ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.03.2014
Справа № 905/837/14

Господарський суд Донецької області у
складі головуючого судді Уханьової
О.О., при секретарі судового засідання
Андрєєвої М.А., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
матеріали справи:

за позовом - Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Райффайзен

Банк Аваль" в особі
Донецької обласної дирекції
Публічного

акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" м.
Донецьк

до відповідача - Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3

м. Донецьк

про стягнення 47867,80грн.,

за участю представників сторін:

від позивача - Куров В.Г. - довіреність
№227/12/04-Н,

від відповідача - не явився.

СУТЬ
СПРАВИ:

07.02.2014р. ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" м.
Київ в особі Донецької обласної
дирекції ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" м.
Донецьк (далі - позивач) звернулось до
господарського суду з позовом про
стягнення з Фізичної особи підприємця
ОСОБА_3 м. Донецьк заборгованості за
кредитним договором у розмірі 47867,80грн.,
з яких: 43141,03грн. - заборгованість за
кредитом, 4392,25грн. - заборгованість по
сплаті відсотків, 334,52грн. - пеня за
невчасну сплату кредиту та відсотків
(231,23грн. - пеня за кредитом, 103,29грн. -
пеня за відсотками).

В підтвердження позовних вимог надав
копії кредитного договору №Р5-В25/36-2 від
25.01.2013р. з додатком №1 від 25.01.2013р.,
вимоги №114-24-0-4/4534 від 11.12.2013р. про
дострокове виконання грошових
зобов'язань за кредитним договором
№Р5-В25/36-2 від 25.01.2013р. з доказами
направлення.

19.02.2014р. позивачем надані письмові
пояснення по справі та виписки по
рахункам, які залучені до матеріалів
справи.

Відповідач не скористався своїм
законним правом на участь в судовому
засіданні, про причину неявки не
повідомив, додаткових документів до
матеріалів справи не надав.

Відповідно до правової позиції,
викладеної у постанові пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК.

У разі присутності сторони або іншого
учасника судового процесу в судовому
засіданні протокол судового засідання,
в якому відображені відомості про явку
сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1
ГПК), є належним підтвердженням
повідомлення такої сторони (іншого
учасника судового процесу) про час і
місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Приймаючи до уваги, що ухвали
господарського суду направлялись
відповідачу за належною адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців згідно витягу серії
АД №061848 станом на 14.02.2014р., він
вважається належним чином
повідомленим про час і місце розгляду
судом справи.

Господарський суд вирішує спір по суті
без явки представників відповідача на
підставі ст.75 ГПК України за наявними в
матеріалах справи документами,
оскільки вони є достатніми для
вирішення спору.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом позову є стягнення з
відповідача 47867,80грн., з яких: 43141,03грн. -
заборгованість за кредитом, 4392,25грн. -
заборгованість по сплаті відсотків,
334,52грн. - пеня за невчасну сплату
кредиту та відсотків (231,23грн. - пеня за
кредитом, 103,29грн. - пеня за відсотками).

Підставою звернення є неналежне
виконання відповідачем умов
кредитного договору №Р5-В25/36-2 від
25.01.2013р.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Господарського
кодексу України відносини
підприємства з іншими підприємствами,
організаціями, громадянами в усіх
сферах господарської діяльності,
виконуються на підставі договорів.

З матеріалів справи вбачається, що
25.01.2013р. ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"
(далі - банк, кредитор) та ФОП ОСОБА_3
підписали договір №Р5-В25/36-2, який за
своєю правовою природою є кредитним
договором, правовідносини за яким
регулюються розділом 2 глави 71
Цивільного кодексу України "Позика.
Кредит. Банківський вклад", параграфом 1
глави 35 Господарського кодексу
України, Законами України "Про банки і
банківську діяльність", "Про фінансові
послуги та державне регулювання ринків
фінансових послуг" та іншими
нормативно-правовими актами.

Істотними умовами у кредитному
договорі є мета, сума і строк кредиту,
умови і порядок його видачі та
погашення, види забезпечення
зобов'язань позичальника, відсоткові
ставки, порядок плати за кредит,
обов'язки, права і відповідальність
сторін щодо видачі та погашення
кредиту (ч.2 ст.345 ГК України).

Відповідно до умов цього договору
кредитор надає позичальнику кредит у
вигляді невідновлювальної кредитної
лінії з кредитним лімітом 56465,99грн. для
погашення заборгованості за
додатковим договором №1 до договору
карткового банківського рахунку
№011/0036/52280 від 20.12.2011р. про встановлення
кредитної лінії, а саме в сумі 52000,00грн.,
з кінцевим терміном погашення кредиту
позичальником - 28.01.2015р.

Плата за користування кредитом
розраховується на основі фіксованої
процентної ставки в розмірі 24% річних,
яку позичальник зобов'язаний
сплачувати кредитору протягом всього
строку фактичного користування
кредитом.

Періодичність нарахування процентів
за кредитом визначається на підставі
внутрішніх положень кредитора, але не
рідше одного разу на місяць, виходячи з
фактичної кількості днів у місяці та
році. Проценти нараховуються на
залишок основної заборгованості
позичальника за кредитом протягом
всього строку користування кредитом.
При розрахунку процентів враховується
день видачі кредиту, останній день
строку користування кредитом не
враховується (п.2.4. договору).

Статтею 7 цього договору сторонами
встановлений порядок погашення
кредиту, процентів та інших платежів,
яким передбачено, що позичальник
зобов'язаний виконати зобов'язання за
цим договором (в т.ч. здійснити
погашення кредиту, сплатити проценти,
комісії, пеню, штрафи та інші платежі) в
порядку, визначеному цим договором, не
пізніше кінцевого терміну погашення
кредиту. Позичальник здійснює
погашення нарахованих процентів та
частини кредиту щомісячними
ануїтетними (однаковими; ануїтетний
платіж включає в себе погашення
частини основної суми кредиту та
процентів за його користування)
платежами, розміри та строки яких
визначаються графіком (додаток №1 до
цього договору), починаючи з місяця,
наступного за місяцем, в якому було
здійснено видачу кредитних коштів.

У разі настання обставин дефолту або
випадку дестабілізації ринку, кредитор
має право на власний розсуд без
необхідності укладення будь-яких
додаткових угод (договорів) вжити один
або декілька заходів, зокрема, вимагати
дострокового повного/часткового
виконання позичальником зобов'язань за
цим договором (п.12.1, пп.12.1.2. договору).
Відповідно до п.12.2. договору кредитор
може скористатись цим правом, в тому
числі, у зв'язку з порушенням
позичальником строків виконання
грошових зобов'язань, передбачених цим
договором (п.12.2.7. договору). Разом з тим,
у випадку, якщо в письмовому
повідомленні зазначається про рішення
кредитора скористатися правами,
передбаченими пунктом 12.1.2. пункту 12.1.
цього договору, вважається, що строк
виконання грошових зобов'язань
позичальника настав з дати прийняття
кредитором відповідного рішення,
позичальник повинен здійснити
виконання зазначених кредитором у
такому повідомленні зобов'язань
негайно, але не пізніше 30-го
календарного дня з дня направлення
кредитором позичальнику відповідного
повідомлення (п.12.3.2 договору).

За кожен календарний день прострочення
виконання будь-яких грошових
зобов'язань за цим договором
позичальник сплачує кредитору пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла в
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченого платежу. Розрахунок
пені здійснюється починаючи з
наступного календарного дня після
дати, коли відповідне грошове
зобов'язання мало бути виконаним, і по
день виконання позичальником
простроченого зобов'язання включно.
Пеня підлягає сплаті протягом п'яти
банківських днів з дати отримання
відповідної письмової вимоги
кредитора на зазначені в цій вимозі
рахунки. Сплата пені не звільняє
позичальника від виконання
простроченого грошового зобов'язання
(п.17.3. договору).

Цей договір вступає в силу з моменту
його підписання сторонами і скріплення
печатками (а в разі, якщо фізична
особа-підприємець працює без печатки,
тільки печаткою кредитора) і діє до
повного виконання ними прийнятих
відповідно до цього договору та
договорів зобов'язань (п.18.1 договору).

Господарський суд, дослідивши умови
договору, робить висновок, що сторонами
в даному кредитному договорі
погоджені всі істотні умови, відсутні
докази визнання його недійсним, тому
зазначений договір є укладеним та
обов'язковим для виконання сторонами.

За умовами ст.193 Господарського кодексу
України (далі - ГК України) суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ст.ст.525-526 Цивільного
Кодексу України (далі - ЦК України)
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Матеріалами справи доведено, що банком
належним чином виконані умови договору
щодо надання кредитних коштів, що
підтверджено відповідною випискою з
банківського рахунку, яка наявна в
матеріалах справи та представником
позивача в судовому засіданні.

Відповідно до ч.3 ст. 1049 ЦК України
позика вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Сторонами у договорі узгоджено, що дата
остаточного погашення кредиту - 28.01.2015р.
Проте, як зазначалось вище, відповідно
до п.12.1.2. кредитор має право вимагати
дострокового повного/часткового
виконання позичальником зобов'язань за
цим договором, у зв'язку з порушенням
позичальником строків виконання
грошових зобов'язань, передбачених цим
договором.

Всупереч приписам закону та умовам
договору, позичальник взяті на себе
зобов'язання належним чином не
виконував, отримані кошти у
встановлені строки не повертав, плату
за кредит своєчасно та в повному обсязі
не сплачував, у зв'язку з чим банк
звернувся до нього з вимогою №114-24-0-4/4534
від 11.12.2013р. (яка з доказами направлення
наявна в матеріалах справи), в якій
повідомив про загальну суму
заборгованості за кредитним договором,
вимагав повернути всі отримані в межах
кредитного договору суми кредиту,
сплатити проценти за користування ним.
Враховуючи той факт, що відповідач
заборгованість за кредитним договором
№Р5-В25/36-2 від 25.01.2013р. у розмірі 47867,80грн.
так і не сплатив, позивач звернувся до
суду з вимогою про стягнення з
відповідача цієї суми заборгованості.

З наданої позивачем на вимогу суду
банківської виписки вбачається, що
заборгованість відповідача за
основною сумою кредиту на час
винесення рішення по справі дійсно
(фактично) становить 43141,03грн.

Враховуючи вищезазначене,
господарський суд задовольняє вимогу
позивача щодо стягнення з відповідача
заборгованості за основною сумою
кредиту в розмірі 43141,03грн.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача 4392,25грн. заборгованості по
відсоткам за період з 29.01.2013р. по 01.11.2013р.

Позивач під час розгляду справи по суті
надав документи (виписки з відповідних
рахунків), з яких вбачається, що
заборгованість за нарахованими
процентами фактично (дійсно) становить
4392,25грн., при цьому останній раз
відповідачем сплачені відсотки
27.06.2013р., що свідчить про наявність
заборгованості за відсотками, що
виникла вже після останньої оплати,
тобто з липня 2013р., а не з 29.01.2013р. як
зазначає позивач в позові.

Враховуючи вищевикладене та беручи до
уваги, що вимоги позивача про стягнення
заборгованості по процентам
відповідно умов до кредитного договору
є правомірними, доведеними належним
чином та підтверджені матеріалами
справи, вони є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги позивача про
стягнення з відповідача 231,23грн. пені за
порушення строків сплати
заборгованості за кредитом за період з
01.06.2013р. по 01.12.2013р. та пені за порушення
строків сплати відсотків у розмірі
103,29грн. за період з 01.02.2013р. по 01.11.2013р. (з
урахуванням часткових оплат за кожен
місяць окремо), господарський суд
виходить з наступного:

Відповідно до ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватись, в тому числі
неустойкою. Відповідно до ст. 549 ЦК
України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно з ч.ч.1-3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

За приписами ч.6 ст.232 Господарського
кодексу України, нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Як вже зазначалось, умовами договору
передбачено, що за кожен календарний
день прострочення виконання будь-яких
грошових зобов'язань за цим договором
позичальник сплачує кредитору пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла в
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченого платежу. Розрахунок
пені здійснюється починаючи з
наступного календарного дня після
дати, коли відповідне грошове
зобов'язання мало бути виконаним, і по
день виконання позичальником
простроченого зобов'язання включно.
Пеня підлягає сплаті протягом п'яти
банківських днів з дати отримання
відповідної письмової вимоги
кредитора на зазначені в цій вимозі
рахунки. Сплата пені не звільняє
позичальника від виконання
простроченого грошового зобов'язання
(п.17.3. договору).

Господарський суд, перевіривши надані
позивачем розрахунки, дійшов висновку
про задоволення цієї вимоги в повному
обсязі, оскільки розрахунок здійснений
з дотриманням вимог діючого
законодавства.

Враховуючи, що вимоги позивача
задоволені в повному обсязі, спір виник
з вини відповідача, на останнього
покладається сплачений позивачем
судовий збір відповідно до ст.49 ГПК
України.

На підставі гл. 48,49,71 Цивільного кодексу
України, гл. 35,ст.67,193 Господарського
кодексу України, ст.ст.33,43,49,82,82-1,84,85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позов Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Райффайзен Банк Аваль" в особі
Донецької обласної дирекції
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" м. Донецьк до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 м.
Донецьк про стягнення 47867,80грн. в
повному обсязі.

Стягнути з Фізичної особи підприємця
ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" (01011, м. Київ, вул.
Лєскова, 9, ) в особі
Донецької обласної дирекції
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" (83086, м. Донецьк,
вул. Ф.Зайцева, 46-В, ) 43141,03грн.
заборгованості за кредитом, 4392,25грн.
заборгованості по сплаті відсотків,
231,23грн. пені за порушення строків
сплати заборгованості за кредитом,
103,29грн. пені за порушення строків
сплати відсотків, 1827,00грн. судового
збору.

Повний текст рішення підписаний
11.03.2014р.

Суддя
О.О. Уханьова