ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року Справа № 5016/343/2012(11/10)
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого -Панової І.Ю.,
суддів -Білошкап О.В., Погребняка В.Я.за
участю представників сторін:

Публічного акціонерного товариства
"Укрсоцбанк" - Ганаги А.С.,

ліквідатора фізичної особи-підприємця
ОСОБА_6 - Капінуса А.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві касаційні скарги
Публічного акціонерного товариства
"УкрСиббанк" та Публічного
акціонерного товариства "Укрсоцбанк"
на постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 19.11.2013р. та
ухвалу господарського суду
Миколаївської області від 03.10.2013р. по
справі №5016/343/2012(11/10) за заявою ОСОБА_8
про визнання банкрутом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_6,-

в с т а н о в и в:

Ліквідатор банкрута - арбітражний
керуючий Капінус Андрій Анатолійович
звернувся до господарського суду
Миколаївської області з клопотанням
про затвердження: оплати послуг
арбітражному керуючому Капінус А.А. у
розмірі двох мінімальних заробітних
плат; встановленої комітетом
кредиторів додаткової винагороди в
розмірі 10 (десяти) відсотків від коштів
отриманих від реалізації майна
банкрута; рішення комітету кредиторів
ФОП ОСОБА_6 від 26.11.2012р. про створення
(формування) фонду для оплати послуг,
відшкодування витрат та виплати
додаткової винагороди арбітражному
керуючому Капінус А.А.; рішення
комітету кредиторів ФОП ОСОБА_6 від
26.11.2012р. про порядок використання
коштів фонду для оплати послуг,
відшкодування витрат та виплати
додаткової винагороди арбітражному
керуючому Капінус А.А.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 03.10.2013р.
(суддя Ткаченко О.В.) клопотання
арбітражного керуючого Капінус А.А.
задоволено повністю; затверджено
оплату послуг арбітражному керуючому
Капінус А.А. при виконанні повноважень
ліквідатора у справі № 5016/343/2012(11/10) про
банкрутство ФОП ОСОБА_6 з 13.03.2012 року у
розмірі двох мінімальних заробітних
плат; затверджено встановлену
комітетом кредиторів додаткову
винагороду арбітражному керуючому
(ліквідатору ФОП ОСОБА_6) Капінус Андрія
Анатолійовича в розмірі 10 (десяти)
відсотків від коштів отриманих від
реалізації майна банкрута; затверджено
рішення комітету кредиторів ФОП ОСОБА_6
від 26.11.2012р. про створення (формування)
фонду для оплати послуг, відшкодування
витрат та виплати додаткової
винагороди арбітражному керуючому
Капінус А.А.; затверджено рішення
комітету кредиторів ФОП ОСОБА_6 від
26.11.2012р. про порядок використання
коштів фонду для оплати послуг,
відшкодування витрат та виплати
додаткової винагороди арбітражному
керуючому Капінус А.А.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 19.11.2013р. ухвалу
господарського суду Миколаївської
області від 03.10.2013р. залишено без змін.

Публічне акціонерне товариство
"УкрСиббанк" (далі ПАТ "УкрСиббанк") та
Публічне акціонерне товариство
"Укрсоцбанк" (далі ПАТ "Укрсоцбанк")
звернулися до Вищого господарського
суду України з касаційними скаргами, в
яких просять скасувати постанову
Одеського апеляційного господарського
суду від 19.11.2013 та ухвалу
господарського суду Миколаївської
області від 03.10.2013, справу передати на
розгляд до господарського суду
Миколаївської області.

В обґрунтування касаційних скарг
посилаються на те, що оскаржувані
судові рішення винесенні з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, зокрема: ст.ст.1, 3-1, 6, 47-49, 25, 26
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції
Закону від 30 червня 1999 року N 784-XIV), ст.ст.
43 ГПК України.

Заслухавши доповідь судді Білошкап
О.В., вислухавши пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
касаційних скарг, колегія суддів
прийшла до висновку, що касаційні
скарги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 24.12.2012р. за
заявою ОСОБА_8 порушено провадження у
справі про банкрутство ФОП ОСОБА_6 на
підставі ст.ст. 47-49 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Постановою господарського суду
Миколаївської області від 13.03.2012р.
боржника - фізичну особу-підприємця
ОСОБА_6 визнано банкрутом, визнано
безспірні грошові вимоги ОСОБА_8 в сумі
5 693 691,67 грн., відкрито відносно
ФОП ОСОБА_6 ліквідаційну процедуру,
призначено ліквідатором банкрута
арбітражного керуючого Капінуса А.А.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 22.04.2012р.
затверджено реєстр вимог кредиторів
фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 на
загальну суму 11007139,49 грн.

23.11.2012р. відбулося засідання загальних
зборів кредиторів у справі
№5016/343/2012(11/10) про банкрутство ФОП
ОСОБА_6, на якому кредитори прийняли
протокольне рішення: обрати комітет
кредиторів ФОП ОСОБА_6 в кількості двох
кредиторів, а саме: ОСОБА_8, кількість
голосів 5694 та ОСОБА_9, кількість голосів
1201.

З матеріалів справи вбачається, що
26.11.2012р. на засіданні зборів комітету
кредиторів у справі про банкрутство
ФОП ОСОБА_6, протокольним рішенням
вирішено, зокрема: встановити розмір
оплати послуг арбітражного керуючого
Капінус А.А. при виконані останнім
функцій ліквідатора у справі №
5016/343/2012(11/10) про банкрутство ФОП ОСОБА_6
в розмірі двох мінімальних заробітних
плат починаючи з 13 березня 2012 року (з
дня призначення ліквідатором);
встановити та затвердити додаткову
винагороду ліквідатору Капінус А.А. у
справі № 5016/343/2012(11/10) про банкрутство
ФОП ОСОБА_6 в розмірі 10 (десяти)
відсотків від коштів отриманих від
реалізації майна банкрута; створити
(сформувати) фонд для оплати послуг,
відшкодування витрат та виплати
додаткової винагороди арбітражному
керуючому Капінус А.А. за рахунок
коштів, які надходять на депозит
нотаріуса від продажу майна банкрута, в
тому числі від продажу майна банкрута
яке перебуває в заставі (іпотеці);
оплату додаткової винагороди
ліквідатора (арбітражного керуючого)
Капінус А.А. віднести до витрат
пов'язаних з провадження у справі про
банкрутство; затвердити порядок
використання коштів фонду для оплати
послуг, відшкодування витрат та
виплати додаткової винагороди
арбітражному керуючому Капінус А.А.
наступного змісту: "оплату послуг
ліквідатора, відшкодування витрат
ліквідатора та оплату додаткової
винагороди ліквідатора (арбітражного
керуючого) Капінус А.А. здійснити в
повному обсязі позачергово за рахунок
коштів, які надходять на депозит
нотаріуса від продажу майна банкрута, в
тому числі від продажу майна яке
перебуває в заставі (іпотеці) після
затвердження господарським судом
звіту ліквідатора про оплату послуг та
відшкодування витрат".

Ліквідатор банкрута - арбітражний
керуючий Капінус Андрій Анатолійович,
посилаючись на вищезазначене рішення
комітету кредиторів у справі про
банкрутство ФОП ОСОБА_6 звернувся до
господарського суду Миколаївської
області з клопотанням про затвердження
оплати послуг арбітражному керуючому
Капінус А.А., додаткової винагороди в
розмірі 10 (десяти) відсотків від коштів
отриманих від реалізації майна
банкрута, затвердження рішення
комітету кредиторів ФОП ОСОБА_6 від
26.11.2012р. про створення (формування)
фонду для оплати послуг, відшкодування
витрат та виплати додаткової
винагороди арбітражному керуючому
Капінус А.А. та рішення комітету
кредиторів ФОП ОСОБА_6 від 26.11.2012р. про
порядок використання коштів фонду для
оплати послуг, відшкодування витрат та
виплати додаткової винагороди
арбітражному керуючому Капінус А.А.

Суд першої інстанції, з висновками
якого погодився суд апеляційної
інстанції, задовольняючи повністю
клопотання ліквідатора банкрута -
арбітражного керуючого Капінус А.А.
зазначив, що клопотання не суперечить
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", зокрема, п.14,
15, 12, 13 ст.31 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
а тому підлягає задоволенню.

Однак, колегія суддів не погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 8 ст.16, ч.15 ст.31 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції
від 30.06.1999, надалі - Закон), інтереси всіх
кредиторів представляє комітет
кредиторів.

До компетенції комітету кредиторів
належить прийняття рішень у справі про
банкрутство, зокрема, прийняття рішень
щодо встановлення і виплати
арбітражному керуючому за
результатами його діяльності
додаткової винагороди, розмір якої
затверджується господарським судом.

Кредиторам (комітету кредиторів)
надано право подавати клопотання суду,
в тому числі щодо додаткової
винагороди арбітражному керуючому,
про створення (формування) фонду для
оплати послуг, відшкодування витрат та
виплати додаткової винагороди
арбітражному керуючому.

Рішення комітету кредиторів є
способом волевиявлення кредиторів і
не може визнаватися судом недійсним,
оскільки за своєю правовою природою
воно не є актом юридичної особи,
державного чи іншого органу.

Однак, вирішуючи питання щодо
затвердження оплати послуг
арбітражного керуючого, додаткової
винагороди арбітражному керуючому,
встановлених комітетом кредиторів та
затверджуючи рішення комітету
кредиторів про створення фонду для
оплати цих послуг, господарський суд
повинен перевірити правомірність
створення комітету кредиторів та
відповідність прийнятих комітетом
кредиторів рішень вимогам Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Відповідно до ч. 3 ст. 84 ГПК України у
мотивувальній частині рішення
вказуються, зокрема, обставини справи,
встановлені господарським судом та
докази, на підставі яких прийнято
рішення.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали
суду першої інстанції, вона не містить
оцінки правомірності і легітимності
обрання комітету кредиторів та
прийнятих ним рішень, а висновки
зроблені з порушенням ст.43, ч.3 ст.84 ГПК
України.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 31 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", арбітражний
керуючий має право отримувати
винагороду в розмірі та порядку,
передбачених цим Законом.

Частиною 13 ст. 31 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
передбачено, що кредитори можуть
створювати фонд для оплати послуг,
відшкодування витрат та виплати
додаткової винагороди арбітражному
керуючому (розпоряднику майна,
керуючому санацією, ліквідатору).
Формування фонду та порядок
використання його коштів визначаються
рішенням комітету кредиторів та
затверджуються ухвалою господарського
суду.

Частиною 15 ст. 31 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
передбачено, що кредитори мають право
встановлювати і виплачувати
арбітражному керуючому за
результатами його діяльності
додаткову винагороду, розмір якої
затверджується господарським судом.

Таким чином, додаткова винагорода може
бути встановлена кредиторами
арбітражному керуючому за
результатами його діяльності, як
стимулювання для більш ефективної
роботи ліквідатора.

Водночас, господарський суд затверджує
таке рішення кредиторів з урахуванням
вимог закону, зокрема, ст. 31 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", з якої
вбачається, що додаткову винагороду
арбітражному керуючому за
результатами його діяльності
виплачують саме кредитори.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням комітету кредиторів від 26.11.2012
встановлено додаткову винагороду
ліквідатору Капінус Андрію
Анатолійовичу в розмірі 10 (десяти)
відсотків від коштів отриманих від
реалізації майна банкрута, крім того,
вирішено створити (сформувати) фонд для
оплати послуг, відшкодування витрат та
виплати додаткової винагороди
арбітражному керуючому Капінус А.А. за
рахунок коштів, які надходять на
депозит нотаріуса від продажу майна
банкрута, відшкодування витрат
ліквідатора та оплату додаткової
винагороди ліквідатора (арбітражного
керуючого) Капінус А.А. здійснити в
повному обсязі позачергово за рахунок
коштів, які надходять на депозит
нотаріуса від продажу майна банкрута, в
тому числі від продажу майна яке
перебуває в заставі (іпотеці).

Затверджуючи зазначене рішення
комітету кредиторів, суд першої
інстанції не перевірив наявність у
боржника майна, за рахунок якого
можливо відшкодування витрат
арбітражного керуючого.

Як пояснив в судовому засіданні
представник кредитора Публічного
акціонерного товариства "Укрсоцбанк",
все майно боржника перебуває в заставі.

Отже, судами не було перевірено
правомірність рішення комітету
кредиторів про можливість створення
фонду для оплати послуг, відшкодування
витрат та виплати додаткової
винагороди арбітражному керуючому
Капінус А.А. виключно за рахунок
коштів, які надходять на депозит
нотаріуса від продажу майна банкрута,
що перебуває у заставі банків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.49 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", до
задоволення вимог кредиторів із
коштів, внесених на депозит
нотаріальної контори або приватного
нотаріуса, відшкодовуються витрати,
пов'язані з провадженням у справі про
банкрутство громадянина-підприємця і
виконанням постанови господарського
суду про визнання
громадянина-підприємця банкрутом.

Затверджуючи рішення комітету
кредиторів щодо здійснення оплати
послуг ліквідатора, відшкодування
витрат ліквідатора та оплату
додаткової винагороди ліквідатора
(арбітражного керуючого) Капінуса А.А.,
в повному обсязі позачергово за
рахунок коштів, які надходять на
депозит, судами передніх інстанцій не
враховано, що додаткової винагорода
арбітражного керуючого не відноситься
до витрат, пов'язаних з провадженням у
справі про банкрутство.

Таким чином, задовольняючи клопотання
ліквідатора, судами попередніх
інстанцій не були враховані норми ст.
ст. 47-49, 31 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
не було з'ясовано, чим саме
обґрунтована необхідність та
можливість встановлення арбітражному
керуючому додаткової винагороди та її
розмір, не з'ясований порядок
формування фонду оплати послуг,
відшкодування витрат та виплати
додаткової винагороди арбітражному
керуючому, а також не перевірено
відповідність вимогам закону
прийнятих комітетом кредиторів рішень
щодо встановлення арбітражному
керуючому додаткової винагороди та
створення фонду для оплати послуг,
відшкодування витрат та виплати
додаткової винагороди арбітражному
керуючому.

З огляду на зазначене, враховуючи межі
перегляду справи в суді касаційної
інстанції, закріплені в ст.ст. 1115, 1117 ГПК
України, колегія суддів дійшла
висновку про необхідність скасування
оскаржуваних судових рішень з
направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи суду слід
врахувати вище викладене, більш повно
та всебічно перевірити дійсні
обставини справи, дати належну оцінку
зібраним по справі доказам, доводам та
запереченням сторін та учасників
провадження у даній справі і в
залежності від встановленого та вимог
закону постановити законне та
обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В :

Касаційні скарги Публічного
акціонерного товариства "УкрСиббанк"
та Публічного акціонерного товариства
"Укрсоцбанк" задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 19.11.2013р. та
ухвалу господарського суду
Миколаївської області від 03.10.2013р. по
справі №5016/343/2012(11/10) скасувати.

Справу №5016/343/2012(11/10) направити на новий
розгляд до господарського суду
Миколаївської області.

Головуючий: Панова І.Ю. Судді:Білошкап
О.В. Погребняк В.Я.