ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

12 березня 2014 року Справа № 905/5524/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого судді Кота
О.В.суддівПопікової О.В. Саранюка В.І. -
доповідача у справірозглянувши
матеріали касаційної скарги ОСОБА_1на
ухвалу від та на постанову
відгосподарського суду Донецької
області 09.08.2013 Донецького апеляційного
господарського суду 03.09.2013у справі
господарського суду№ 905/5524/13 Донецької
областіза позовомПриватного
підприємства "Геракліт"до1.Публічного
акціонерного товариства "Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк" в особі філії "Головне управління
ПАТ Промінвестбанк в Донецькій
області" 2.Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія з
управління активами "Ізі
Лайф"провизнання недійсним кредитного
договору про відкриття кредитної лінії
№15-93/17-216/07 від 29.01.2007

ВСТАНОВИВ:

Вперше подана ОСОБА_1 касаційна скарга
на ухвалу господарського суду
Донецької області від 09.08.2013 та
постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 03.09.2013 у справі
№ 905/5524/13 була повернута заявнику
ухвалою Вищого господарського суду
України від 03.10.2013 на підставі п.п. 1, 3, 4
ч. 1 ст. 1113 Господарського
процесуального кодексу України.

Вдруге подана скаржником касаційна
скарга на вказані судові акти була
повернута заявнику відповідно до п.п. 1,
3 - 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського
процесуального кодексу України.

Втретє подана ОСОБА_1 касаційна скарга
не відповідає вимогам розділу ХІІ1
Господарського процесуального кодексу
України з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 111 Господарського
процесуального кодексу України
касаційна скарга підписується особою,
яка подала скаргу або її уповноваженим
представником.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 28
Господарського процесуального кодексу
України громадяни можуть вести свої
справи в господарському суді особисто
або через представників, повноваження
яких підтверджуються нотаріально
посвідченою довіреністю.

Як вбачається з поданої заявником
касаційної скарги, остання підписана
особою без зазначення її прізвища,
імені та по батькові та/або посадового
становища.

З огляду на наведене, заявником не
доведено підписання касаційної скарги
уповноваженою особою скаржника, що є
підставою для повернення касаційної
скарги згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1113
Господарського процесуального кодексу
України.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 111
Господарського процесуального кодексу
України, якою встановлено вимоги щодо
форми і змісту касаційної скарги, до
скарги додаються, зокрема, докази
надіслання її копії іншій стороні у
справі.

Згідно з ч. 2 ст. 36 Господарського
процесуального кодексу України
письмові докази подаються в оригіналі
або в належним чином засвідченій копії.

У наданих скаржником до Вищого
господарського суду України
матеріалах касаційної скарги від 27.01.2014
наявні не засвідчені копії фіскальних
чеків №№ 1347, 1348 та 1349, які датовані
08.08.2013, тобто раніше, ніж було складено
касаційну скаргу та прийнято судами
оскаржувані судові акти.

Відтак, указане не свідчить про
направлення копії касаційної скарги
від 27.01.2014 сторонам у даній справі, що є
підставою для повернення касаційної
скарги на підставі п. 3 ч. 1 ст. 1113
Господарського процесуального кодексу
України.

Також, відповідно до положень ч. 4 ст. 111
Господарського процесуального кодексу
України до скарги додаються докази
сплати судового збору.

Відповідно до пп. 8 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону
України "Про судовий збір" ставка
судового збору за подання апеляційної
і касаційної скарги на ухвалу
господарського суду встановлена в
розмірі 0,5 розміру мінімальної
заробітної плати.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" від
16.01.2014 № 719-VII розмір мінімальної
заробітної плати з 1 січня становить 1218
грн.

Отже, відповідно до вимог Закону
України "Про судовий збір" судовий збір
за подання касаційної скарги до суду
27.01.2014 підлягає сплаті у розмірі 609,00
грн.

При цьому платіжне доручення на
безготівкове перерахування судового
збору, квитанція установи банку про
прийняття платежу готівкою додаються
до касаційної скарги і мають містити
відомості про те, яка саме касаційна
скарга оплачується судовим збором.
Відповідні документи подаються до
господарського суду тільки в
оригіналі; копії, у тому числі
виготовлені із застосуванням
технічних засобів (фотокопії тощо), цих
документів не можуть бути належним
доказом сплати судового збору.

Натомість, в якості доказу сплати
судового збору скаржником додано
ксерокопію квитанції від 12.03.2013 № ПН1612
на суму 573,50 грн., яка, з огляду на
викладене, не може бути належним
доказом сплати судового збору.

Колегія суддів також зазначає, що
Головне управління Державної
казначейської служби України у м. Києві
листом від 07.02.2012 № 06-08/512-1512 повідомило
реквізити рахунку для зарахування
судового збору до спеціального фонду
Державного бюджету при зверненні до
Вищого господарського суду України, а
саме: отримувач коштів - УДКСУ у
Печерському районі м. Києва, код за
ЄДРПОУ - 38004897, рахунок отримувача -
0007, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м.
Києві, код банку отримувача - 820019.

Однак у наданій скаржником копії
квитанції від 12.03.2013 № ПН1612 про сплату
судового збору неправильно зазначені
рахунок отримувача 2006), отримувач
коштів (УДКС у Київському районі м.
Донецька), код отримувача (38034002), банк
отримувача (ГУ ДКСУ у Донецькій
області), код банку отримувача (834016).

Враховуючи викладене, скаржником не
надано належного доказу сплати
судового збору у встановленому порядку
та розмірі, що зумовлює повернення
касаційної скарги на підставі п. 4 ч. 1
ст. 1113 Господарського процесуального
кодексу України.

Окрім того, згідно з ч. 1 ст. 110
Господарського процесуального кодексу
України касаційна скарга може бути
подана протягом двадцяти днів з дня
набрання судовим рішенням
апеляційного господарського суду
законної сили.

Перебіг процесуального строку,
обчислюваного роками, місяцями або
днями, починається наступного дня
після календарної дати або настання
події, якими визначено його початок (ч. 3
ст. 50 Господарського процесуального
кодексу України).

Зі змісту наведених правових норм
вбачається, що перебіг процесуального
строку розпочинається саме з
наступного дня після набрання законної
сили судовим рішенням, що оскаржується,
тобто перебіг цього строку не залежить
від інших обставин (тривалості
поштового обігу кореспонденції,
розісланої судом сторонам,
необхідності часу на усунення
допущених процесуальних недоліків при
оформленні касаційної скарги тощо).

Предметом касаційного оскарження у
даній справі є ухвала господарського
суду Донецької області від 09.08.2013 та
постанова Донецького апеляційного
господарського суду від 03.09.2013, строк на
оскарження яких у суді касаційної
інстанції закінчився 23.09.2013.

Згідно із штемпелем Донецького
апеляційного господарського суду на
касаційній скарзі вказану скаргу
подано заявником до суду 27.01.2014, тобто
вже після закінчення строку,
встановленого для її подання. При цьому
клопотання про відновлення строку на
касаційне оскарження заявником не
додано.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1113
Господарського процесуального кодексу
України касаційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
судом, якщо скаргу подано після
закінчення строку, встановленого для
її подання, без клопотання про
відновлення цього строку або таке
клопотання відхилено.

Отже, подання касаційної скарги після
закінчення строку, встановленого для
її подання, без клопотання про
відновлення строку, враховуючи
імперативні норми п. 5 ч. 1 ст. 1113
Господарського процесуального кодексу
України, є підставою для повернення
касаційної скарги з доданими до неї
матеріалами скаржнику.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
86, 111, п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
господарського суду Донецької області
від 09.08.2013 та постанову Донецького
апеляційного господарського суду від
03.09.2013 у справі № 905/5524/13 повернути
скаржнику.

Головуючий суддя
Кот О.В.

Судді
Попікова О.В.

Саранюк В.І.