ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 лютого 2014 року Справа № 5002-35/3819-2009
Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіМалетича
М.М.,суддів:Козир Т.П., Кота О.В., Могил
С.К., Шевчук С.Р.,розглянувши
заявуВиробничого кооперативу "СКІФ -
88"про перегляд Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 07.11.2013у
справі№ 5002-35/3819-2009за позовомПрокурора
Київського району міста Сімферополя в
інтересах держави в особі
Сімферопольської міської
радидоОрендного підприємства
"Виробничо-технічний комбінат
об'єднання "Кримсервіс"прозвільнення
самовільно зайнятої земельної
ділянкиза позовом третьої особи, яка
заявляє самостійні вимоги на предмет
спору Виробничого кооперативу
"СКІФ-88"до1. Орендного підприємства
"Виробничо-технічний комбінат
об'єднання "Кримсервіс" ; 2.
Сімферопольської міської ради,треті
особи:1. Фонд майна Автономної
Республіки Крим 2. Верховна Рада
Автономної Республіки Крим 3. Кримське
республіканське підприємство
"Сімферопольське міжміське бюро
реєстрації і технічної інвентаризації"
4. Інспекція Державного
архітектурно-будівельного контролю в
АР Крим 5. Приватне підприємство "Шарм
плюс"проприведення земельної ділянки у
придатний для користування стан шляхом
знесення самочинно зведених будівель,
споруд,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду
Автономної Республіки Крим від 12.02.2013 у
справі № 5002-35/3819-2009 у позові прокурора
Київського району міста Сімферополя та
у позові третьої особи, яка заявляє
самостійні вимоги на предмет спору -
Виробничого кооперативу "СКІФ-88"
відмовлено.

Постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від
25.07.2013 рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим від 12.02.2013
скасовано в частині відмови в
задоволенні позову прокурора
Київського району міста Сімферополя в
інтересах держави в особі
Сімферопольської міської ради;
прийнято в цій частині нове рішення,
яким позов прокурора Київського району
міста Сімферополя в інтересах держави
в особі Сімферопольської міської ради
задоволено, зобов'язано відповідача
привести земельну ділянку площею 1,3953
га, розташовану по вул. Ж.Дерюгіної, 15 в
м. Сімферополі, у придатний для
використання стан, шляхом знесення за
власний кошт зведених будівель: літери
"склад - Т, склад - Ц, адміністративна
будівля - Х, навіс - Ш, деревообробний
цех - Ф, прибудови - Ф1, Ф2, Ф3, Ф4"; рішення
господарського суду Автономної
республіки Крим від 12.02.2013 в частині
відмови в позові третьої особи
залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 07.11.2013 у даній справі
постанову Севастопольського
апеляційного господарського суду від
25.07.2013 скасовано в частині задоволення
позову прокурора Київського району
міста Сімферополя в інтересах держави
в особі Сімферопольської міської ради
і в цій частині залишено без змін
рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим від 12.02.2013; в
іншій частині постанову
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 25.07.2013 залишено
без змін.

Виробничий кооператив "СКІФ - 88"
звернувся із заявою про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого господарського суду України від
07.11.2013 у справі № 5002-35/3819-2009, у якій
просить указану постанову скасувати та
залишити в силі постанову
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 25.07.2013.

Заяву, з посиланням на постанови Вищого
господарського суду України від 11.11.2009
у справі № 16/14-09, від 01.09.2011 у справі №
2-3/5633-2009, від 14.06.2011 у справі № 2-3/1210-2010,
від 06.08.2008 у справі № 2-13/9558-2007 та на
постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 25.04.2012 у справі № 2а-10013/10/10/0170,
мотивовано неоднаковим застосуванням
судами одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 16.01.2014 у справі №
5002-35/3819-2009 заявнику було надано строк до
07.02.2014 для усунення недоліків,
допущених при оформленні заяви про
перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого господарського суду
України від 07.11.2013, а саме, подати суду
документи, що посвідчують посадове
становище голови кооперативу.

Заявником усунуто зазначені у вказаній
ухвалі недоліки у встановлений строк.

Відповідно до частини третьої статті
11120 Господарського процесуального
кодексу України (далі - ГПК України) у
разі якщо заявник усунув недоліки
заяви в установлений строк, вона
вважається поданою в день первинного
її подання до Вищого господарського
суду України.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, колегія суддів
вважає необхідним відмовити в допуску
справи до провадження Верховного Суду
України з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 11116 ГПК України заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана на підставі
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права,
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень (пункт 1 частини першої статті
11116 ГПК України) матиме місце в разі,
коли суд (суди) касаційної інстанції у
розгляді двох чи більше справ за
подібних предмета і підстав позову,
змісту позовних вимог та встановлених
судом фактичних обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків,
покладених в основу цих судових рішень.

У постанові від 07.11.2013 у справі №
5002-35/3819-2009, про перегляд якої просить
заявник, Вищий господарський суд
України погодився з висновками суду
першої інстанції щодо відсутності
правових підстав для задоволення
позовів прокурора Київського району
міста Сімферополя в інтересах держави
в особі Сімферопольської міської ради
та третьої особи з самостійними
вимогами про приведення земельної
ділянки у придатний для користування
стан шляхом знесення самочинно
зведених будівель, споруд, виходячи із
встановлених судом обставин справи про
те, що: спірне майно передане
відповідачу в оренду; відповідач
користується часткою майна, яке є
майном, що належить Автономній
Республіці Крим; спірні будівлі, про
знесення яких заявлені вимоги до
відповідача, не входять до складу
будівель і споруд колишнього ДКВО
"Побутсервіс", які придбані у власність
Виробничим кооперативом "Скіф-88" та
Приватним підприємством "Шарм плюс", що
свідчить про те, що відповідач є
належним користувачем нерухомого
майна, про знесення якого заявлені
вимоги; відповідач не є таким, що
самовільно зайняв земельну ділянку, а
пошкодження або знищення будівель є
порушенням прав Автономної Республіки
Крим як власника цього майна.

Водночас у постанові від 11.11.2009 у справі
№ 16/14-09 суд касаційної інстанції
погодився з висновками апеляційного
господарського суду щодо задоволення
позову про повернення самовільно
зайнятої земельної ділянки, виходячи
із встановлених судом обставин справи
про те, що користування відповідачем як
правонаступником Приватного
підприємства "Саланг" торгівельним
майданчиком завершилось у березні 2003
року, проте, відповідач продовжує
використовувати земельну ділянку, щодо
якої виник спір, під розміщення
торгівельного майданчика, без
правовстановлюючих документів на неї,
тобто самовільно.

Таким чином, зазначені судові рішення
не підтверджують доводів заявника щодо
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах, а свідчать лише про
наявність у згаданих справах різних
обставин, залежно від яких суд
касаційної інстанції дійшов
відповідних правових висновків.

Постанови Вищого господарського суду
України від 01.09.2011 у справі №
2-3/5633-2009, від 14.06.2011 у справі № 2-3/1210-2010 та
від 06.08.2008 у справі № 2-13/9558-2007 не можуть
бути доказами неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права з огляду на
відмінність предметів і підстав
позовів у вказаних справах у
порівнянні зі справою, про перегляд
постанови в якій подано заяву, що
виключає подібність правовідносин у
розумінні статті 11116 ГПК України. Так, у
справі № 5002-35/3819-2009 заявлено позов (з
урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог) про зобов'язання
відповідача привести земельну ділянку
у придатний для використання стан
шляхом знесення за власний кошт
зведених будівель та за позовом
третьої особи з самостійними вимогами
про приведення земельної ділянки у
придатний для користування стан шляхом
знесення самочинно зведених будівель,
споруд, тоді як у справі № 2-3/5633-2009
предметом позову є зобов'язання внести
зміни до договору оренди державного
майна, у справі № 2-3/1210-2010 предметом
позову є спонукання Фонду майна
Автономної Республіки Крим виконати
свій наказ та про спонукання здійснити
приватизацію майна, що належить
Автономній Республіці Крим та підлягає
приватизації шляхом викупу орендним
підприємством, у справі № 2-13/9558-2007
предметом позову є спонукання до
укладення договору.

Крім того, колегією суддів не
приймається до уваги в якості доказу
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції норм
матеріального права постанова
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 25.04.2012 у
справі № 2а-10013/10/10/0170, на яку
посилається заявник, оскільки до
судових рішень, на які у відповідній
заяві може бути здійснено посилання на
підтвердження підстави, встановленої
пунктом 1 частини першої статті 11116 ГПК
України, не належать судові рішення
судів апеляційних інстанцій.

За таких обставин відсутні підстави
для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

У Х В А Л И В:

Відмовити Виробничому кооперативу
"СКІФ - 88" у допуску справи № 5002-35/3819-2009
до провадження Верховного Суду
України.

Головуючий суддя М. Малетич Судді Т.
Козир О. Кот С. Могил С. Шевчук