ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2014 р.
Справа № 914/552/14

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Газопостачальна
компанія «Промгаз України» , м. Київ

до відповідача: Роздільського
державного гірничо-хімічного
підприємства "СІРКА", м. Новий Розділ,
Львівська область

про: стягнення заборгованості в сумі 77
013,77 грн., з яких 69 358,37 грн. - сума
основної заборгованості, 5632,65 грн. -
пені, 762,94 грн. - інфляційні нарахування,
1259,81 грн. - 3% річних

Суддя Деркач Ю.Б.

Представники:

від позивача: Синянська Я.М. -
представник (довіреність б/н від 24.02.2014
року)

від відповідача: не з'явився

Права і обов'язки передбачені ст.ст.20, 22
ГПК України роз'яснено. Заяв про відвід
судді не подавалось. Клопотання про
здійснення технічної фіксації
судового процесу не надходило. У
судовому засіданні 04.03.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Суть спору: Позов заявлено Товариством
з обмеженою відповідальністю "
Газопостачальна компанія «Промгаз
України», м. Київ до Роздільського
державного гірничо-хімічного
підприємства "СІРКА", м. Новий Розділ,
Львівська область про стягнення
заборгованості в сумі 77 013,77 грн., з яких
69 358,37 грн. - сума основної
заборгованості, 5632,65 грн. - пені, 762,94 грн.
- інфляційні нарахування, 1259,81 грн. - 3%
річних.

Ухвалою суду від 18.02.2014р. за даним
позовом порушено провадження у справі
та призначено її до судового розгляду
на 04.03.2014року.

Представник позивача у судовому
засіданні 04.03.2014року позовні вимоги
підтримав, просив позов задоволити
повністю та на виконання ухвали суду
про порушення провадження у справі від
18.02.2014 року через канцелярію суду подав
супровідний лист за вх. №9055/14 про
долучення документів до матеріалів
справи.

Відповідач явку повноважного
представника в судове засідання
04.03.2014року не забезпечив, причин неявки
суду не повідомив, хоча про дату, час та
місце розгляду справи був належним
чином повідомлений, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення від 19.02.2014року (вручено
25.02.2014року).

У зв'язку з тим, що відповідач не
використав наданого законом права на
участь у судовому засіданні, подання
відзиву на позов та доказів, а
матеріали справи в достатній мірі
характеризують взаємовідносини сторін
і неявка відповідача не перешкоджає
вирішенню спору, суд вважає за можливе
розглянути справу в порядку статті 75
Господарського процесуального кодексу
України - за наявними у ній матеріалами.

В процесі розгляду справи судом
встановлено наступне.

01.03.2013р. між позивачем Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Газопостачальна компанія «Промгаз
України» (постачальник) та
відповідачем Роздільським державним
гірничо-хімічним підприємством
«СІРКА» (покупець) укладено договір
№230/13 на постачання природного газу,
згідно з яким позивач (постачальник)
зобов'язується передати, а відповідач
(покупець) - прийняти та оплатити газ на
умовах договору.

Сторони узгодили в п. 6.1. Договору, що
розрахунок за поставку природного газу
здійснюється відповідачем (покупцем)
шляхом перерахування грошових коштів в
гривнях на розрахунковий рахунок
позивача (постачальника) на наступних
умовах:

80% вартості заявленого місячного
обсягу природного газу до 20 числа
місяця, що передує місяцю поставки
газу;

20% вартості заявленого місячного
обсягу природного газу до 15 числа
місяця поставки газу.

На виконання умов договору постачання
природного газу №230/13 від 01.03.2013 року
позивач здійснив постачання газу
відповідачу загальною кількістю 2
124,71тис. куб.м. що становить 375 502,83грн. з
ПДВ, що підтверджується, доданими до
позовної заяви актами прийому-передачі
природного газу: №298 від 31.03.2013р., №402
від 30.04.2013р., №456 від 31.05.2013р., №519 від
30.06.2013р., №591 від 31.07.2013р., №648 від 31.08.2013р.,
№762 від 30.09.2013р.

Позивач стверджує, що відповідач не
розрахувався в повному обсязі з
позивачем за поставлений останнім
природний газ, відтак позивач
звернувся до господарського суду
Львівської області та просить стягнути
з відповідача 77 013,77 грн. боргу.

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного.

Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини (ст. 11 ЦК України).

За договором поставки, відповідно до
вимог п. 1 ст. 265 Господарського кодексу
України, одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно із ч. 2 ст. 692 ЦК України, покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Позивач свої зобов'язання щодо
постачання газу відповідачеві виконав
повністю, що підтверджується актами
приймання-передачі природного газу №298
від 31.03.2013р., №402 від 30.04.2013р., №456 від
31.05.2013р., №519 від 30.06.2013р., №591 від 31.07.2013р.,
№648 від 31.08.2013р., №762 від 30.09.2013р. Копії
вказаних актів містяться в матеріалах
справи.

Всупереч умовам договору відповідач
порушив свої зобов'язання, оплату за
поставлений товар здійснив частково,
що підтверджується долученими до
матеріалів справи копіями банківських
виписок на суму 306 144,46 грн. Копії
вказаних банківських виписок долучено
до матеріалів справи.

Отже сума основного боргу, враховуючи
здійснені відповідачем часткові
оплати становить 69 358,37 грн.

У відповідності із ст.193 ГК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Аналогічно відповідно до
ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Суд враховуючи вищенаведені норми
Цивільного кодексу України та
Господарського кодексу України дійшов
висновку про те, що вимога позивача про
стягнення основного боргу в сумі 69 358,37
грн. є обґрунтованою, підтверджена
матеріалами справи та підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

За умовами ст.612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання свого
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання. При
цьому пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Пунктом 6.2.2. договору передбачено, що у
разі порушення споживачем строків
оплати, передбачених розділом 4
Договору, зі споживача стягується пеня
в розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла в
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочення платежу.

Відтак, перевіривши розрахунок розміру
пені, яку позивач просить стягнути на
його користь з відповідача, суд дійшов
висновку, що позовна вимога про
стягнення 5632,65грн. пені є правомірною
та підлягає задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відтак, позовні вимоги про стягнення з
відповідача 1259,81 грн. трьох процентів
річних та 762,94 грн. інфляційних втрат
підлягають до задоволення.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши представлені докази, суд
вважає позов обгрунтованим, який слід
задоволити повністю.

Стаття 33 ГПК України передбачає, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до частини 2 ст. 34 ГПК
України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищенаведені норми
процесуального закону та як вбачається
з матеріалів справи, відповідачем не
спростовано доводів позовної заяви, не
надано суду належних та допустимих
доказів про наявність інших обставин
ніж ті, що досліджені в ході судових
засідань.

Сплата судового збору відповідно до
ст.49 ГПК України підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача.

Враховуючи викладене, керуючись
вимогами ст.ст. 11, 655, 692 ЦК України, ст.
ст. 174, 193 ГК України, ст.ст. 28, 33, 34, 44, 48, 49,
75, 82, 84 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з Роздільського державного
гірничо-хімічного підприємства
«СІРКА» (81652, Львівська область,
Миколаївський р-н, м. Новий Розділ, вул.
Гірнича, 2, р/р 75 в ЛФ АБ
«Укргазбанк», МФО 320478, ,
Св. №18460641, ІПН 6) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Газопостачальна
компанія «Промгаз України» (01014, м. Київ,
вул. Верхня, буд.3-5, ідентифікаційний
код: 37044939, р/р: 34 в АТ «Банк
«Національні інвестиції» м.Київ МФО
300498) 69358,37грн. основного боргу, 5632,65грн.
пені, 762,94 грн. збитків від інфляції,
1259,81грн. 3% річних та 1 827,00 грн.
сплаченого судового збору.

3.Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 06.03.2014р.

Суддя
Деркач Ю.Б.