ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2014 р.Справа № 922/5258/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання
Кріциній В.Е.

розглянувши справу

за позовом Харківського міжрайонного
прокурора з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері, м. Харків
за участю Управління правозахисної
діяльності, протидії корупції та
злочинності у сфері транспорту
прокуратури області, м.Харків в
інтересах держави в особі 1.
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Харківській області, м.Харків, 2. ДП
"Південна залізниця" в особі
Люботинського будівельно - монтажного
експлуатаційного управління - 387
Південної залізниці, м.Люботин до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.
Харків про розірвання договору,
стягнення коштів за участю :

Представник 1-го позивача - Шафоростова
О.М., дов № 223 від 06.12.2013р.

Представник 2-го позивача - Розуван В.В.,
дов. № 65 від 10.01.2014р.

Представник відповідача - ОСОБА_4, дов №
б/н від 17.10.12р.

Представник прокуратури - Вензель Ю.М.,
посв. № 013763 від 06.12.2012р.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в інтересах держави в особі
позивачів звернувся до суду з позовом
про розірвання договору оренди № 4147-Н
від 27.07.2009р., укладеного між
Регіональним відділенням Фонду
державного майна України по
Харківській області та ФОП ОСОБА_1, а
також про стягнення з ФОП ОСОБА_1
12073,84грн. заборгованості з орендної
плати та 1733,40грн. пені. Свої вимоги
прокурор обґрунтовує невиконанням
відповідачем умов договору оренди №
4147-Н від 27.07.2009р.

13.01.2014р. через канцелярію суду від
прокурора надійшла заява про
збільшення позовних вимог, в якій
прокурор просить суд стягнути з
відповідача 12279,00грн. боргу, в тому
числі: 8667,48грн. основного боргу, 3434,40грн.
боргу за експлуатаційні витрати та
177,45грн. пені на користь Люботинського
будівельно - монтажного
експлуатаційного управління Південної
залізниці .

Ухвалою суду від 21. 01. 2014 р. заяву
прокурора про збільшення позовних
вимог прийнято до розгляду.

В судовому засіданні оголошувалася
перерва з 13.02.2014р. до 20.02.2014р., та з
20.02.2014р. до 21.02.2014р.

Ухвалою господарського суду від 21.02.2014
року задоволено клопотання
представника відповідача щодо
продовження строку розгляду спору на
п'ятнадцять днів до 11.03.2014 року, розгляд
справи відкладено до 28.02.2014 року.

В судовому засіданні 28.02.2014 року
оголошено перерву до 11.03.2014 року , з
метою надання сторонами доказів в
підтвердження заявлених вимог та
заперечень.

Прокурор в судовому засіданні 11.03.2014
року підтримав заявлений позов.

Представник 1-го позивача . в судовому
засіданні 11.03.2014 року, надав пояснення
(вх.№8017 від 11.03.2014 року) в якому зазначив
про існування заборгованості станом на
05.12.2013 року у розмірі 54 345,16 грн. за
період з березня 2013 року по листопад 2013
року нараховані пеня та штраф в сумі
7179,95грн., однак як вказує позивач,
орендарем у лютому 2014 року було
повністю погашено заборгованість, та
станом на 06.03.2014 року заборгованість з
орендної плати по вищевказаному
договору оренди відсутня .

Представник 2-го позивача в судовому
засіданні 11.03.2014 року підтримує
заявлений прокурором позов у повному
обсязі .

Представник відповідача в судовому
засіданні 11.03.2014року проти позову
заперечує з підстав, викладених у
відзиві на позов поданому до суду
13.02.2014р. (вх. № 5193), крім того,
представник відповідача надав
доповнення до відзиву на позовну заяву
(вх.№8018 від 11.03.2014 року) в якому зазначає
про погашення заборгованості з
орендної плати та пені на користь
позивачів , після порушення
провадження у справі, що підтверджує
наданими до відзиву квитанціями та
актами звірки розрахунків сторін
складним станом на 13.02.2014 року та 28.02.2014
року підписаним обома сторонами та
скріпленими печатками сторін, просить
суд в цій частині припинити
провадження у справі у зв'язку із
відсутністю предмета спору на підставі
п.1-1 ст.80 ГПК України, однак відповідач
заперечує проти розірвання договору
оренди №4177-Н від 27.07.2009 року,
посилаючись на те, що під час розгляду
справи відповідачем усунуті порушення
невідповідності та використання майна
здійснюється лише за цільовим
призначенням та відповідно до умов
договору оренди.

Розглянувши надані документи та
матеріали, заслухавши пояснення
представників учасників процесу,
всебічно та повно з'ясувавши обставини,
на яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши в сукупності
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
встановив:

27.07.2009 р. між регіональним відділенням
Фонду державного майна України по
Харківській області (орендодавець) та
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(орендар) укладено договір оренди
№4177-н.

Відповідно до ч.1 ст.283 Господарського
кодексу України за договором оренди
одна сторона (орендодавець) передає
другій стороні (орендареві) за плату на
певний строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.

Відповідно до п.1.2 договору,
орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
державне окреме індивідуально
визначене майно - нежитлова
одноповерхова будівля торгівельного
центру (майно), загальною площею 339,1
кв.м, розміщене за адресою: АДРЕСА_2 , що
перебуває на балансі Люботинського
будівельно-монтажного
експлуатаційного управління № 387
Південної залізниці (далі -
Балансоутримувач), вартість якого
визначена згідно зі звітом про
незалежну оцінку станом на "26" січня
2009р. і становить 1 322 900, 00 (один мільйон
триста двадцять дві тисячі) гривень.

Факт приймання відповідачем в строкове
платне користування державного
окремого індивідуально-визначеного
майна - нежитлової одноповерхової
будівлі торгівельного центру,
загальною площею 339,1 кв.м, розміщеного
за адресою: АДРЕСА_2, що перебуває на
балансі Люботинського
будівельно-монтажного
експлуатаційного управління № 387
Південної залізниці, підтверджується
актом приймання-передачі орендованого
майна від 27.07.2009 р. (додаток №1 до
договору оренди №4177/Н від 27.07.2009 р.),
який підписаний повноважними
представниками сторін та скріплений
печатками ФОП ОСОБА_1, регіонального
відділення Фонду державного майна
України в Харківській області та
Люботинським будівельно-монтажним
експлуатаційним управлінням-387
Південної залізниці.

Відповідно до п.1.2. договору , майно
передається в оренду з метою торгівлі
продовольчою групою товарів, крім
товарів підакцизної групи.

Згідно п. 2.1. договору, орендар вступає у
строкове платне користування майном у
термін, указаний у договорі, але не
раніше дати підписання сторонами цього
договору та акта приймання-передавання
майна.

Згідно п. 2.2. договору, передача майна
здійснюється у строки і на умовах,
визначених у договорі оренди.

Відповідно до 2.3. договору, передача
майна в оренду не тягне за собою
виникнення в орендаря права власності
на це майно. Власником майна
залишається держава, а орендар
користується ним протягом строку
оренди. Орендоване майно залишається
на балансі підприємства із
зазначенням, що це майно передано в
оренду.

Згідно п. 3.1. договору, орендна плата
визначається на підставі методики
розрахунку і порядку використання
плати за оренду державного майна,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 04.10.1995 р. № 786 (зі
змінами) (далі - Методика розрахунку), з
урахуванням результату конкурсу на
право оренди державного майна і
становить без ПДВ за базовий місяць
розрахунку (останній місяць, за який є
інформація про індекс інфляції) -
червень 2009р. - 9575,55 грн. (згідно Додатку
№ 2). Орендна плата за перший місяць
оренди - липень 2009р. визначається
шляхом коригування орендної плати за
базовий місяць на індекс інфляції за
липень 2009р.

Відповідно до п. 3.6. договору, орендна
плата перераховується до державного
бюджету та Балансоутримувачу
щомісячно, до 12 числа місяця,
наступного за звітним, відповідно до
вимог діючої методики, у
співвідношенні: безпосередньо до
державного бюджету на рахунки,
визначені фінансовими органами - у
розмірі 70 %; на рахунок, визначений
Балансоутримувачем - у розмірі 30 %.

Відповідно до п.3.7. договору , орендна
плата , перерахована несвоєчасно або в
неповному обсязі, підлягає стягненню
до державного бюджету та
балансоутримувачу у визначеному
пунктом 3.6. співвідношенні відповідно
до чинного законодавства України з
урахуванням пені в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
заборгованості за кожний день
прострочення, включаючи день оплати.

Відповідно до п.5.3.договору , орендар
зобов'язаний своєчасно й у повному
обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно п.5.9. договору орендар
зобов'язаний протягом місяця після
укладення цього договору застрахувати
орендоване майно не менше ніж на його
вартість за звітом про оцінку на
користь балансоутримувача ,який несе
ризик випадкової загибелі чи
пошкодження об'єкта оренди , у порядку
визначеному законодавством і надати
орендодавцю та балансоутримувачу
копії страхового полісу та платіжного
доручення . Постійно поновлювати
договір страхування таким чином, щоб
увесь строк оренди майно було
застраховане .

Відповідно до п.5.13. договору орендар
зобов'язаний здійснювати витрати ,
пов'язані з утриманням орендованого
майна . Протягом 15 днів після
підписання цього договору укласти з
балансоутримувачем орендованого
майна договір про відшкодування витрат
балансоутримувача на утримання
орендованого майна в тому числі на
компенсацію плати за землю або
договори з відповідними комунальними
службами на надання комунальних послуг
орендарю з наданням орендодавцю копії
цих договорів.

Пунктом 10.1.договору сторонами
визначено строк чинності договору, де
зазначено, що цей договір укладено
строком на 2 роки 11 місяців , що діє з 27
липня 2009 року по 27 червня 2012 року.

Згідно додаткової угоди №2 до договору
оренди № 4177-Н від 27.07.2009 п. 10.1 викладено
в новій редакції: цей договір подовжено
на 2 роки 11 місяців, тобто з 27.06.2012 по
27.05.2015 р.

Як встановлено судом в процесі
розгляду справи, представниками
Регіонального відділення ФДМУ по
Харківській області в присутності
прокурора відділу прокуратури
Харківської області, представника
балансоутримувача 15.10.2013 року та 24.10.2013
року проведено огляд орендованого
майна з виїздом на місце знаходження
об'єкта оренди за договором №4177 від
27.07.2009 року. В акті перевірки зазначено,
що орендарем виконуються умови
договору п.1.2. договору оренди лише щодо
приміщення торгівельного об'єкту з
продовольчих товарів, крім товарів
підакцизної групи в т.ч. по договорам
суборенди к.№1-26,1-25,1-24,1-20,1-21,1-22,
загальною площею 42,50 кв.м.(орендна
ставка 8%) .

Перевіркою встановлено, що
використовуються всупереч умов
договору щодо цільового призначення
наступні об'єкти , передані в оренду, а
саме :

-к.№1-23, загальною площею 26,70 кв.м.
(орендна ставка 15%) використовується
для продажу продовольчих товарів, в
т.ч. підакцизної групи пива),

- к.№№1-3,1-4,1-5,1-16,II загальною площею 43,80
кв.м. та частини приміщення к.№1-2
приблизною площею 4,00кв.м. (орендна
ставка 30%) фактично використовуються
під розміщення салону краси,

- к.1-6 на площі 10,50 кв.м. (орендна ставка
5%),використовується як ательє мод,

- к.1-11 на площі 9,70 кв.м. (орендна ставка
45%),здійснюється продаж лотерейних
білетів (Лото Забава),

-к.№№1-10,1-13,1-14,1-15 загальною площею 40,20
кв.м. та частини приміщення к.№1-2
приблизною площею 4,00кв.м. (орендна
ставка 18%)є об'єктом з продажу
непродовольчої групи товарів,

- к.№1-27,1-19,1-18,1-12, загальною площею 27,90
кв.м.(орендна ставка 15%) є
адміністративно - побутовими
приміщеннями(санвузол,щитова, котельна
та адміністративне приміщення).

Як зазначає прокурор в позовній заяві,
орендарем не виконуються умови
договору щодо використання
орендованого майна за призначенням, а
саме не з метою торгівлі продовольчою
групою товарів, крім товарів
підакцизної групи, крім того орендар
систематично не виконував обов'язків,
передбачених договором оренди щодо
своєчасної й повної оплати орендної
плати, у зв'язку із чим прокурор просив
суд стягнути з відповідача 12279,00грн.
боргу, в тому числі: 8667,48грн. основного
боргу, 3434,40грн. боргу за експлуатаційні
витрати та 177,45грн. пені, розірвати
укладений з відповідачем договір
оренди майна №4147-Н від 27.07.2009 року.

Під час розгляду справи по суті судом
встановлено, що після порушення
провадження у справі, відповідачем
погашено 12279,00грн. боргу, в тому числі:
8667,48грн. основного боргу, 3434,40грн. боргу
за експлуатаційні витрати та 177,45грн.
пені, що підтверджується наданими до
відзиву квитанціями ( а.с. 106 - 116) та
актами звірки розрахунків сторін
складним станом на 13.02.2014 року та 28.02.2014
року підписаним обома сторонами та
скріпленими печатками сторін.

Згідно п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору. Оскільки у процесі
розгляду справи відповідачем сплачено
12 279,0 грн. і предмет спору щодо даної
суми заборгованості відсутній, суд на
підставі п.1-1 ст.80 ГПК України припиняє
провадження у справі у цій частині.

Крім того, прокурор та позивачі просять
суд розірвати договір оренди № 4147-Н від
27.07.2009р., укладеного між Регіональним
відділенням Фонду державного майна
України по Харківській області та ФОП
ОСОБА_1

Суд, розглянувши зазначені вимоги
прокурора виходить з наступного.

Ст. 525 Цивільного кодексу України
встановлює, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Цивільне законодавство базується на
принципі обов'язкового виконання
сторонами зобов'язань за договором. За
загальним правилом, закріпленим у
частині першій статті 651 Цивільного
кодексу України, зміна або розірвання
договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
законом або договором.

Відповідно до ч. 2 статті 651 Цивільного
кодексу України, договір може бути
змінено або розірвано за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладанні договору.

З правового аналізу вказаної норми
вбачається, що підставою зміни або
розірвання договору за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін договору є
істотне порушення договору другою
стороною. Оцінка порушення договору як
істотного здійснюється судом з
урахуванням того, що істотність
порушення визначається виключно за
об'єктивними обставинами, що склалися у
сторони, яка вимагає розірвання
договору.

Згідно частини 1 статті 283
Господарського кодексу України за
договором оренди одна сторона
(орендодавець) передає другій стороні
(орендареві) за плату на певний строк у
користування майно для здійснення
господарської діяльності.

Частиною 6 вказаної статті передбачено,
що до відносин оренди застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 Господарського
кодексу України, договір оренди може
бути розірваний за згодою сторін. На
вимогу однієї із сторін договір оренди
може бути достроково розірваний з
підстав, передбачених Цивільним
кодексом України для розірвання
договору найму, в порядку,
встановленому статтею 188
Господарського кодексу України.

Частиною 1 статті 188 Господарського
кодексу України та ст. 525 Цивільного
кодексу України передбачено, що зміна
та розірвання господарських договорів
в односторонньому порядку не
допускається, якщо інше не передбачено
законом або договором.

Частиною 3 стаття 26 Закону України "Про
оренду державного і комунального
майна" передбачено, що на вимогу
однієї із сторін, договір оренди може
бути достроково розірвано за
рішенням суду у разі невиконання
сторонами своїх зобов'язань та з інших
підстав, передбачених законодавчими
актами України.

Розділом восьмим договору оренди №4177-н
від 27.07.2009 року, передбачені права
орендодавця, зокрема п.8.2.,п.8.3. договору
орендодавець має право :

- виступати з ініціативою щодо
внесення змін до цього договору або
його розірвання у разі погіршення
стану орендованого майна внаслідок
невиконання або неналежного виконання
умов цього договору ,

- виступати з ініціативою ( вт.ч. за
ініціативою балансоутримувача) щодо
розірвання цього договору у разі:

користування майном всупереч договору
або призначенню орендованого майна,

передачі орендованого майна у
користування іншій особі,

несплати або несвоєчасної сплати
орендної плати,

не страхування орендованого майна,

неефективне використання орендованого
майна.

Як вбачається з матеріалів справи,
станом на момент розгляду справи,
відповідач систематично не виконує
умови договору, допускає порушення п.3.6.
договору щодо своєчасної сплати
орендної плати, ч .3 ст.18 Закону України
"Про оренду державного і комунального
майна ", використовує майно всупереч
умов договору

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про те, що позовна вимога
прокурора про розірвання договору
оренди, правомірна та обґрунтована,
така що підтверджена матеріалами
справи , тому підлягає задоволенню.

Оцінивши подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на повному, всебічному та
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку про припинення провадження у
справі в частині стягнення
заборгованості по орендній платі
12279,00грн. боргу, в тому числі: 8667,48грн.
основного боргу, 3434,40грн. боргу за
експлуатаційні витрати та 177,45грн. пені
на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України та
задоволення вимог прокурора про
розірвання договору оренди №4147-Н від
27.07.2009 року

Відповідно до ч.2 ст.4-3 та ст.33 ГПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Відповідно до п.2.3 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" №18 від 26.12.2011р. якщо
стороною (або іншим учасником судового
процесу) у вирішенні спору не подано
суду в обґрунтування її вимог або
заперечень належні і допустимі докази,
в тому числі на вимогу суду, або якщо
в разі неможливості самостійно надати
докази нею не подавалося клопотання
про витребування їх судом (частина
перша статті 38 ГПК), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у
суду вищої інстанції відсутні
підстави для скасування судового
рішення з мотивів неповного
з'ясування місцевим господарським
судом обставин справи.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до якої судовий
збір покладається: у спорах, що
виникають при укладанні, зміні та
розірванні договорів, - на сторону, яка
безпідставно ухиляється від прийняття
пропозицій іншої сторони, або на обидві
сторони, якщо господарським судом
відхилено частину пропозицій кожної із
сторін; у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших
підстав, - на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.
Якщо спір виник внаслідок
неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору. Судовий
збір, від сплати якого позивач у
встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в доход
бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.
Стороні, на користь якої відбулося
рішення, господарський суд відшкодовує
мито за рахунок другої сторони і в
тому разі, коли друга сторона звільнена
від сплати судового збору. Суми, які
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші
витрати, пов'язані з розглядом справи,
покладаються: при задоволенні позову -
на відповідача; при відмові в позові -
на позивача; при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Таким чином, суд вважає необхідним
витрати по сплаті судового збору у сумі
3045,0грн. покласти на відповідача.

На підставі ст.ст. 6, 8, 13, 19, 55, 124, 129
Конституції України, ст.ст.3, 16, 610, 611, 629,
651, 773, 783, 785 Цивільного кодексу, ст.20
Господарського кодексу, ст.ст.18, 26, 27
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна", керуючись ст.ст.
1, 4, 12, 32-35, 43, п.1-1 ст.80, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Розірвати договір оренди №4147-Н від
27.07.2009 року укладений між Регіональним
відділенням Фонду державного майна
України по Харківській області(61024,
м.Харків, вул.Гуданова,18, код23148337 ) та
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1).

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний код
НОМЕР_1) на користь Державного бюджету
України (одержувач - УДКС у
Дзержинському районі м. Харкова, №
рахунку 3003, код одержувача 37999654,
банк одержувача - ГУДКСУ у Харківській
обл., МФО 851011) - 3045,0 грн. судового збору.

В частині стягнення заборгованості з
орендної плати в сумі 12279,00грн. -
провадження у справі припинити.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 12.03.2014 р.

Суддя О.О. Присяжнюк