ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року Справа № 910/16174/13
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Капацин Н.В. - головуючий, Бернацька
Ж.О., Кривда Д.С. (доповідач),за участю
представників:позивачане з'явились
(про час та місце судового засідання
повідомлені належним
чином),відповідачаСікачьов С.М.,
представник,прокуратуриСіромашенко
Р.Л., прокурор відділу ГП
України,розглянувши у відкритому
судовому засіданні касаційну
скаргуТовариства з обмеженою
відповідальністю "Дніпрянка"на
постановуКиївського апеляційного
господарського суду від 15.01.2014 у
справі№ 910/16174/13 господарського суду
міста Києваза позовомКиївського
міжрайонного екологічного прокурора
Дніпровської екологічної прокуратури
в інтересах держави в особі Київської
міської радидоТовариства з обмеженою
відповідальністю
"Дніпрянка"провнесення змін до
договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

Київський міжрайонний екологічний
прокурор Дніпровської екологічної
прокуратури в інтересах держави в
особі Київської міської ради звернувся
до господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дніпрянка" про
внесення змін до п.4.2 договору оренди
земельної ділянки, укладеного
Київською міською радою та ТОВ
"Дніпрянка", зареєстрованого Головним
управлінням земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), про що зроблено запис
від 01.02.2005 за №66-6-00232 у книзі записів
державної реєстрації договорів,
виклавши його у такій редакції: "п.4.2.
Річна орендна плата за земельну
ділянку, відповідно до рішення
Київської міської ради № 899146 від 28.02.2013
"Про внесення змін до договорів оренди
земельних ділянок у частині приведення
розміру орендної плати у відповідність
до положень статті 288 Податкового
кодексу України", встановлюється у
розмірі 3% від її нормативної грошової
оцінки.".

Рішенням господарського суду міста
Києва від 21.10.2013 (суддя Пригунова А.Б.),
залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 15.01.2014 (судді:
Кропивна Л.В. - головуючий, Зубець Л.П.,
Мартюк А.І.), позов задоволено; внесено
зміни до п.4.2 договору оренди земельної
ділянки від 28.12.2004, укладеного
Київською міською радою з Товариством
з обмеженою відповідальністю
"Дніпрянка", зареєстрованого Головним
управлінням земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської державної
адміністрації), про що зроблено запис
від 01.02.2005 за №66-6-00232 у книзі записів
державної реєстрації договорів, і
викладено його у такій редакції: "п.4.2.
Річна орендна плата за земельну
ділянку відповідно до рішення
Київської міської ради № 899146 від 28.02.2013
р. "Про внесення змін до договорів
оренди земельних ділянок у частині
приведення розміру орендної плати у
відповідність до положень статті 288
Податкового кодексу України",
встановлюється у розмірі 3% від її
нормативної грошової оцінки."; стягнуто
з відповідача в доход державного
бюджету України 1147грн. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням та
постановою, ТОВ "Дніпрянка" звернулося
до Вищого господарського суду України
з касаційною скаргою, в якій просить
рішення та постанову у справі
скасувати і прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог в
повному обсязі. Скаргу обґрунтовано
доводами про порушення та неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права.

Відводів складу суду не заявлено.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши наявні матеріали справи та
доводи, викладені у касаційній скарзі,
заслухавши пояснення представника
відповідача та прокурора, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, з огляду на
наступне.

Суди попередніх інстанцій встановили,
що 28.12.2004 між Київською міською радою
(орендар) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Дніпрянка"
(орендодавець) укладено договір оренди
земельної ділянки, за умовами якого
позивач, на підставі рішення Київської
міської ради від 15.07.2004 за №419-5/1829,
зобов'язався за актом
приймання-передачі передати, а
відповідач - прийняти в оренду
(строкове платне користування)
земельну ділянку для будівництва,
експлуатації та обслуговування кафе з
літнім майданчиком загальною площею
3483кв.м. на території парку культури та
відпочинку "Гідропарк" у Дніпровському
районі міста Києва на п'ять років.

Відповідно до п.п.4.1., 4.2. договору
орендна плата за земельну ділянку
становить платіж, який відповідач
вносить позивачу за користування
земельною ділянкою у грошовій формі.
Річна орендна плата за земельну
ділянку встановлюється у розмірі 2% від
її нормативної грошової оцінки.

Згідно п.4.3. договору оренди розмір
орендної плати може змінюватися за
згодою сторін шляхом прийняття
відповідного рішення Київською
міською радою та внесення змін до цього
договору. За умовами п.4.7. договору
розмір орендної плати може
переглядатись у випадках, передбачених
законом, за згодою сторін, але не
частіше, ніж один раз у рік.

28.02.2013 Київською міською радою було
прийнято рішення №89/146 "Про внесення
змін до договорів оренди земельних
ділянок у частині приведення розміру
орендної плати у відповідність до
положень статті 288 Податкового кодексу
України", відповідно до якого
передбачено внесення змін до договорів
оренди земельної ділянки в частині
орендної плати.

Згідно із ч.1 ст.73 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні", акти
ради, сільського, селищного, міського
голови, голови районної в місті ради,
виконавчого комітету сільської,
селищної, міської, районної у місті (у
разі її створення) ради, прийняті в
межах наданих їм повноважень, є
обов'язковими для виконання всіма
розташованими на відповідній
території органами виконавчої влади,
об'єднаннями громадян, підприємствами,
установами та організаціями,
посадовими особами, а також
громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній
території.

За таких обставин прокурор звернувся
до суду з позовом у даній справі про
внесення змін до спірного договору
оренди землі шляхом викладення у новій
редакції пункту п.4.2, який стосується
розміру орендної плати за землю.

Згідно ч. 2 ст. 21 Закону України "Про
оренду землі" розмір, форма і строки
внесення орендної плати за землю
встановлюються за згодою сторін у
договорі оренди (крім строків внесення
орендної плати за земельні ділянки
державної та комунальної власності,
які встановлюються відповідно до
Податкового кодексу України).

Статтями 288.5, 288.5.1. Податкового кодексу
України встановлено, що розмір
орендної плати встановлюється у
договорі оренди, але річна сума платежу
не може бути меншою: для земель
сільськогосподарського призначення -
розміру земельного податку, що
встановлюється цим розділом; для інших
категорій земель - трикратного розміру
земельного податку, що встановлюється
цим розділом та не більше 12 %
нормативної грошової оцінки землі.

Статтею 30 Закону України "Про оренду
землі" встановлено, що зміна умов
договору оренди землі здійснюється за
взаємною згодою сторін. У разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору оренди землі спір вирішується
в судовому порядку.

Відповідно до ст.632 ЦК України ціна в
договорі встановлюється за
домовленістю сторін. У випадках,
встановлених законом, застосовуються
ціни (тарифи, ставки тощо), які
встановлюються або регулюються
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування. Зміна ціни після
укладення договору допускається лише у
випадках і на умовах, встановлених
договором або законом.

Як було зазначено вище, положеннями
п.4.3. договору оренди передбачено, що
розмір орендної плати може змінюватися
за згодою сторін шляхом прийняття
відповідного рішення Київською
міською радою та внесення змін до цього
договору.

Відповідно до ч.1 ст.144 Конституції
України органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території.

Згідно з частиною першої ст.73 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" акти ради, сільського,
селищного, міського голови, голови
районної в місті ради, виконавчого
комітету сільської, селищної, міської,
районної у місті (у разі її створення)
ради, прийняті в межах наданих їм
повноважень, є обов'язковими для
виконання всіма розташованими на
відповідній території органами
виконавчої влади, об'єднаннями
громадян, підприємствами, установами
та організаціями, посадовими особами, а
також громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній
території.

В п.2.19. постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 17
травня 2011 року №6 "Про деякі питання
практики розгляду справ у спорах, що
виникають із земельних відносин"
роз'яснено, що у разі прийняття
уповноваженим органом рішення про
внесення змін до ставок орендної плати
за землю та затвердження нових
коефіцієнтів, що використовуються для
розрахунку орендної плати за земельні
ділянки, такі обставини можуть не
братися судом до уваги лише у разі
скасування відповідного рішення
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування в
установленому законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст.188 Господарського
кодексу України зміна та розірвання
господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускається, якщо інше не передбачено
законом або договором.

Відповідно до ст.651 Цивільного кодексу
України зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Отже, нормами законодавства
передбачено можливість зміни умов
договору за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у випадках,
встановлених договором або законом.
Оскільки орендна плата за земельні
ділянки державної та комунальної
власності є регульованою ціною, тому
законодавча зміна граничного розміру
цієї плати є підставою для перегляду
розміру орендної плати, встановленої
умовами договору. Така ж правова
позиція викладена у Постановах
Верховного Суду України від 27.12.2010 у
справі №27/15-10, від 23.05.2011 у справі
№7/105-10(30/234-09), від 30.05.2011 у справі №17/299-10,
від 04.07.2011 у справі №41/81пд від 20.11.2012 у
справі №28/5005/640/2012.

За таких обставин, висновок судів про
наявність підстав для внесення змін до
договору оренди земельної ділянки щодо
розміру орендної плати ґрунтується на
вимогах закону. Доводи касаційної
скарги не можуть бути підставою для
скасування постанови у справі,
оскільки спростовуються встановленими
судами попередніх інстанцій
обставинами.

Отже, з урахуванням меж перегляду
справи в касаційній інстанції, колегія
суддів визнає, що апеляційним
господарським судом правильно
застосовані норми матеріального і
процесуального права, тому підстави
для скасування переглянутої постанови
апеляційної інстанції та задоволення
касаційної скарги відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Дніпрянка"
залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 15.01.2014 у справі
№ 910/16174/13 господарського суду міста
Києва залишити без змін.

Головуючий
Н. Капацин

Судді
Ж. Бернацька

Д. Кривда