та переказ коштів в Україні»,
Інструкцією про порядок відкриття,
використання і закриття рахунків у
національній та іноземних валютах,
затвердженою постановою правління
Національного банку України від
12.11.2003р. №492, Положенням про відкриття
та функціонування в уповноважених
банках України рахунків
банків-кореспондентів в іноземній
валюті та в гривнях, затвердженим
постановою правління Національного
банку України від 26.03.1998р. №118.

Аналогічний висновок міститься в листі
Департаменту грошово-кредитної
політики від 14.02.2014р. (наявний в
матеріалах справи).

Виходячи з наведеного, колегія суддів
вважає, що ухвала Господарського суду
міста Києва від 30.09.2013 р. у даній справі
є такою, що відповідає нормам
матеріального і процесуального права,
фактичним обставинам та матеріалам
справи, у зв'язку з чим підстави для її
скасування та задоволення апеляційної
скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст.
105 ГПК України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної
казначейської служби України залишити
без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста
Києва від 30.09.2013р. у справі №910/26216
залишити без змін.

3. Справу №910/26216 повернути до
Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів з дня її
прийняття.

Головуючий суддя
Е.О. Шевченко

Судді
В.О. Зеленін

О.Ф. Синиця