ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2014 р.Справа № 915/2092/13Колегія
суддів Одеського апеляційного
господарського суду у складі:

Головуючого судді Головея В.М.,

Суддів: Мирошниченко М.А., Шевченко В.В.

при секретарі судового засідання:
Ляшенко М.І.,

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився,

від відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Автобуд-Нікма"

на рішення господарського суду
Миколаївської області від 16.01.2014р.

по справі № 915/2092/13

за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Автобуд-Нікма"

про стягнення 30 428,00 грн.

Сторони належним чином повідомлені про
час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 13.03.2014р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2013р. Фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1,
позивач) звернувся до господарського
суду Одеської області із позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Автобуд-Нікма" (далі -
ТОВ «Автобуд-Нікма», відповідач) про
стягнення 30 428, 00 грн. боргу, з якого: 28
000,00 грн. сума основного боргу, 702, 00 грн. -
3% річних та 1 726 грн. пені.

Позов мотивований тим, що між
сторонами був укладений договір
підряду на виконання якого позивач
здійснив роботи з дифектації, доробки
та наладки пристрою для зважування
сипучих матеріалів (зерна) в потоці
продуктивністю 400т/год. бункерних
вагів, встановлених в ДП «Херсонський
морський торговельний порт». Вартість
виконаних робіт склала 96 000,00 грн. однак,
відповідач здійснив лише часткову
оплату за виконані роботи.

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 16.01.2014р.
позов ФОП ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з
відповідача 28 000,00 грн. заборгованості,
пені - 1 726,00 грн., 3% річних - 702,00 грн. та 1
720,50 грн. судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції послався на те, що
наявні матеріали у справі засвідчують
обґрунтованість позовних вимог.

Не погоджуючись з рішення суду першої
інстанції, ТОВ «Автобуд-Нікма»
звернулось з апеляційною скаргою до
Одеського апеляційного господарського
суду, в якій просить рішення скасувати,
прийняти нове, яким в задоволенні
позову відмовити та стягнути з
позивача на користь відповідача судові
витрати.

Скаржник посилається на те, що рішення
прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
неповно з'ясовані та не доведені
обставини, що мають значення для
справи.

До апеляційної інстанції 17.02.2014р. від
ФОП ОСОБА_1 надійшли письмові
заперечення на апеляційну скаргу, в
яких позивач просив відмовити в
задоволенні апеляційної скарги ТОВ
«Автобуд-Нікма».

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, хоча повідомлялись
належним чином про день, час і місце
розгляду справи, що підтверджується
штампом канцелярії на зворотній
стороні ухвали про призначення справи
до розгляду, відправленої сторонам по
справі рекомендаційною
кореспонденцією та про що свідчать
повідомлення про вручення поштового
відправлення від 13.02.2013р.. Про причини
своєї неявки суд не повідомили, у
зв'язку з чим колегія суддів, прийняла
рішення про розгляд справи за
відсутністю представників сторін.

Крім цього, відповідно до п. 3.9.1
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України „Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" від 26
грудня 2011 року №18 особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК. У разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - за адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Розглянувши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність юридичної оцінки
встановлених фактичних обставин
справи, застосування господарським
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при прийнятті ухвали, колегія суддів
Одеського апеляційного господарського
суду вважає, що апеляційна скарга
необґрунтована та не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено господарським судом,
21.09.2012р. між ФОП ОСОБА_1 (виконавець) та
ТОВ «Автобуд-Нікма» (замовник) був
укладений договір № 21/09 за умовами
якого, замовник, доручає та оплачує, а
позивач, як виконавець, бере на себе
зобов'язання виконати наступні роботи:
дифектація, доробка і налагодження
пристрою для зважування сипучих
матеріалів (зерно) в потоці (далі -
пристрій) продуктивністю 400 т/год.,
бункерних ваг, встановлених у ДП
"Херсонський морський торговельний
порт" (далі - роботи). Датою початку
робіт вважається дата зарахування
коштів на розрахунковий рахунок
виконавця відповідно до п. 2.2.1. цього
договору (п.п. 1.1 - 1.2 договору).

Згідно до п. п. 2.1, 2.2, 2.2.1-2.2.3 договору
вартість робіт, зазначених у п. 1.1
договору становить 96000,00 грн., оплата
здійснюється в наступному порядку:
протягом 5 банківських днів з дня
підписання цього договору на підставі
виставленого рахунку замовник
проводить передоплату у розмірі 50% від
суми, зазначеної в п. 4.1 цього договору,
що становить 48 000, 00 грн. Протягом 30
календарних днів з дати початку робіт,
замовник на підставі виставленого
рахунку оплачує виконавцю 30% від суми,
зазначеної в п. 2.1. договору. Остаточний
розрахунок у розмірі 20 % вартості робіт
проводиться протягом 2 банківських
днів на підставі акта виконаних
монтажних, пусконалагоджувальних
робіт і здачі Держпровірки.

Відповідно до п. 3.1 договору термін
виконання робіт становить 60
календарних днів з моменту надходження
першого платежу за договором та
надання замовником виконавцю вихідних
даних.

Пунктом 4.7 договору сторони обумовили,
що замовник здає ваги бункерні
Держстандарту.

За невиконання або неналежне виконання
зобов'язань за даним договором
виконавець та замовник несуть
відповідальність відповідно із діючим
законодавством України (п. 6.1 договору).

Відповідно до п. 6.3 договору за кожен
день прострочки платежів після 2
банківських днів з дня закінчення
робіт та підписання акту виконаних
робіт двома сторонами замовник сплачує
виконавцю пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожен день
прострочення платежу.

Згідно п. 8.1 даний договір набирає силу
з моменту його підписання та діє до
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань за договором.

Станом на 21.12.2012р. всі монтажні та
пусконалагоджувальні роботи позивач
виконав в повному обсязі, що
підтверджується актом виконаних робіт
№21/12 від 21.12.2012р., який без зауважень та
заперечень підписаний повноважними
представниками сторін та скріплений
печатками.

Крім цього, на підтвердження належного
виконання зобов'язань позивачем надано
договір № М13-136 від 12.01.2013 р. на
виконання робіт (послуг) з метрології,
укладений між ФОП ОСОБА_1 (замовник) та
ДП "Херсонський науково-виробничий
центр стандартизації, метрології та
сертифікації" (виконавець) за умовами
якого, замовник, доручає, а виконавець,
приймає на себе виконання
метрологічних робіт. Виконавець
здійснює метрологічні роботи згідно
Закону України "Про метрологію та
метрологічну діяльність" і відповідно
до чинної нормативної документації на
всі види метрологічних робіт. За
результатами виконання умов
вищевказаного договору замовник та
виконавець склали акт здачі-приймання
робіт № 13-00178 від 22.01.2013 р. про виконання
в повному обсязі та належним чином
оформлених робіт на загальну вартість
3582,17 грн.

Також, листом № 10-04/04 від 09.01.14 р. ДП
"Херсонський науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації" підтвердив те, що 16.01.2013 р.
установою було проведено державну
метрологічну атестацію ваг
електромеханічних бункерних типу
ВБА-400, зав. № Б-1223, виробник - ПП ОСОБА_1,
які встановлені на території ДП
"Херсонський морський торговельний
порт". Роботи з державної метрологічної
атестації виконувались на підставі
договору № М13-136 від 12.01.2013 р. За
результатами атестації було видано
свідоцтво про державну метрологічну
атестацію від 16.01.2013 р., реєстраційний №
1 (який міститься в матеріалах справи).

Всупереч умовам договору відповідач за
виконанні роботи здійснив часткову
оплату, що підтверджується наявними в
матеріалах справи платіжними
дорученнями, а саме: № 1751 від 09.10.2012р. на
суму 48 000,00 грн. та № 2035 від 29.11.2012р. на
суму 20 000,00 грн. Таким чином, у
відповідача утворилась заборгованість
перед позивачем в розмірі 28 000,00 грн.

Спірні правовідносини, які виникли між
сторонами по договору № 21/09 від 21.09.2012
р., регулюються загальними положеннями
чинного законодавства про підряд.

Відповідно до ст. 175 ГК України,
майно-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Згідно з ст. 626 ЦК України, договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст.837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 ЦК
України).

Враховуючи вищевикладене, апеляційний
господарський суд погоджується з
висновком місцевого господарського
суду про наявність підстав для
задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_1
в частині стягнення з відповідача 28 000,00
грн. основної заборгованості з огляду
на обґрунтованість, доведеність та
правомірність таких вимог.

Щодо позовних вимог ФОП ОСОБА_1 в
частині стягнення з відповідача пені в
розмірі 1 726,00 грн., апеляційний
господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, ст. 230 ГК
України, ст. ст. 1, 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
перевіривши розрахунок пені
проведений господарським судом,
судова колегія дійшла висновку, що його
було зроблено арифметично правильно.

З огляду на викладене колегія судді
вважає, що місцевий суд обґрунтовано
задовольнив позовні вимоги ФОП ОСОБА_1
в частині стягнення пені в розмірі 1 726,00
грн.

Щодо позовних вимог ФОП ОСОБА_1 в
частині стягнення з відповідача 702,00
грн. 3% річних, апеляційний
господарський суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 625 ЦК України
встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

За розрахунком позивача, розмір суми 3 %
річних становить 702,00 грн. З даною сумою
погоджується судова колегія, оскільки
перевіривши арифметичний розрахунок
позивача 3% річних, суми співпали.

Відповідач в апеляційній скарзі
зазначив, що акт виконаних робіт №21/12
від 21.12.2012р. неналежний доказ по даній
справі, однак, судова колегія не
погоджується з такою думкою апелянта,
оскільки відповідно до пункту 2 статті 9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
та пункту 2.4 Положення, Мінфіну, від
24.05.1995, № 88 "Про затвердження Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку"
первинні документи для надання їм
юридичної сили і доказовості повинні
мати такі обов'язкові реквізити: назву
документу (форми); дату і місце
складання; назву підприємства,
установи, від імені якої складений
документ; зміст, обсяг та підстава для
здійснення господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Детально дослідивши акт виконаних
робіт №21/12 від 21.12.2012р., судова колегія
вважає, що його зміст та форма
відповідає вимогам чинного
законодавства та даний первинний
документ є належним та допустимим
доказом по даній справі.

З огляду на викладене судова колегія,
дійшла до висновку, що місцевий суд
повністю встановив та дослідив
фактичні обставини справи, дав повну та
всебічну оцінку наявним у ній доказам
і вмотивовано задовольнив позов ФОП
ОСОБА_1

Наведені скаржником у апеляційній
скарзі доводи, як зазначалось вище, не
спростовують висновків місцевого суду
та не доводять їх помилковість, а тому
не можуть бути підставою для
скасування судового рішення.

Перевіряючи, згідно приписів ст.101 ГПК
України законність і обґрунтованість
рішення місцевого суду в повному
обсягу, тобто не тільки на підставах
викладених у апеляційній скарзі,
судова колегія не встановила будь-яких
порушень норм матеріального і
процесуального права з боку місцевого
суду і вважає, що зроблені судом
висновки відповідають фактичним
обставинам справи, наявним в ній
доказам та приписам чинного
законодавства.

З огляду на викладене, судова колегія
не вбачає будь-яких передбачених ст.104
ГПК України правових підстав для
скасування рішення місцевого суду.

Керуючись cm.cm. 99, 101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду
Миколаївської області від 16.01.2014р.
залишити без змін, апеляційну скаргу -
без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України
набирає законної сили з дня її
прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 14.03.2014 року.

Головуючий суддя
Головей В.М.

Суддя
Мирошниченко М.А.

Суддя
Шевченко В.В.