ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року
Справа № 915/1503/13

Господарський суд Миколаївської
області у складі судді Олейняш Е.М. при
секретарі судового засідання Атаманюк
В.О., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями "Вольво Україна" в особі
філії в м. Одеса "Вольво Україна -
Південь", Ленінградське шосе, 5, м. Одеса,
65031

до відповідача Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про стягнення заборгованості у сумі 28
547, 21 грн.

за участю представників сторін

від позивача Ченксєва Катерина
Юріївна, довіреність б/н від 20.04.2013 року;

від відповідача ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_1,
виданий Ленінським РВ ММУ УМВС України
в Миколаївській області 09.12.1999 року;

від відповідача ОСОБА_2, ордер на
надання правової допомоги МК № 00018955,
виписка з договору про надання
правової допомоги від 06.09.2013 року.

Товариство з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями "Вольво Україна" в особі
філії в м. Одеса "Вольво Україна -
Південь" звернулось до господарського
суду Миколаївської області з позовними
вимогами до відповідача Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
суми боргу у загальному розмірі 38 256, 87
грн., що складається з основної суми
заборгованості - 25 749, 71 грн., суми 3 %
річних - 1 928, 11 грн., інфляційного
збільшення боргу - 869, 39 грн. та пені за
договором - 9 709, 66 грн.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 28.08.2013 року
прийнято позовну заяву до розгляду та
порушено провадження у справі. Розгляд
справи призначено на 10.09.2013 року.

Ухвалою господарського суду від 10.09.2013
року відкладено розгляд справи на
26.09.2013 року.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 26.09.2013 року
було зупинено провадження у справі для
проведення судової почеркознавчої
експертизи.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 27.11.2013 року
провадження у справі поновлено для
розгляду клопотання експерта від 21.10.2013
року про надання додаткових матеріалів
для проведення експертизи, розгляд
клопотання експерта призначено на
06.12.2013 року.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 06.12.2013 року
задоволено клопотання експерта про
надання додаткових матеріалів для
проведення експертизи, провадження по
даній справі було зупинено, призначено
почеркознавчу експертизу, проведення
якої доручено Миколаївському
відділенню Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз.

30.01.2014 року на адресу господарського
суду Миколаївської області від
Миколаївського відділення Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз було направлено висновок
судово-почеркознавчої експертизи та
повернуто матеріали справи № 915/1503/13.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 03.02.2014 року
провадження у справі поновлено.
Розгляд справи призначено на 13.02.2014
року.

Ухвалою господарського суду від 13.02.2014
року продовжено строк розгляду справи
на 15 днів та відкладено розгляд справи
на 11.03.2014 року.

В судовому засіданні 11.03.2014 року
представником позивача було подано
суду заяву про зменшення розміру
позовних вимог, в якій позивач просить
суд зменшити розмір позовних вимог на
суму пені, нарахованої у відповідності
до договору № SA 2121 від 01.01.2011 року у
розмірі 9 709, 66 грн. та стягнути з
відповідача заборгованість у розмірі 28
547, 21 грн. (арк. справи 214).

Розглянувши подану заяву, суд
встановив наступне.

Частиною четвертою ст. 22 ГПК України
передбачено, що позивач вправі до
прийняття рішення по справі зменшити
розмір позовних вимог.

Пунктом 3.11 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 року з останніми змінами від
17.12.2013 року "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" визначено наступне.

ГПК України, зокрема статтею 22, не
передбачено права позивача на подання
заяв (клопотань) про "доповнення" або
"уточнення" позовних вимог, або
заявлення "додаткових" позовних вимог і
т.п. Тому в разі надходження до
господарського суду однієї із
зазначених заяв (клопотань) останній,
виходячи з її змісту, а також змісту
раніше поданої позовної заяви та
конкретних обставин справи, повинен
розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру
позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише
розмір вимог майнового характеру. Якщо
в заяві позивача йдеться про
збільшення розміру немайнових вимог
(наприклад, про визнання недійсним ще
одного акта крім того, стосовно якого
відповідну вимогу вже заявлено), то
фактично також йдеться про подання
іншого позову.

Пунктом 4.6 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 року з останніми змінами від
17.12.2013 року "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" визначено, що
зменшення позивачем суми позову, в тому
числі й з підстав необґрунтованості
первісного розрахунку ціни позову, не є
відмовою від позову. В такому випадку
припинення провадження в частині
зменшення відповідної суми не
здійснюється, - про таке зменшення
зазначається в описовій частині
судового рішення, а предметом спору
залишається вимога про стягнення суми
в зменшеному розмірі.

Згідно ч. 6 ст. 22 ГПК України
господарський суд не приймає відмови
від позову, зменшення розміру позовних
вимог, визнання позову відповідачем,
якщо ці дії суперечать законодавству
або порушують чиї-небудь права і
охоронювані законом інтереси.

Вказана заява є заявою про зменшення
розміру позовних вимог.

Оскільки зазначена заява про зменшення
розміру позовних вимог не суперечить
законодавству та не порушує чиї-небудь
права і охоронювані законом інтереси,
вона прийнята судом до розгляду.

Отже, судом розглядаються позовні
вимоги з урахуванням заяви про
зменшення розміру позовних вимог.

Представник позивача в судовому
засіданні 11.03.2014 року позовні вимоги
підтримав в повному обсязі з
урахуванням заяви про зменшення
розміру позовних вимог від 11.03.2014 року
та просив суд позов задовольнити. В
обґрунтування заявлених позовних
вимог зазначив наступне.

Товариством з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями "Вольво Україна" в особі
філії в м. Одеса «Вольво
Україна-Південь» за замовленням
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
виконувались підрядні роботи з ремонту
вантажних автомобілів за договором
підряду укладеним у спрощений спосіб,
підтвердженням чого є підписаний акт
виконаних робіт № ST-OD103405 від 30.12.2010
року та Договором № SA2121 від 01.01.2011 року.

Щодо підрядних робіт, виконаних за
договором підряду, укладеним у
спрощений спосіб, представник позивача
із посиланням на приписи ст. 207, 530, 837, 853
ЦК України, ст. 174 ГК України зазначив
наступне.

Факт укладення між позивачем та
відповідачем договору підряду, а також
факт виконання позивачем робіт та
прийняття їх відповідачем
підтверджується підписаним обома
сторонами Актом виконаних робіт №
ST-OD103405 від 30.12.2010 року на суму 316, 80 грн.

В рамках виконання своїх зобов'язань за
договором підряду, 30.12.2010 року
позивачем на замовлення відповідача
були виконані підрядні роботи з
ремонту вантажного автомобіля
відповідача моделі FN 12, державний номер
НОМЕР_2, номер шасі НОМЕР_3.

Вказані вище роботи були прийняті
відповідачем, про що свідчать його
підпис на Акті виконаних робіт,
списання запасних частин та
експлуатаційних матеріалів № ST-OD103405
від 30.12.2010 року.

Після прийняття роботи відповідачем не
було зроблено жодних заяв щодо якості
роботи або виявлених недоліків.

Проте, відповідач, не зважаючи на
отримання ним претензії від 09.07.13 року
із вимогою оплатити борг в строк сім
днів з моменту отримання вимоги, не
виконав покладеного на нього обов'язку,
вартість прийнятих робіт не оплатив.

Керуючись ст. 526, 610, 625 ЦК України
позивачем на суму основного боргу
відповідно до Акту виконаних робіт №
ST-OD103405 від 30.12.2010 року в сумі 316, 80 грн.
було нараховано 3 % річних за період з
22.07.13 року по 20.08.13 року, що становить 0, 78
грн.

Щодо підрядних робіт виконаних за
Договором № SA2121 від 01.01.2011 року
представник позивача зазначив
наступне.

01.01.2011 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями "Вольво Україна" в особі
філії в м. Одеса "Вольво Україна -
Південь" та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 був
укладений Договір № SA2121 про надання
послуг, виконання робіт та/або
купівлю-продаж товарів.

Із посиланням на приписи ст. 837, 839, 853 ЦК
України та умови Договору
представником позивача зазначено, що в
рамках виконання своїх зобов'язань за
договором підряду, позивачем на
замовлення відповідача були виконані
підрядні роботи з ремонту вантажного
автомобіля відповідача моделі FN 12,
державний номер НОМЕР_2, номер шасі
НОМЕР_3. Під час виконання ремонтних
робіт позивачем використовувались
своє обладнання, свої автозапчастини
та паливно-мастильні матеріали.

Вказані вище роботи були прийняті
відповідачем, про що свідчить його
підпис на акті виконаних робіт,
списання запасних частин та
експлуатаційних матеріалів № ST-OD110147
від 24.01.2011 року. Після прийняття роботи
відповідачем не було зроблено жодних
заяв щодо якості роботи або виявлених
недоліків.

20.05.2011 року позивач отримав
необґрунтовану претензію від
відповідача, в якій він відмовився
оплатити рахунок за Актом виконаних
робіт № ST-OD110147 від 24.01.2011 року та
вимагав його оплати за рахунок
позивача.

Під час пред'явлення претензії ОСОБА_1
не надав жодних доказів того, що були
виявлені реальні недоліки (дефекти) в
виконаних позивачем підрядних роботах.
Також не була проведена експертиза, яка
б дозволила разом з позивачем
зафіксувати можливі недоліки (дефекти).

Відповідно до п. 5.1 Договору підставою
для оплати послуг з технічного
обслуговування та ремонту, а також
оплати за продані запчастини є рахунок
оформлений позивачем на підставі
видаткової накладної або акту
виконаних робіт.

Згідно з п. 4.2 Договору строк оплати
рахунку - 21 календарних днів з моменту
підписання представником відповідача
акту виконаних робіт.

Позивач зазначив, що Акт виконаних
робіт, списання запчастин та
експлуатації матеріалів № ST-1101147
підписаний сторонами Договору 21.01.11
року. Таким чином, останнім днем оплати
вищевказаного Акту в силу умов п. 4.2
Договору є 11.02.11 року.

Відповідач на момент подання позовної
заяви свої зобов'язання по сплаті
вартості прийнятих робіт не виконав,
прохання про відстрочення платежу не
заявляв. За таких обставин на час
звернення позивача до суду
заборгованість відповідача за
Договором складає 25 432, 91 грн.

Керуючись ст. 193, 216 ГК України, ст. 526, 625
ЦК України та умови Договору позивачем
на вказану суму заборгованості за
Актом виконаних робіт № ST-OD110147 від
24.01.2011 року нараховано 3 % річних за
період 11.02.11 року по 20.08.13 року в сумі 1 927,
33 грн. та інфляційне збільшення в сумі
869, 39 грн.

Із посиланням на вищевикладене та на
приписи ст. 16, 207, 526, 530, 610, 625, 837, 839, 853, 854
ЦК України, ст. 1, 174, 193, 216 ГК України та
на умови Договору № SA2121 від 01.01.2011 року
позивач просить суд стягнути з
відповідача заборгованість відповідно
до Акту виконаних робіт № ST-OD103405 від
30.12.2010 року в сумі 316, 80 грн. та 3 % річних в
сумі 0, 78 грн., а також відповідно до
Договору № SA2121 від 01.01.2011 року та Акту
виконаних робіт № ST-OD110147 від 24.01.2011 року
позивач просить суд стягнути 25 432, 91 грн.
- основного боргу, 3 % річних в сумі 1 927, 33
грн.; інфляційне збільшення в сумі 869, 39
грн.

Позивачем також в порядку ст. 22 ГПК
України було подано суду додаткові
письмові пояснення по суті спору (арк.
справи 102-104; 215-217).

Відповідач на виконання вимог ухвали
суду подав письмовий відзив по суті
спору (арк. справи 63-64). В письмовому
відзиві на позов відповідачем
зазначено, що позовні вимоги він не
визнає в повному обсязі, однак, в
судовому засіданні відповідачем позов
визнано частково, про що зазначено в
протоколі судового засідання від 11.03.14
року.

Так, в судовому засіданні 11.03.14 року
відповідач та представник відповідача
позовні вимоги в частині стягнення
заборгованості згідно Акту виконаних
робіт, списання запасних частин та
експлуатаційних матеріалів № ST-OD103405
від 30.12.10 року на суму 316, 80 грн. визнали
та зазначили, що в цій частині позов є
підставним.

Щодо позовних вимог в частині
стягнення заборгованості за Договором
№ SA2121 від 01.01.2011 року та Актом виконаних
робіт № ST-OD110147 від 24.01.2011 року в розмірі
25 432, 91 грн. - основного боргу, 3 % річних в
сумі 1 927, 33 грн.; інфляційного
збільшення в сумі 869, 39 грн., то в цій
частині позову відповідач та його
представник просили суд відмовити,
зазначивши наступне.

Відповідач неодноразово (18.10.10 року,
27.10.10 року та 27.12.10 року) звертався до
відповідача з проханням виконати
роботи з усунення несправності
автомобілю, пов'язаної зі збільшенням
витрат палива. Однак, виконані 18.10.10
року, 27.10.10 року роботи не призвели до
очікуваного результату, несправність
не усунули.

Як вказує відповідач у своєму відзиві,
27.12.10 року позивачем рекомендовано
здійснити заміну усіх форсунок двигуна
автомобіля. Відповідач погодився на
заміну за умови оплати роботи після її
прийняття та усунення проблеми з
надмірної витрати палива.

24.01.2011 року позивачем були виконані
рекомендовані ним роботи, в тому числі
була виконана заміна форсунок. Між тим
очікуваного результату від виконання
роботи відповідач не отримав. Витрати
палива не зменшились, а навпаки
збільшились, проблема усунена не була.

Внаслідок порушення договору, виконані
роботи відповідачем прийняті не були.

15.02.2011 року відповідач повторно
звернувся до позивача з тією ж
проблемою, вказав на відсутність
досягнення мети замовлених робіт.

25.05.2011 року відповідачем направлялась
позивачу претензія, в якій відповідач,
звертаючи увагу на неналежне виконання
робіт, які виконувались протягом 2010-2011
років, понесення відповідачем
необґрунтованих витрат, вимагав
виконати роботи, які враховано в
рахунку № ST-OD110147 від 24.01.2011 року, за
рахунок позивача. Претензія була
залишена позивачем без відповіді.
Ніяких претензій щодо оплати
зазначеного рахунку до відповідача
протягом двох років не надходило,
внаслідок чого відповідач дійшов до
висновку про задоволення її вимог.

Крім того, надана копія Акту виконаних
робіт від 24.01.2011 року не може бути
прийнята до уваги судом, з огляду на
відсутність підпису відповідача або
його представника у вказаному акті.

Відсутність прийняття робіт за
Договором, Актом виконаних робіт
позбавляє відповідно до умов договору
позивача вимагати оплати таких робіт.
Посилання позивача на ту обставину, що
роботи прийняті відповідачем і
прийняті без зауважень спростовуються
матеріалами справи.

Крім того, в судовому засіданні 11.03.14
року представник відповідача зазначив,
що Акт виконаних робіт № ST-OD110147 від
24.01.2011 року відповідачем не підписано
(акт підписано невідомою особою, що
встановлено судовою експертизою), в
порушення умов договору вказаний акт
на адресу відповідача поштою не
направлений, відтак, відповідач
взагалі був позбавлений можливості
направити претензію щодо виконання
неякісних робіт. Крім того,
безпідставним є нарахування штрафних
санкцій, оскільки факт не підписання
відповідачем акту та не направлення
вказаного акту відповідачу
унеможливлює встановлення дати оплати,
й, як наслідок, нарахування штрафних
санкцій.

Із посиланням на ст. 526, 837, 858, 612, 613 ЦК
України та на умови Договору
відповідач та його представник просили
суд в цій частині позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши та оцінивши усі
подані у справу докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд встановив
наступне.

Щодо вимоги позивача про стягнення з
відповідача заборгованості згідно
Акту виконаних робіт, списання
запасних частин та експлуатаційних
матеріалів № ST-OD103405 від 30.12.2010 року в
сумі 316, 80 грн., то слід зазначити
наступне.

Товариством з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями "Вольво Україна" в особі
філії в м. Одеса «Вольво
Україна-Південь» за замовленням
відповідача Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 виконувались підрядні роботи з
ремонту вантажних автомобілів за
договором підряду, укладеним у
спрощений спосіб, підтвердженням чого
є підписаний Акт виконаних робіт №
ST-OD103405 від 30.12.2010 року на загальну суму
316, 80 грн. (арк. справи 13).

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 1 ст. 11 ЦК
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГК України
господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з господарського
договору та інших угод, передбачених
законом, а також з угод, не передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ГК України
допускається укладення господарських
договорів у спрощений спосіб, тобто
шляхом обміну листами, факсограмами,
телеграмами, телефонограмами тощо, а
також шляхом підтвердження прийняття
до виконання замовлень.

Відповідно до ч. 8 ст. 181 ГК України у
разі, якщо одна із сторін здійснила
фактичні дії щодо його виконання,
правові наслідки таких дій
визначаються нормами Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони. Правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо воля сторін
виражена за допомогою телетайпного,
електронного або іншого технічного
засобу зв'язку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Отже, в силу приписів ст. ст. 11, 202, 207, 509
ЦК України між сторонами на підставі
Акту виконаних робіт, списання
запасних частин та експлуатаційних
матеріалів № ST-OD103405 від 30.12.2010 року
виникли зобов'язальні відносини.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. При цьому, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо
договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи або
окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної здачі
роботи за умови, що роботу виконано
належним чином і в погоджений строк
або, за згодою замовника -достроково.

Відповідно до п. 1 Оглядового листа
Вищого господарського суду України №
01-06/374/2013 від 18.02.2013 року «Про практику
вирішення спорів, пов'язаних із
виконанням договорів підряду (за
матеріалами справ, розглянутих у
касаційному порядку Вищим
господарським судом України)» з
останніми змінами та доповненнями від
12.03.2013 року підписання актів
здачі-приймання виконаних робіт
свідчить про укладення договору
підряду у спрощений спосіб, і цей
договір є підставою для виникнення у
його сторін майново-господарських
зобов'язань (див. постанову Вищого
господарського суду України від 11.05.2012
№ 21/5005/14068/2011).

Судом встановлено наступне.

Відповідно до Акту виконаних робіт,
списання запчастин і експлуатаційних
матеріалів № ST-OD103405 від 30.12.2010 року
позивачем було виконано роботи з
комп'ютерної діагностики автомобіля
відповідача моделі FN 12, державний номер
НОМЕР_2, номер шасі НОМЕР_3, на загальну
суму 316, 80 грн. (арк. справи 13, 113).

Вказаний Акт підписано сторонами та
скріплено печатками сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

09.07.13 року позивач звернувся до
відповідача з вимогою № 633 від 09.07.13
року в строк п'ять днів з моменту
отримання вимоги сплатити
заборгованість за надані послуги (арк.
справи 19-20).

15.07.13 року лист із вимогою був вручений
відповідачу, що підтверджується
поштовим повідомленням про вручення
поштового відправлення (арк. справи 25).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

Відтак, в силу приписів ст. 253, 530 ЦК
України у відповідача виник обов'язок з
оплати виконаних підрядних робіт за
Актом № ST-OD103405 від 30.12.2010 року протягом
семи днів з дня отримання вимоги, тобто
в період з 16.07.13 року по 22.07.13 року
(включно).

У вказаний семиденний строк виконані
підрядні роботи за Актом № ST-OD103405 від
30.12.2010 року відповідачем не оплачено.

Наявність вказаної заборгованості
також підтверджується власною
бухгалтерською довідкою позивача № 06/08
від 06.08.2013 року, підписаною кредитним
контролером та головним бухгалтером та
скріпленою печаткою підприємства (арк.
справи 51).

Судом також враховано відсутність
заперечень у відповідача стосовно
виконаних робіт за вищевказаним Актом.

Станом на день розгляду справи
відповідачем не спростовано факт
наявності вказаної заборгованості, як
і не подано суду доказів оплати боргу.
Отже, вимога про стягнення суми
заборгованості згідно Акту виконаних
робіт, списання запасних частин та
експлуатаційних матеріалів № ST-OD103405
від 30.12.10 року в сумі 316, 80 грн. є
обґрунтованою, підставною та підлягає
задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення 3 %
річних в сумі 0, 78 грн. згідно Акту
виконаних робіт, списання запасних
частин та експлуатаційних матеріалів
№ ST-OD103405 від 30.12.2010 року на суму 316, 80
грн., то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Передбачене ст. 625 ЦК України право
кредитора вимагати сплати боргу з
урахуванням індексу інфляції та
процентів річних є способом захисту
його майнового права та інтересу, суть
яких полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові (постанова Верховного Суду
України від 23.01.12 року по справі № 37/64).

Позивачем нараховано відповідачу 0, 78
грн. - 3 % річних за період з 22.07.2013 року по
20.08.2013 року за прострочку оплати
заборгованості згідно Акту виконаних
робіт № ST-OD103405 від 30.12.2010 року.
Розгорнутий розрахунок трьох
відсотків річних вказано в тексті
позовної заяви (арк. справи 4).

Натомість, як вказано вище, в силу
приписів ст. 253, 530 ЦК України у
відповідача виник обов'язок з оплати
виконаних підрядних робіт за Актом №
ST-OD103405 від 30.12.2010 року протягом семи
днів з дня отримання вимоги, тобто в
період з 16.07.13 року по 22.07.13 року
(включно). Тобто, боржник є таким, що
прострочив виконання грошового
зобов'язання з 23.07.13 року.

Враховуючи викладене, судом здійснено
перерахунок розміру 3 % річних за
допомогою Бази «Законодавство» за
період з 23.07.13 року по 20.08.13 року (дата,
зазначена позивачем у позовній заяві).

Отже, за порушення виконання грошового
зобов'язання з оплати виконаних за
Актом № ST-OD103405 від 30.12.2010 року підрядних
робіт, боржник (відповідач)
зобов'язаний сплатити на користь
кредитора (позивача) 3 % річних за період
з 23.07.13 року по 20.08.13 року в сумі 0, 76 грн.,
які входять до складу грошового
зобов'язання та не є санкціями.
Розрахунок 3 % річних наявний у
матеріалах справи (арк. справи 242).
Відтак, в цій частині позовна вимога є
підставною та підлягає задоволенню. В
решті 3 % річних в сумі 0, 02 грн. слід
відмовити.

Щодо вимоги позивача про стягнення з
відповідача заборгованості за
виконані підрядні роботи за Договором
№ SA2121 від 01.01.2011 року в сумі 25 432, 91 грн.,
то слід зазначити наступне.

01.01.2011 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями "Вольво Україна" (далі -
виконавець) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі -
замовник) був укладений Договір № SA2121
про надання послуг, виконання робіт
та/або купівлю-продаж товарів (далі -
Договір), відповідно до умов якого
виконавець зобов'язується надавати
послуги з технічного обслуговування і
ремонту транспортних засобів
замовника згідно Додатку № 1, який є
невід'ємною частиною цього Договору, а
замовник зобов'язується приймати і
оплачувати надані послуги і виконані
роботи (п. 1.1 Договору) (арк. справи 26-30).

Вказаний договір підписано
представниками та скріплено печатками
сторін.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між
сторонами на підставі договору виникли
зобов'язальні відносини.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. При цьому, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо
договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи або
окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної здачі
роботи за умови, що роботу виконано
належним чином і в погоджений строк
або, за згодою замовника -достроково.

Умовами Договору сторони передбачили
наступне.

Відповідно до п. 2.8 Договору виконавець
за завданням заявника надає послуги з
ТО та/або ремонту транспортних засобів
замовника на станції технічного
обслуговування виконавця. За наявності
письмового замовлення, підписаного
директором та скріпленого печаткою
підприємства, представники виконавця
можуть виконувати ремонтні роботи поза
межами СТО. Вартість виконання таких
робіт та інші умови визначаються
окремо по кожному замовленню.

Відповідно до п. 3.2 Договору виконавець
несе відповідальність за якість
виконаних робіт і встановлених
виконавцем запасних частин протягом
одного року з моменту виконання робіт.

Відповідно до п. 4.1 Договору ТО та/або
ремонт транспортних засобів замовника,
а також продаж запасних частин
здійснюється виконавцем на підставі
усної заявки замовника.

Відповідно до п. 4.2 Договору до початку
виконання робіт уповноважений
дорученням представник замовника
перевіряє перелік запланованих робіт і
ставить свій підпис в Наряд-замовленні,
складеному виконавцем на підставі
заявки замовника відповідно до п. 4.1.
Доручення має бути належним чином
оформлене, підписане і скріплене
печаткою замовника.

Відповідно до п. 4.5 Договору після
закінчення робіт представники сторін
підписують Акт виконаних робіт,
оформлений на підставі
Наряд-замовлення.

Відповідно до п. 4.12 Договору у випадку,
якщо узгодження ТО та або ремонту
відбувається в усному порядку та
уповноважений представник замовника
територіально знаходиться на значній
відстані від місця проведення робіт, та
виконані роботи та використані при
цьому запасні частини фіксуються
виконавцем в Акті виконаних робіт, який
направляється замовнику разом з іншими
документами (рахунок та податкова
накладна) протягом п'яти календарних
днів з моменту закінчення виконання
робіт.

Відповідно до п. 4.13 Договору протягом
п'яти робочих днів з моменту отримання
Акту виконаних робіт замовник
зобов'язаний підписати та повернути
його виконавцеві або у цей же строк
направити письмову мотивовану відмову
від прийняття виконаних робіт.

Відповідно до п. 4.14 Договору у випадку
немотивованої відмови від підписання
або неповернення Акту виконаних робіт,
або неповідомлення про результати
розгляду Акту у зазначений у п. 4.13
строк, роботи та послуги по Договору
вважаються наданими виконавцем
належним чином та прийнятими
замовником у повному обсязі.

Відповідно до п. 5.1 Договору підставою
для оплати за ТО та/або ремонт, а також
продані запасні частини є: рахунок на
передплату, що оформлюється виконавцем
на підставі заявки замовника у разі
попередньої оплати; рахунок, що
оформлюється виконавцем на підставі
видаткової накладної або акту
виконаних робіт у разі подальшої
оплати.

Відповідно до п. 5.2 Договору строк
оплати рахунку - 21 (двадцять один)
календарний день з моменту підписання
уповноваженим дорученням
представником замовника Акту
виконаних робіт або видаткової
накладної. Оригінал рахунку
передається представнику замовника
або відправляється поштою.

Відповідно до п. 6.1 Договору цей договір
набирає чинності з моменту підписання
і діє протягом 1 (одного) року. У випадку,
якщо до закінчення строку дії даного
договору жодна зі сторін не заявить про
його припинення, договір вважається
пролонгованим на кожен наступний
календарний рік і на тих же умовах.

Доказів припинення договору суду не
подано.

Судом встановлено наступне.

Позивач звернувся до господарського
суду з вимогою про стягнення з
відповідача заборгованості згідно
Акту виконаних робіт, списання
запасних частин та експлуатаційних
матеріалів № ST-OD110147 від 24.01.2011 року на
суму 25 432, 91 грн. (арк. справи 14, 115).

Як вказує позивач роботи за
вищевказаним Актом виконані на
підставі Договору № SA2121 від 01.01.2011 року.

В Акті виконаних робіт, списання
запасних частин та експлуатаційних
матеріалів № ST-OD110147 від 24.01.2011 року
зазначено, що позивачем виконано
наступні підрядні роботи:

1) виконано наступні ремонтні роботи:

- заміна насос-форсунок (усі);

- заміна паливного фільтру, включаючи
дренаж палива (заміна 1);

- дорожній тест з ненавантаженим
причепом;

2) встановлено запчастини,
горючо-мастильні матеріали виконавця:

- концентрат ОЖ (зелений) (бочка 210 л);

- пластина регули. (2, 25);

- пластина регули. (2, 40);

- насос-форсунка Bosch, exch (для
3155044/20381597/20440409);

- фільтр паливний тонкої очистки;

- хомут пластиковий 95х2,5;

- хомут пластиковий 385Х4,6;

- вода дистильована (кан. 5л).

09.07.13 року позивач звернувся до
відповідача з вимогою № 633 від 09.07.13
року в строк п'ять днів з моменту
отримання вимоги сплатити
заборгованість за надані послуги. До
вказаної вимоги було долучено
Повідомлення про стан заборгованості
від 09.07.13 року, Акт звірки
взаєморозрахунків та Рахунки на оплату
(арк. справи 19-24).

15.07.13 року лист із вимогою був вручений
відповідачу, що підтверджується
поштовим повідомленням про вручення
поштового відправлення (арк. справи 25).

Як на підставу своїх позовних вимог в
частині стягнення заборгованості за
Договором підряду позивач посилається
на Акт виконаних робіт, списання
запасних частин та експлуатаційних
матеріалів № ST-OD110147 від 24.01.2011 року,
відповідно до якого позивач вказує що
ним були виконані роботи та
встановлені запасні частини на
загальну суму 25 432, 91 грн.

Судом встановлено наступне.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 26.09.2013 року
було зупинено провадження у справі для
проведення судової почеркознавчої
експертизи, проведення якої було
доручено Миколаївському відділенню
Одеського науково-дослідного
інституту судових експертиз. На
вирішення експерта поставлено
наступні питання: 1) Чи підписано Акт
виконаних робіт, списання запасних
частин та експлуатаційних матеріалів
№ ST-OD110147 від 24.01.2011 року на суму 25 432, 91
грн. від імені Клієнта особисто ОСОБА_1,
чи іншою особою? (арк. справи 115).

30.01.2014 року на адресу господарського
суду Миколаївської області від
Миколаївського відділення Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз було направлено висновок
судово-почеркознавчої експертизи та
повернуто матеріали справи № 915/1503/13.

З експертного висновку № 1787,
складеного 27.01.2014 року (арк. справи 197-199),
вбачається, що підпис від імені ОСОБА_1
у графі «Принял (Клиент)» акту
виконаних робіт, списання запасних
частин та експлуатаційних матеріалів
№ ST-OD110147 від 24.01.2011 року виконаний не
самим ОСОБА_1, а іншою особою.

Судом встановлено, що висновок
судового експерта містить докладний
опис проведеного дослідження та
обґрунтовані, чіткі висновки з
поставленого питання. Оцінивши
висновок за правилами ст. 43 ГПК України,
суд не знайшов жодних обставин, які б
дозволяли стверджувати про
необґрунтованість, неправильність
висновку чи суперечливість його іншим
матеріалам справи. Зважаючи на
викладене, висновок слід вважати
належним та допустимим доказом у
справі.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Вказаною
нормою обов'язок доказування
покладений на сторони процесу.
Доказування полягає у поданні доказів
сторонами та доведенні їх
переконливості суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 853 ЦК України
замовник зобов'язаний прийняти роботу,
виконану підрядником відповідно до
договору підряду, оглянути її і в разі
виявлення допущених у роботі відступів
від умов договору або інших недоліків
негайно заявити про них підрядникові.
Якщо замовник не зробить такої заяви,
він втрачає право у подальшому
посилатися на ці відступи від умов
договору або недоліки у виконаній
роботі.

Як вказано вище, Акт виконаних робіт,
списання запасних частин та
експлуатаційних матеріалів № ST-OD110147
від 24.01.2011 року підписаний не самим
замовником ОСОБА_1, а іншою особою, що є
порушенням умов п. 4.5 Договору щодо
підписання представниками сторін Акту
виконаних робіт, оформленого на
підставі Наряд-замовлення, після
закінчення робіт.

Суду також не подано доказів
направлення для підписання позивачем
відповідачу Акту виконаних робіт з
моменту закінчення виконання робіт, що
є порушенням зі сторони позивача п. 4.12
Договору.

Вищевказані обставини свідчать про те,
що підрядні роботи, вказані в Акті №
ST-OD110147 від 24.01.2011 року, не були прийняті
замовником (відповідачем) у зв'язку з
невиконанням підрядником (позивачем)
умов п. 4.5, 4.12 Договору.

Не приймаються до уваги і посилання
представника позивача на п. 6
Оглядового листа Вищого
господарського суду України № 01-06/374/2013
від 18.02.2013 року «Про практику вирішення
спорів, пов'язаних із виконанням
договорів підряду (за матеріалами
справ, розглянутих у касаційному
порядку Вищим господарським судом
України)» з останніми змінами та
доповненнями від 12.03.2013 року, в якому
зазначено, що відмова замовника від
підписання акта виконаних робіт за
договором підряду за відсутності
своєчасно наданих зауважень до
виконаних робіт не звільняє замовника
від обов'язку щодо їх оплати. Підрядник
не повинен вчиняти жодних дій щодо
спонукання замовника до підписання
акта виконаних робіт, а має лише
констатувати факт відмови від
підписання акта. У свою чергу, обов'язок
прийняти виконані роботи, а у випадку
виявлення недоліків робіт негайно про
них заявити (у тому числі шляхом
мотивованої відмови від підписання
акта виконаних робіт) законом
покладений саме на замовника.

В спірному випадку, підряднику
(відповідачу) не були пред'явлені для
огляду роботи, зазначені в Акті
виконаних робіт, не був наданий або
направлений поштою Акт виконаних робіт
для підписання, що унеможливило як
перевірку виконаних робіт, так і
пред'явлення претензій щодо можливих
недоліків. Відтак, відсутні підстави
стверджувати про відмову замовника від
підписання Акту, оскільки обов'язок з
підписання та повернення Акту виникає
у замовника після спливу п'ятиденного
строку з моменту отримання Акту (п. 4.13
Договору).

При вирішенні спору, судом також
враховано, що згідно умов Договору
підрядні роботи (заплановані на
підставі заявки замовника роботи)
виконуються на підставі
Наряд-замовлення, яке підписується
представником замовника (п. 4.2
Договору).

В спірному випадку, наряд-замовлення №
ST-OD110147 від 24.01.2011 року не підписано ані
уповноваженим представником
замовника, ані самим замовником, ані
представником виконавця (арк. справи
235), що унеможливлює встановити перелік
замовлених робіт, тобто наявний факт
порушення позивачем умов п. 4.2 Договору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про безпідставність
заявлених позовних вимог в частині
стягнення заборгованості за Актом,
оскільки в силу п. 5.2 Договору строк
оплати рахунку за виконані роботи - 21
(двадцять один) календарний день з
моменту підписання уповноваженим
дорученням представником замовника
Акту виконаних робіт. Оскільки Акт не
підписано відповідачем, з самого Акту
неможливо встановити особу, яка його
підписала, довіреностей на
уповноваження відповідачем інших осіб
на прийняття робіт суду не подано,
підстав стверджувати про ухилення
замовника від підписання акту немає у
зв'язку з ненаправленням позивачем
відповідачу для підписання акту, а
також беручи до уваги факт відсутності
узгодження переліку запланованих до
виконання підрядних робіт (підписаного
наряду-замовлення), суд дійшов висновку
про відсутність правових підстав для
стягнення з відповідача коштів за
вищевказаним актом, оскільки роботи
прийняті не були.

Посилання позивача як на підтвердження
факту виконання робіт на те, що в Акті
виконаних робіт № ST-OD110147 від 24.01.2011 року
серед іншого зазначено про виконання
робіт із заміни насос-форсунок BOSCH (код
8113408), а в Наряд-замовленні на виконання
робіт № ST-1102173 від 20.04.2011 року (арк.
справи 218-220) відображено проведення
робіт з перевірки встановлених
компонентів, серед яких зазначено
«INJEITOR: 811348-ОК», тобто наявність
замінених деталей, оскільки співпадає
код деталі, то слід зазначити, що
по-перше, обґрунтованими є доводи
представника відповідача про те, що
вказаний код свідчить про належність
деталі в кількості 6 штук до одного виду
(найменування, марка, вид), а не про
ідентифікацію конкретної деталі. Крім
того, як встановлено вище, підставою
для відмови у стягненні коштів за
вищевказаним Актом є факт неприйняття
замовником виконаних підрядних робіт
у зв'язку з їх не пред'явленням
замовнику.

Частина 1 ст. 15 ЦК України встановлює, що
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Враховуючи вищевикладене, в цій
частині позову слід відмовити.

Щодо вимоги позивача про стягнення 3 %
річних в сумі 1 927, 33 грн. та інфляційних
витрат в сумі 869, 39 грн. від загальної
суми заборгованості за Договором № SA2121
від 01.01.2011 року в сумі 25 432, 91 грн., то слід
зазначити наступне.

Оскільки вимога про стягнення 3 % річних
та інфляційних витрат, нарахованих
позивачем за порушення строків оплати
коштів за Актом виконаних робіт №
ST-OD110147 від 24.01.2011 року, є похідною, а
основна заборгованість (за Актом) не
підтверджена належними і допустимими
доказами у справі, то в цій частині
позову також слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про часткове задоволення
позову.

Щодо розподілу судових витрат у даній
справі, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 49 ГПК України
стороні, на користь якої відбулося
рішення, господарський суд відшкодовує
мито за рахунок другої сторони і в тому
разі, коли друга сторона звільнена від
сплати судового збору.

Суми, які підлягають сплаті за
проведення судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються: при задоволенні позову -
на відповідача; при відмові в позові -
на позивача; при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

За розгляд позовної заяви позивачем
було сплачено в доход Державного
бюджету України 1 720, 50 грн. (арк. справи
10).

За проведення судової експертизи,
призначеної ухвалою господарського
суду Миколаївської області від 26.09.2013
року, відповідачем Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 було
сплачено 940, 80 грн. (арк. справи 188).

Отже, судовий збір відповідно до ст. 49
ГПК України слід відшкодувати позивачу
з відповідача пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Крім того, суд дійшов висновку про
необхідність стягнення з позивача на
користь відповідача витрат за
проведення судової експертизи в
розмірі 940, 80 грн., оскільки експертиза
була призначена лише в частині
встановлення факту підписання
відповідачем одного Акту виконаних
робіт № ST-OD110147 від 24.01.2011 року, в
задоволенні вимоги про стягнення
коштів за яким судом відмовлено в
повному обсязі.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст. 11, 15, 202, 207, 509, 525, 526, 837, 854 ЦК України,
ст. 174, 181, 193 ГК України, ст. 22, 33, 49, ст. 82 - 84
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

частково задовольнити позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями "Вольво Україна" () в особі філії в м. Одеса
"Вольво Україна - Південь" () до відповідача Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_4)
про стягнення суми боргу у загальному
розмірі 28 547, 21 грн., що складається з
основної суми заборгованості - 25 749, 71
грн., суми 3 % річних - 1 928, 11 грн.,
інфляційного збільшення боргу - 869, 39
грн.

Стягнути з відповідача Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (код
НОМЕР_4) на користь позивача Товариства
з обмеженою відповідальністю з
іноземними інвестиціями "Вольво
Україна" () в особі філії
в м. Одеса "Вольво Україна - Південь",
Ленінградське шосе, 5, м. Одеса, 65031 (; р/р 3000 у Філії КІБ ПАТ
«Креді Агріколь Банк», МФО 300379):

- 316, 80 грн. (триста шістнадцять грн. 80
коп.) - заборгованості згідно Акту
виконаних робіт, списання запасних
частин та експлуатаційних матеріалів
№ ST-OD103405 від 30.12.10 року;

- 0, 76 грн. (нуль грн. 76 коп.) - 3 % річних за
період з 23.07.13 року по 20.08.13 року згідно
Акту виконаних робіт, списання
запасних частин та експлуатаційних
матеріалів № ST-OD103405 від 30.12.2010 року;

- 19, 10 грн. (дев'ятнадцять грн. 10 коп.) -
витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання
рішенням законної сили.

В решті позову в сумі 28 229, 65 грн.
відмовити.

Стягнути з позивача Товариства з
обмеженою відповідальністю з
іноземними інвестиціями "Вольво
Україна" () в особі філії
в м. Одеса "Вольво Україна - Південь" (), Ленінградське шосе, 5, м.
Одеса, 65031 на користь відповідача
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1 (код НОМЕР_4):

- 940, 80 грн. (дев'ятсот сорок грн. 80 коп.) -
витрат за проведення судової
експертизи

Наказ видати відповідачу після
набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 18.03.2014 року.

Суддя
Е.М. Олейняш