ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.03.14р. Справа № 904/10127/13

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Картол",м. Донецьк

до товариства з обмеженою
відповідальністю "ПЕГАС-ТРАНС", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 265008,29 грн.

Суддя Кармазіна Л.П.

Представники:

від позивача - Тарабака Є.А.,
представник, дов. №30/01-14 від 09.01.2014 року;

від відповідача - представник не
з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Картол" звернулось
до господарського суду з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю "ПЕГАС-ТРАНС" про
стягнення 265008,29 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань за договором
поставки продукції №221-12 від 20.01.2012
року.

Ухвалою господарського суду від 25.12.2013
року, порушено провадження у справі, а
розгляд справи призначено на 21.01.2014р.

21.01.2014р. представник позивача до
судового засідання подав до суду
супровідним листом документи для
долучення їх до матеріалів справи, а
саме: довідку банку, згідно з якою за
період з 01.02.2012 року по 13.01.2014 року на
рахунок позивача не надходили грошові
кошти від відповідача, а також витяг з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців щодо
відповідача станом на 09.01.2014 року,
відповідно до якого юридична адреса
відповідача: (49000, м. Дніпропетровськ,
вул. Азербайджанська, буд. 59). (а.с.54-59)

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час і місце
судового засідання повідомлений
належним чином, до суду повернувся
поштовий конверт з відміткою поштової
установи, що за даною адресою, яка
зазначена у Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (49000, м.
Дніпропетровськ, вул. Азербайджанська,
буд. 59) адресат не проживає.

Ухвалою господарського суду від
21.01.2014р. розгляд справи відкладено на
11.02.2014р., у зв'язку з неявкою
представника відповідача в судове
засідання.

Розпорядженням голови господарського
суду Дніпропетровської області №132 від
11.02.2014 року, у зв'язку з перебуванням
судді Кармазіної Л.П. з 06.02.14р. на
лікарняному, з метою дотримання
процесуальних строків, керуючись
рішенням зборів суддів господарського
суду Дніпропетровської області від
20.12.13р. (протокол від 20.12.13р.) та наказом
голови господарського суду
Дніпропетровської області № 23-О від
24.12.13р. справу №904/10127/13 передано на
розгляд судді Красоті О.І.

Ухвалою господарського суду від
11.02.2014р. справа №904/10127/13 прийнята до
свого провадження суддею Красота О.І., а
розгляд справи призначено на 25.02.2014р.

25.02.2014р. представник позивача в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
проведення судового засідання
повідомлений належним чином.

Ухвалою господарського суду від
25.02.2014р., у зв'язку з неявкою
представника відповідача в судове
засідання розгляд справи відкладено на
11.03.2014р.

У зв'язку з поверненням судді
Кармазіної Л.П. з лікарняного, на
підставі доповідної записки судді
Красоти О.І. від 03.03.14р. справу №904/10127/13
передано на розгляд судді Кармазіній
Л.П.

Ухвалою суду від 03.03.2014р. справа
№904/10127/13 прийнята до свого провадження
суддею Кармазіною Л.П., а розгляд справи
призначено на 11.03.2014р.

11.03.2014р. представник позивача в
судовому засіданні надав пояснення по
справі, підтримав позовні вимоги у
повному обсязі, просив суд позов
задовольнити.

Представник відповідача в призначене
судове засідання не з'явився, про час та
місце проведення судового засідання
повідомлений належним чином, до суду
повернувся конверт з відміткою
поштової установи, що за даною адресою
ТОВ "Пегас-Транс" відсутнє.

Згідно з п. 3.9.1. Постанови Вищого
господарського суду України від 26.12.11р.
№ 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції",
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Суд вважає, що відповідач не
скористався своїм правом на участь у
судовому засіданні та вважає можливим
розглянути справу за відсутності
представника відповідача, оскільки
останній повідомлений про час та місце
судового засідання належним чином, а
матеріали справи містять достатньо
документів необхідних для вирішення
спору по суті та прийняття
обґрунтованого рішення.

Відзиву на позов до суду не надано, тому
справа розглядається за наявними в ній
матеріалами відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

11.03.2014р. в порядку ст. 85 ГПК України, у
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між товариством з обмеженою
відповідальністю "Картол"
(постачальник-позивач) та товариством з
обмеженою відповідальністю
"ПЕГАС-ТРАНС" (покупець-відповідач)
укладено договір поставки продукції
№221-12 від 20.01.2012 року, відповідно до умов
якого постачальник зобов'язується
виготовити та передати у власність
продукцію з гофрокартону (горфоящик,
горфолист і т.п.), а покупець прийняти її
та оплатити у зумовлений строк певну
грошову суму. (а.с. 9-12)

Відповідно до п.10.1. договору, договір
вступає в дію з моменту його підписання
і діє до 31 грудня 2014 року, якщо за 14 днів
до закінчення строку дії договору
жодна із сторін не заявить про його
розрив, цей договір вважається
пролонгованим на один рік.

Пунктом 1.2. договору встановлено, що
асортимент, кількість та вартість
продукції, яка постачається,
вказується в специфікаціях та/або
видаткових накладних на продукцію, які
укладено на підставі заявок на
поставку продукції покупця, та
складають невід'ємну частину цього
договору. Специфікація являється
дійсною, якщо вона має письмову форму,
підписана сторонами цього договору та
скріплена печатками.

Відповідно до п.3.1. договору, ціна на
продукцію за цим договором
встановлюється згідно домовленості
сторін та визначається в специфікаціях
або видаткових накладних, які
являються невід'ємною частиною цього
договору.

Пунктом 3.4. договору, сторони погодили,
що загальна вартість цього договору
визначається відповідно суми вартості
продукції, переданої покупцеві, згідно
зі всіма видатковими накладними
постачальника до цієї продукції.

На виконання вимог укладеного
договору, позивач поставив на адресу
відповідача товар на загальну суму 218
249,37 грн., про що свідчить наявні в
матеріалах справи товарно-транспортні
накладні (а.с.19,20,24,26,29) та видаткові
накладні, які підписані уповноваженими
представниками сторін:

- видаткова накладна №КА-133 від
01.02.2012 року на суму 116 798,78 грн. (а.с.17)

- видаткова накладна №КА-208 від
11.02.2012 року на суму 69456,24 грн. (а.с.21)

- видаткова накладна №КА-211 від
13.02.2012 року на суму 6503,92 грн. (а.с.25)

- видаткова накладна №КА-269 від
21.02.2012 року на суму 24970,43 грн. (а.с.27)

- видаткова накладна №КА-418 від
15.03.2012 року на суму 520,00 грн. (а.с.30)

Товар за вищевказаними видатковими
накладними, отримав уповноважений
представник відповідача - директор
Керб І.С., на підставі виданих йому
довіреностей. (а.с.18,22,28,31)

На підставі п.4.1 договору, покупець
сплачує повну вартість отриманої
продукції протягом 14 календарних днів
з дати виписки видаткової накладної
шляхом перерахування коштів на
поточний рахунок постачальника. В
платіжному дорученні обов'язково
вказати найменування продукції, номер
та дату рахунка або видаткової
накладної.

Оплата здійснюється покупцем в
наступному порядку: в першу чергу
здійснюється оплата вартості
продукції, яка поставлена по первісній,
та далі по кожній подальшій, видатковій
накладній, якщо інше не вказане в
самому платіжному документі. (п. 4.3.
договору)

Платежі між сторонами за цим договором
здійснюються у національній валюті
України. (п.4.4. договору)

Проте, в порушення своїх зобов'язань,
відповідач оплату отриманого від
позивача товару не здійснив, у зв'язку з
чим у відповідача перед позивачем
утворилась заборгованість у розмірі 218
249,37 грн., що підтверджується актом
звірки взаєморозрахунків станом на
07.05.2012 року, який підписаний
уповноваженими представниками сторін
та скріплений печатками підприємств
позивача та відповідача. (а.с.32)

З метою досудового врегулювання спору,
позивач неодноразово звертався до
відповідача з вимогами про погашення
заборгованості. (а.с.33,34,35-36,44-45)

Відповідач на зазначені вимоги не
відреагував, грошові кошти не сплатив,
у зв'язку з чим 08.05.2012 року між сторонами
було укладено додатковий договір, яким
сторони погодили той факт, що
постачальник виконав своє зобов'язання
за договором №221-12 від 20 січня 2012 року
та поставив продукцію покупцю згідно
видаткових накладних №КА-133 від 1
лютого 2012 року, №КА-208 від 11 лютого 2012
року, №КА-211 від 13 лютого 2012 року, №КА-269
від 21 лютого 2012 року, №КА-418 від 15
березня 2012 року, а покупець в свою чергу
прийняв поставлену продукцію, але не
виконав своє зобов'язання та не сплатив
у встановлений термін на поточний
рахунок постачальника грошові кошти за
отриману продукцію.

Судом встановлено, що даний додатковий
договір підписаний уповноваженими
представниками з обох сторін та
скріплений печатками підприємств
позивача та відповідача.

Відповідно до п. 2 додаткового договору,
покупець підтверджує, що станом на 08
травня 2012 р. має заборгованість перед
постачальником у розмірі 254 406 гривень 75
копійок, у тому числі штрафні санкції
(фінансові втрати) в розмірі 36157
гривень 38 копійок. Заборгованість
покупця підтверджується актом
звірення взаємних розрахунків станом
на 07.05.2012 рік та даним додатковим
договором.

Сторони прийшли до згоди, що покупець
зобов'язується виконати своє
зобов'язання та сплатити
заборгованість за поставлену
продукцію та штрафні санкції в розмірі
254 406 гривень 75 копійок на поточний
рахунок постачальника в строк до 31
грудня 2012 року.(п.3 додаткового
договору)

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач свої зобов'язання у
встановлені строки не виконав, у
зв'язку з чим позивач звернувся до
господарського суду за захистом своїх
прав.

На підставі ст. 625 ЦК України, позивач
нарахував відповідачу 3% річних на суму
боргу у розмірі 218249,37 грн. за період з
08.05.2012р. по 19.12.2013р. у розмірі 10 601 грн. 54
коп.

Дослідивши матеріали справи та подані
докази, заслухавши представника
позивача, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню, з наступних підстав:

Сторони є суб'єктами господарювання,
тому відповідно до положень ст.ст. 4,
173-175 і 193 ГК України до прав і обов'язків
сторін, що виникли на підставі
зазначеного договору і є
господарськими зобов'язаннями, мають
застосовуватися відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей передбачених
Господарським кодексом України.

Факт отримання відповідачем товару
підтверджується матеріалами справи, а
саме видатковими накладними, що
міститься у матеріалах справи
(а.с.17,21,25,27,30), які підписані
представниками сторін, а також
додатковим договором, яким сторони
погодили той факт, що постачальник
виконав своє зобов'язання за договором,
а покупець в свою чергу прийняв
поставлену продукцію, але не виконав
своє зобов'язання та не сплатив у
встановлений термін на поточний
рахунок постачальника грошові кошти за
отриману продукцію.

Доказів оплати поставленого позивачем
товару, матеріали справи не містять.

Зобов'язання відповідача, щодо оплати
за отриманий товар передбачено умовами
договору та нормами законодавства.

Відповідачем оплату поставленого
товару не здійснено, тобто порушено
умови договору, який підписаний між
сторонами.

Відповідно до ст. 265 Господарського
кодексу України, за договором поставки
одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526 ЦК
України та ст. 193 ГК України цивільні та
господарські зобов'язання мають бути
виконані належним чином і у
встановлений договором строк, а
одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається, крім
випадків, передбачених законом.

Відповідно до статті 655 Цивільного
кодексу України, за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму. Стаття 663 Цивільного
кодексу України передбачає, що
продавець зобов'язаний передати товар
покупцеві у строк, встановлений
договором купівлі-продажу, а якщо зміст
договору не дає змоги визначити цей
строк, - відповідно до положень статті
530 цього Кодексу.

Стаття 712 ЦК України зазначає, що за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини першої статті 692
ЦК України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку, що відповідач неналежним
чином виконав свої зобов'язання за
вищевказаним договором, спір між
сторонами виник з його вини, а також
враховуючи той факт, що додатковим
договором сторони погодили суму боргу,
відповідач визнав борг у розмірі 218 249,37
грн., а сторони між собою узгодили
розмір штрафних санкцій у розмірі 36157,38
грн., проте у встановлений строк,
відповідач суму боргу у розмірі 254 406,75
грн. не сплатив, тому позовні вимоги
позивача в частині стягнення з
відповідача боргу у розмірі 254 406 грн. 75
коп. - доводяться матеріалами справи, є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Що стосується позовних вимог позивача
про стягнення з відповідача 3% річних у
розмірі 10 601 грн. 54 коп., суд зазначає
наступне:

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошових
зобов'язань на вимогу кредитора,
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3 відсотка річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Передбачене законом право кредитора
вимагати сплати боргу з урахуванням
індексу інфляції та процентів річних є
способами захисту його майнового права
та інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові.

Суд, перевіривши наданий позивачем
розрахунок 3% річних (а.с.8), на
відповідність вимогам чинного
законодавства, вважає що позовні
вимоги позивача про стягнення з
відповідача 3% річних у розмірі 10 601,54
грн. підлягають задоволенню частково
на суму 6206 грн. 41 коп., оскільки
позивачем нараховано 3% річних за
період з 08.05.2012 року по 19.12.2013р. на суму 218
249,37 грн., а п.3 додаткового договору від
08.05.2012р. сторони прийшли до згоди, що
покупець зобов'язується виконати своє
зобов'язання та сплатити
заборгованість за поставлену
продукцію та штрафні санкції в розмірі
254 406 гривень 75 копійок на поточний
рахунок постачальника в строк до 31
грудня 2012 року.

На підставі викладеного, суд доходить
до висновку, що останнім днем погашення
спірної заборгованості є 31.12.2012р., у
зв'язку з чим судом перераховано
наданий позивачем розрахунок 3% річних
за період прострочення зобов'язання, а
саме з 01.01.2013 року по 19.12.2013р.(353 дні) на
суму боргу 218 249,37 грн., на підставі чого
позовні вимоги позивача підлягають
частковому задоволенню на суму 6 206 грн.
41 коп.

Отже, факт неналежного виконання
відповідачем зобов'язань за договором,
щодо своєчасної оплати за поставлений
товар встановлено судом та доведено
матеріалами справи.

Згідно зі ст.49 ГПК України судові
витрати покладаються на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "ПЕГАС-ТРАНС" (49000, м.
Дніпропетровськ, вул. Азербайджанська,
59, п/р3801 філія АБ «Південний», МФО
306458, ідентифікаційний код 33906833) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Картол" (83057, м.
Донецьк, Куйбишевський район, пров.
Веселий, 78, п/р 3 в ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль», МФО 380805, ідентифікаційний
код 25325230) суму боргу у розмірі 254 406
грн. 75 коп., суму 3% річних у розмірі 6 206
грн. 41 коп. та суму судового збору у
розмірі 5 212 грн. 27 коп.

В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскаржене протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Суддя Л.П. Кармазіна

Повне рішення складено 13.03.2014р.