м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Маша и Медведь»
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Метро Кеш енд Кері
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача Товариство з обмеженою
відповідальністю «СНТИ»
про стягнення 91 760,00 грн.
Судді: Бондарчук В.В. (головуюча)
від позивача: Сушко В.С.
від відповідача: Собко А.В.
від третьої особи: Ярова В.В.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Маша и медведь"
(далі-позивач) звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Метро Кеш енд Кері
Україна" (далі-відповідач) про
стягнення з відповідача 91 760,00 грн.
компенсації, у зв'язку з порушенням
останнім виключних майнових
авторських прав позивача.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 25.11.2013 р. порушено провадження
у даній справі, призначено її до
розгляду у судовому засіданні на 12.12.2013
р. за участю представників сторін, яких
зобов'язано надати суду певні
11.12.2013 р. через загальний відділ
діловодства Господарського суду міста
Києва представник відповідача подав
відзив на позов, в якому проти позову
заперечив та пояснив, що відсутня вина
відповідача, оскільки останній діяв з
належною обачністю, щоб не допустити
порушення авторських прав при
розповсюдженні товарів.
У судовому засіданні 12.12.2013 р. судом
оголошувалася перерва до 23.12.2013 р. на
підставі ст. 77 ГПК України.
19.12.2013 р. через загальний відділ
діловодства представник відповідача
подав пояснення по справі.
19.12.2013 р. через загальний відділ
діловодства представник відповідача
подав клопотання про заміну неналежної
сторони, в якому просив замінити
неналежного відповідача - Товариство з
обмеженою відповідальністю «Метро Кеш
енд Кері Україна», на належного -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «СНТИ»,
обґрунтовуючи подане клопотання тим,
що ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» не є
виробником спірного товару, останній
поставлявся ТОВ «СНТИ».
Суд визнав подане клопотання
необґрунтованим та відмовив у його
20.12.2013 р. через загальний відділ
діловодства суду представник позивача
подав письмові пояснення, спростовуючи
в них твердження відповідача,
відображеними у відзиві на позов.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 23.12.2013 р. залучено Товариство
з обмеженою відповідальністю «СНТИ»
третьою особою, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача та відкладено
розгляд справи на 23.01.2014 р.
20.01.2014 р. через загальний відділ
діловодства представник відповідача
подав письмові пояснення по справі.
Також 20.01.2014 р. через загальний відділ
діловодства суду представник
відповідача повторно подав клопотання
про заміну неналежної сторони у справі
та залучення ТОВ «СНТИ» у якості
Суд відмовив у задоволенні клопотання,
з підстав необґрунтованості.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 23.01.2014 р. призначено
Розпорядженням Заступника голови
Господарського суду міста Києва від
23.01.2014 р. визначено склад суду для
В.В. (головуюча суддя), судді: Блажівська
Ухвалою Господарського суду міста
прийнято до свого провадження колегією
суддів: Бондарчук В.В. (головуюча суддя),
судді: Блажівська О.Є., Гумега О.В. та
призначено розгляд справи на 13.02.2014 р.
У зв'язку із перебуванням судді
Блажівської О.Є. на лікарняному,
розпорядженням Заступника голови
Господарського суду міста Києва від
13.02.2014 р. змінено склад суду для
В.В. (головуюча суддя), судді: Марченко
13.02.2014 р. через загальний відділ
діловодства Господарського суду міста
Києва представник третьої особи подав
заяву про відкладення розгляду справи
через неотримання позовних матеріалів
та позбавлення можливості виконання
вимог ухвали суду від 23.12.2013р.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 13.02.2014 р. відкладено розгляд
справи на 13.03.2014 р. у порядку ст. 77 ГПК
12.03.2014 р. через загальний відділ
діловодства Господарського суду міста
Києва представник відповідача подав
письмові пояснення, в яких зазначає, що
позивач не надав доказів, які б
підтверджували, що йому належать права
саме на ті зображення та малюнки, які
були нанесені на спірний товар.
13.03.2014 р. через загальний відділ
діловодства суду представник третьої
особи подав пояснення по суті позовних
вимог, в яких просить суд відмовити у
задоволенні позовних вимог через їх
У даному судовому засіданні
представник позивача підтримав
заявлені позовні вимоги.
Представник відповідача проти позову
Представник третьої особи проти
задоволення позовних вимог заперечив.
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 13.03.2014 р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

08.06.2010 р. між Кузовковим О. Г. та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Маша и Медведь»
укладено ліцензійний договір № ЛД-1/2010
про надання права використання творів
образотворчого мистецтва, умовами
якого передбачено, що останньому
надається право використання творів,
зокрема малюнків «Маша» та «Медведь»,
які використовуються при створенні
персонажів аудіовізуального твору -
анімаційного серіалу «Маша и Медведь»,
у визначених даним договором межах, на
умовах виключної ліцензії. Малюнки, а
також DVD-диск з їх записом та першою
серією анімаційного серіалу «Маша и
Медведь», (Додаток №1 до договору),
слугують для ідентифікації предмета
даного договору та є його невід'ємною
частиною.

Відповідно до п. 2.1. договору, право
використання твору засобами,
передбаченими даним договором
надається позивачу на території всіх
країн світу, на строк з дати укладання
даного договору до 30.06.2025 р.

Пунктом 2.10. договору передбачено, що
якщо треті особи вчинять порушення
виключного права Кузовкова О.Г., а таке
порушення буде зачіпати права
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Маша и Медведь», то
сторони зобов'язуються спільно
захищати свої права.

28.08.2013 р. о 17:36 хв. в належному Товариству
з обмеженою відповідальністю «Метро
Кеш енд Кері Україна» торговому центрі
«Метро Кеш Енд Кері», що знаходиться за
адресою: м. Київ, пр. Петра Григоренка,
буд. 43, було здійснено продаж
(розповсюдження, реалізація) набору
дитячого посуду в картонній упаковці
під назвою «Набор детский» за
артикулом 334253. Факт здійснення
розповсюдження даного товару
підтверджується наявними в матеріалах
справи фіскальним чеком від 28.08.2013 р.
№000058715, фотокопією придбаного товару
та відеозаписом, з яких вбачається, що
товар містить малюнки персонажів
«Маша» і «Медведь» з аудіовізуального
твору мультиплікаційного серіалу
«Маша и Медведь».

Також, як вбачається з матеріалів
справи, 01.03.2013 р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю «Метро Кеш
Енд Кері Україна» та Товариством з
обмеженою відповідальністю «СНТИ»
укладено договір поставки товарів та
надання послуг №22186, умовами якого
передбачено, що постачальник постачає
і передає у власність відповідачу, а
останній приймає та оплачує товари
згідно із замовленнями відповідача та
товаросупровідною документацією, яка є
невід'ємною частиною даного договору.

Відповідно до п. 5.1. договору
постачальник гарантує, що товари, які
він продає за даним договором, не
порушують права та законні інтереси
третіх осіб, в тому числі, але не
обмежуючись ними, права на
інтелектуальну власність у формі
патентів, торгових знаків, промислових
зразків або авторських прав, а також
можуть нанести будь-якої шкоди
відповідачу чи третім особам з причини
продажу товарів, які постачаються
постачальником Товариству з обмеженою
відповідальністю «Метро Кеш Енд Кері
Україна».

Згідно з додатком № 2 до договору
поставки товарів та надання послуг
№22186 від 01.03.2013 р. за замовленням
відповідача постачальник постачає
товар за артикулом 334253.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначає, що саме неправомірними діями
відповідача було порушено виключні
майнові права позивача на об'єкти
інтелектуальної власності, а тому
просить стягнути з винної особи
компенсацію у розмірі 91 760,00 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
авторське право і суміжні права»
аудіовізуальний твір - твір, що
фіксується на певному матеріальному
носії (кіноплівці, магнітній плівці чи
магнітному диску, компакт-диску тощо) у
вигляді серії послідовних кадрів
(зображень) чи аналогових або
дискретних сигналів, які відображають
(закодовують) рухомі зображення (як із
звуковим супроводом, так і без нього), і
сприйняття якого є можливим виключно
за допомогою того чи іншого виду екрана
(кіноекрана, телевізійного екрана
тощо), на якому рухомі зображення
візуально відображаються за допомогою
певних технічних засобів. Видами
аудіовізуального твору є кінофільми,
телефільми, відеофільми, діафільми,
слайдофільми тощо, які можуть бути
ігровими, анімаційними
(мультиплікаційними), неігровими чи
іншими.

Виключне право - майнове право особи,
яка має щодо твору, виконання,
постановки, передачі організації
мовлення, фонограми чи відеограми
авторське право і (або) суміжні права,
на використання цих об'єктів
авторського права і (або) суміжних прав
лише нею і на видачу лише цією особою
дозволу чи заборону їх використання
іншим особам у межах строку,
встановленого цим Законом (ст. 1 Закону
України «Про авторське право і суміжні
права»).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
авторське право і суміжні права»
контрафактний примірник твору,
фонограми, відеограми - примірник
твору, фонограми чи відеограми,
відтворений, опублікований і (або)
розповсюджуваний з порушенням
авторського права і (або) суміжних прав,
у тому числі примірники захищених в
Україні творів, фонограм і відеограм,
що ввозяться на митну територію
України без згоди автора чи іншого
суб'єкта авторського права і (або)
суміжних прав, зокрема з країн, в яких
ці твори, фонограми і відеограми ніколи
не охоронялися або перестали
охоронятися.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
авторське право і суміжні права» до
майнових прав автора (чи іншої особи,
яка має авторське право), зокрема,
належить виключне право на дозвіл або
заборону використання твору іншими
особами.

Як стверджує відповідач, останній не є
виробником товару «Набор детский»,
його постачання здійснює Товариство з
обмеженою відповідністю «СНТИ»
відповідно до умов договору поставки
товарів та надання послуг №22186 від
01.03.2013 р., тому Товариство з обмеженою
відповідальністю «Метро Кеш Енд Кері
Україна» не може нести
відповідальність за порушення
авторських прав.

З приводу зазначеного вище, суд
відзначає наступне.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики вирішення
спорів, пов'язаних із захистом прав
інтелектуальної власності» № 12 від
17.10.2012 р. особа, що розповсюджує
примірники, в яких відображено об'єкти
авторського права та/або суміжних прав
без дозволу суб'єкта такого права, несе
відповідальність за порушення
законодавства про авторське право і в
тому випадку, коли контрафактну
продукцію нею отримано за договором з
третіми особами.

Отже, відповідальність за порушення
авторських прав позивача несе саме
відповідач.

Факт відсутності у відповідача
правової підстави на використання
об'єктів інтелектуальної власності,
зокрема малюнків «Маша» і «Медведь»,
від Товариства з обмеженою
відповідальністю «Маша и Медведь», як
суб'єкта, що має виключне право на
дозвіл чи заборону використання таких
творів іншими особами відповідно до ст.
15 Закону України «Про авторське право і
суміжні права», вважається судом
встановленим, оскільки доказів іншого
суду не надано.

Із поданих суду доказів, суд встановив,
що оскільки набір дитячого посуду в
картонній упаковці під назвою «Набор
детский» містить зображення
персонажів «Маша» і «Медведь»
аудіовізуального твору
мультиплікаційного серіалу «Маша и
Медведь», це порушує виключне право
позивача на дозвіл використання
вказаних об'єктів.

Таким чином, факт порушення прав
позивача судом встановлено.

Отже, згідно з ч. 1 ст. 52 Закону України
«Про авторське право і суміжні права»,
за захистом свого авторського права і
(або) суміжних прав суб'єкти
авторського права та суміжних прав
мають право звертатися в установленому
порядку до суду та інших органів
відповідно до їх компетенції.

Порушення права інтелектуальної
власності, в тому числі невизнання
цього права чи посягання на нього,
тягне за собою відповідальність,
встановлену Цивільним кодексом
України, законом чи договором (ст. 431
Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 432 Цивільного
кодексу України, суд у випадках та в
порядку, встановлених законом, може
постановити рішення, зокрема, про
застосування разового грошового
стягнення замість відшкодування
збитків за неправомірне використання
об'єкта права інтелектуальної
власності. Розмір стягнення
визначається відповідно до закону з
урахуванням вини особи та інших
обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 52 Закону
України «Про авторське право і суміжні
права» при порушеннях будь-якою особою,
зокрема, авторського права,
передбаченого статтею 50 закону,
суб'єкти авторського права мають право
подавати позови про відшкодування
збитків (матеріальної шкоди), включаючи
упущену вигоду, або стягнення доходу,
отриманого

порушником внаслідок порушення ним
авторського права, або виплату
компенсацій.

Пунктом «г» ч. 2 ст. 52 Закону України
«Про авторське право і суміжні права»
передбачено, що суд має право
постановити рішення чи ухвалу про:
виплату компенсації, що визначається
судом, у розмірі від 10 до 50000
мінімальних заробітних плат, замість
відшкодування збитків або стягнення
доходу. При визначенні компенсації, яка
має бути виплачена замість
відшкодування збитків чи стягнення
доходу, суд зобов'язаний у

встановлених пунктом «г» ч. 2 ст. 52
Закону межах визначити розмір
компенсації, враховуючи обсяг
порушення та (або) наміри відповідача.

Відповідно до п.п. 51.2, 52.3 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17 жовтня 2012 року N 12 «Про
деякі питання практики вирішення
спорів, пов'язаних із захистом прав
інтелектуальної власності»
компенсація підлягає виплаті у разі
доведення факту порушення майнових
прав суб'єкта авторського права та/або
суміжних прав, а не розміру заподіяних
збитків. Таким чином, для задоволення
вимоги про виплату компенсації
достатньо наявності доказів вчинення
особою дій, які визнаються порушенням
авторського права та/або суміжних прав,
а розмір збитків суб'єкт такого права
доводити не зобов'язаний. Водночас
розмір доведених збитків має
враховуватися господарським судом у
визначенні розміру компенсації.

Кожен окремий факт протиправного
використання об'єктів авторського
та/або суміжних прав, в тому числі
неодноразове використання одного й
того самого об'єкта, становить
самостійне порушення і може бути
підставою для застосування
відповідальності у вигляді стягнення
компенсації. У визначенні розміру
такої компенсації господарським судам
необхідно виходити з конкретних
обставин справи і загальних засад
цивільного законодавства,
встановлених статтею 3 ЦК України,
зокрема, справедливості,
добросовісності та розумності.

Розмір компенсації визначається судом
у межах заявлених вимог у залежності
від характеру порушення, ступеня вини
відповідача та інших обставин. Зокрема,
враховується: тривалість порушення та
його обсяг (одно- або багаторазове
використання об'єкта авторського
права); передбачуваний розмір збитків
потерпілої особи; розмір доходу,
отриманого внаслідок правопорушення;
кількість потерпілих осіб; наміри
відповідача; наявність раніше вчинених
відповідачем порушень виключного
права даного позивача; можливість
відновлення попереднього стану та
необхідні для цього зусилля тощо.
Відповідні мотиви визначення розміру
компенсації мають бути наведені в
судовому рішенні. У визначенні суми
компенсації господарський суд має
виходити з того розміру мінімальної
заробітної плати, який установлено на
час прийняття судом відповідного
рішення.

Відповідно до вимог ст. ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Господарський суд оцінює
докази на своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Позивач визначив компенсацію за
порушення майнових прав у розмірі 80
мінімальних заробітних плат за
використаний без дозволу твір, що
складає 91 760,00 грн.

У відповідності до ст. 8 Закону України
«Про державний бюджет України на 2014
рік» з 1 січня 2014 року встановлено
розмір мінімальної заробітної плати 1
218, 00 грн. на місяць.

Однак, суд вважає визначений позивачем
розмір компенсації необґрунтованим з
огляду на наступне.

Позивач належними засобами
доказування довів факт порушення
відповідачем майнових прав суб'єкта
авторського права шляхом вчинення дій,
які визнаються порушенням авторського
права, але належним чином не
обґрунтував співвідношення розміру
визначеної ним компенсації за
порушення авторського права з розміром
завданої неправомірним використанням
об'єкта авторського права шкоди, що
може бути визначена з урахуванням
розміру збитків потерпілої особи,
розміру доходу, отриманого
відповідачем внаслідок
правопорушення, тощо.

За таких обставин, вимоги позивача про
зобов'язання відповідача сплатити
компенсацію за порушення авторських
прав позивача підлягають задоволенню
частково у розмірі 10 мінімальних
заробітних плат, що становить 12 180, 00
грн.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Маша и Медведь"
задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Метро Кеш енд Кері
Україна» (02140, м. Київ, проспект Петра
Григоренка, буд. 43, ідентифікаційний
код - 32049199) з будь-якого рахунку,
виявленого державним виконавцем під
час виконання судового рішення, на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Маша и Медведь" (129085,
г. Москва, вул. Годовікова, буд. 9. стр.3,
основний державний реєстраційний
номер 536) 12 180 (дванадцять тисяч сто
вісімдесят) грн. 00 коп. - компенсації та
243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. -
судового збору.

4. В іншій частині у задоволенні
позовних вимог відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено: 17.03.2014 р.

Судді

Бондарчук В.В. (головуюча)
Марченко О.В.

Гумега О.В.