ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.03.2014
Справа № 905/295/14

Господарський суд Донецької області у
складі судді Подколзіної Л.Д., при
секретарі судового засідання Татькові
М.М., розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «АТЕК», м. Донецьк

до відповідача:Приватного
акціонерного товариства «Донецький
завод мостових конструкцій», м. Донецьк

про стягнення 52 845,26грн.

за участю уповноважених сторін:

від позивача - Іванов О.О. - директор

від відповідача - Фінк О.Е. - представник
за довіреністю від 02.12.2013р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю «АТЕК», м. Донецьк
звернувся до господарського суду з
позовом про стягнення з Приватного
акціонерного товариства «Донецький
завод мостових конструкцій», м. Донецьк
суми основного боргу у розмірі 51
078,30грн. та 3% річних у розмірі 1 766,96грн.
(Усього 52 845,26грн.)

В обґрунтування своїх вимог
позивач посилається на копію договору
уступки права вимоги №07 від 16.12.2013р.,
копію повідомлення про заміну
кредитора №27 від 20.12.2013р., копію
вимоги про виконання грошового
зобов'язання №28 від 20.12.2013р., копії
видаткових накладних №1/11 від 12.11.2012р.,
№2/11 від 17.11.2012р., копії рахунків-фактури
№1/11 від 12.11.2012р., №2/11 від 17.11.2012р.,
копії податкових накладних №3 від
12.11.2012р., №5 від 17.11.2012р., копії виписок по
особовому рахунку за період з 01.11.2012р.
по 30.11.2012р., копію претензії №28 від
16.06.2013р.

04 березня 2014р. через канцелярію суду
від відповідача надійшов відзив на
позовну заяву б/н, б/д, в якому позовні
вимоги не визнає з підстав того, що
поставка щебеню за видатковими
накладними №1/11 від 12.11.2012р., №2/11 від
17.11.2012р. здійснювались на підставі
договору №06/11-12 від 06.11.2012р., укладеному
між ТОВ «АТЕК», м. Донецьк та ПАТ
«Донецький завод мостових
конструкцій». Твердження позивача, що
поставки щебеню здійснювались на
підставі іншої угоди, укладеної у
спрощеній спосіб, не відповідає
дійсності. Разом з цим, звертає увагу
суду на те, що згідно п.10.1 договору
№06/11-12 від 06.11.2012р. жодна із сторін не
має права передавати свої права і
обов»язки за даним договором третій
особі без письмової згоди на те другої
сторони. Відповідач не давав позивачу
згоди на заміну кредитора у
зобов»язанні.

У судовому засіданні 04.03.2014р.
представник Позивача підтримав
позовні вимоги.

Вислухавши у судовому засіданні
представників сторін та дослідивши
матеріали справи і оцінивши надані
суду докази в порядку ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

в с т а н о в и в :

Позивач стверджує, що Товариство з
обмеженою відповідальністю "ІК ЕНЕРГО
ІНВЕСТ" м.Донецьк на підставі усної
домовленості з Приватним акціонерним
товариством «Донецький завод мостових
конструкцій» м. Донецьк здійснив
поставку товару за видатковими
накладними №1/11 від 12.11.2012р., №2/11 від
17.11.2012р. загальною вартістю 78678,30грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що отримавши товар,
відповідач здійснив його оплату лише
частково в сумі 27 600грн., що
підтверджується копією випискою по
особовому рахунку за період з 01.11.2012р.
по 30.11.2012р., в результаті чого за
відповідачем виникла заборгованість у
розмірі 51 078,30грн., яка і заявлена до
стягнення.

Вимогою №28 від 16.06.2013р., яка була
надіслана 19.06.2013р., ТОВ "ІК ЕНЕРГО
ІНВЕСТ", просило відповідача сплатити
заборгованість за товар в розмірі 53
678,30грн. шляхом перерахування грошових
коштів на його поточний рахунок.

Разом з тим, право вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю "ІК ЕНЕРГО
ІНВЕСТ" м.Донецьк за видатковими
накладними №1/11 від 12.11.2012р. та №2/11 від
17.11.2012р. відступлено на нового
кредитора, а саме: Товариство з
обмеженою відповідальністю «АТЕК», м.
Донецьк шляхом укладення між ними
договору про відступлення права вимоги
№07 від 16.12.2013р.

На думку позивача за цим договором
Новий кредитор набув право вимоги з
Приватного акціонерного товариства
«Донецький завод мостових
конструкцій» належного виконання
грошового зобов»язання у розмірі 51
078,30грн. в обсязі і на умовах угоди щодо
поставки щебеню гранітного.

Позивач, вважаючи, що відповідач не
виконав свої зобов'язання з повної
оплати товару, отриманого за
видатковими накладними, звернувся з
позовом до суду за захистом порушеного
права.

Однак відповідач стверджує, що
поставка товару за вказаними
видатковими накладними відбувалася не
на підставі усної домовленості, як
стверджує позивач, а на підставі
укладеного між сторонами договору
№06/11-12поставки товару від 06.11.2012р.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, суд вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статей 4-2, 4-3
Господарського процесуального кодексу
України, правосуддя у господарських
судах здійснюється на засадах рівності
всіх учасників судового процесу перед
законом і судом та на засадах
змагальності.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

В силу вказаної норми предметом
доказування є обставини, які свідчать
про дійсні права та обов'язки сторін у
справі та складаються з фактів, -
підстав позову, та фактів, якими
відповідач обґрунтовує заперечення
проти позову.

За змістом статті 509 Цивільного кодексу
України зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
кодексу. Стаття 11 Цивільного кодексу
України передбачає, що підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Предметом позову є певна
матеріально-правова вимога позивача до
відповідача відносно якої суд повинен
винести рішення. Матеріально-правова
вимога позивача повинна опиратися на
певні обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, а саме на
підставу позову.

Підстави позову - це факти, які
обґрунтовують вимогу про захист права
чи законного інтересу. До підстав
позову входять лише юридичні факти,
тобто ті, з якими норми матеріального
права пов'язують виникнення, зміну чи
припинення прав та обов'язків суб'єктів
спірного матеріального
правовідношення. Тобто, підставою
позову є фактичні обставини, що
підтверджують правомірність заявлених
позовних вимог.

Предметом позову є стягнення з
відповідача суми боргу в розмірі 51
078,30грн.

Підставою позову є поставка товару за
видатковими накладними №1/11 від
12.11.2012р., №2/11 від 17.11.2012р. загальною
вартістю 78678,30грн.

Отже, правовою підставою для стягнення
заборгованості є укладення у спрощений
спосіб між позивачем та відповідачем
договору купівлі-продажу.

При цьому суд, дослідивши матеріали
справи, встановив, що між Товариством з
обмеженою відповідальністю "ІК ЕНЕРГО
ІНВЕСТ" м.Донецьк та Приватним
акціонерним товариством «Донецький
завод мостових конструкцій» м. Донецьк
був укладений договір №06/11-12 поставки
товару від 06.11.2012р., згідно із яким
постачальник (ТОВ "ІК ЕНЕРГО ІНВЕСТ")
зобов'язується передати у власність
щебінь, а покупець зобов'язався
прийняти товар та оплатити його, по
встановленим в договорі строкам та
цінам.

Відповідно до п.10.1 договору, жодна із
сторін не має права передавати свої
права і обов»язки за даним договором
третій особі без письмової згоди на те
другої сторони.

Розглянувши податкові накладні №3 від
12.11.2012р., №5 від 17.11.2012р. судом
встановлено, що видом
цивільного-правового договору позивач
вказує саме договір №06/11-12 від 06.11.2012р.

Акт звірки розрахунків складений
станом на 30.11.2012р. свідчить про визнання
боргу відповідачем згідно укладеного
договору.

Разом з цим, відповідач оплачував
одержаний щебінь з посиланням на
договір №06/11-12 від 06.11.2012р.

За таких обставин, господарський суд
дійшов висновку, що поставка товару
відбувалася не на підставі усної
домовленості, як стверджує позивач, а
саме на підставі договору №06/11-12 від
06.11.2012р., який регулює правовідносини
сторін за спірними поставками, зокрема,
відповідно до п. 4.3 даного договору
вказані строки виконання відповідачем
обов'язку по оплаті товару, у зв'язку з
чим застосування до спірних
правовідносин положень ч.2 ст.530
Цивільного кодексу України є
неможливим.

Право вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІК ЕНЕРГО ІНВЕСТ"
м.Донецьк за видатковими накладними
№1/11 від 12.11.2012р. та №2/11 від 17.11.2012р.
відступлено на нового кредитора, а
саме: Товариство з обмеженою
відповідальністю «АТЕК», м. Донецьк,
шляхом укладення між ними договору про
відступлення права вимоги №07 від
16.12.2013р.

Правове регулювання порядку заміни
кредитора у зобов'язанні визначаються
приписами ст.ст. 512-519 ЦК України.

Згідно договору уступки права вимоги
№07 від 16.12.2013р. Первісний кредитор
відступає, а Новий кредитор (позивач)
набуває право вимоги, належне
Первісному кредиторові у зобов»язанні
в обсязі і на умовах угоди щодо
поставки щебеню гранітного, яка була
укладена у спрощеній спосіб відповідно
до видаткових накладних №1/11 від
12.11.2012р., №2/11 від 17.11.2012р.

За цим договором Новий кредитор
набуває право вимоги з Приватного
акціонерного товариства «Донецький
завод мостових конструкцій» належного
виконання грошового зобов»язання у
розмірі 51 078,30грн. в обсязі і на умовах
угоди щодо поставки щебеню гранітного.

Відповідно до ч.3 ст.512 ЦК України
кредитор у зобов»язанні не може бути
змінений, якщо це встановлено
договором або законом.

Яз зазначалося вище, п.10.1 договору
№06/11-12 від 06.11.2012р. жодна із сторін не
має права передавати свої права і
обов»язки за даним договором третій
особі без письмової згоди на те другої
сторони. Відповідач не давав позивачу
згоди на заміну кредитора у
зобов»язанні.

З огляду на вищевикладене, Товариство з
обмеженою відповідальністю «АТЕК»,
м.Донецьк не має законних підстав
вимагати від Приватного акціонерного
товариства «Донецький завод мостових
конструкцій» сплатити на його користь
борг, який виник внаслідок
правовідносин між ПРАТ «Донецький
завод мостових конструкцій» і ТОВ "ІК
ЕНЕРГО ІНВЕСТ" опосередкованих
договором від 06.11.2012р. №06/11-12.

За таких обставин, позовні вимоги в
частині стягнення суми основного боргу
в розмірі 51 078,30грн. підлягають
залишенню без задоволення як
необґрунтовані та недоведені
належними та допустимими доказами. Так
само як і стягнення 3% річних у розмірі 1
766,96грн., що має наслідком відмову в
задоволенні позовних вимог.

З огляду на вищевикладене, суд
відмовляє в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ч.3 ст.512 ЦК України, ст. ст. 33, 34, 43, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю «АТЕК», м.
Донецьк до Приватного акціонерного
товариства «Донецький завод мостових
конструкцій», м.Донецьк про стягнення 52
845,26грн., відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано, а у разі подання апеляційної
скарги - після розгляду справи
апеляційним господарським судом, якщо
рішення не буде скасовано.

У судовому засіданні 04.03.2014р.
проголошено та підписано вступну та
резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та
підписано 07.03.2014р.

Суддя
Л.Д. Подколзіна