ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"04" березня 2014 р.Справа № 922/27/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання
Дородіної І.А.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України", м. Київ
до Публічного акціонерного товариства
"Харківгаз", м. Харків про стягнення
329504,87 грн. за участю представників
сторін:

позивача - Ященко Р.Ю., довіреність № 14-51
від 22.03.2013 року;

відповідача - Василенко Г.В.,
довіреність № 3926 від 26.12.2013 року;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" звернулось до
господарського суду Харківської
області з позовною заявою, в якій
просить стягнути з Публічного
акціонерного товариства "Харківгаз"
суму основного боргу у розмірі 0,95 грн.,
пеню у розмірі 272103,80 грн., 3% річних у
розмірі 54420,72 грн., інфляційних витрат у
розмірі 2979,40 грн. Позовні вимоги
позивач обгрунтовує невиконанням
відповідачем взятих на себе
зобов'язань за Договором №12/2008-ВТВ на
купівлю-продаж природного газу від 09
квітня 2012 року. Витрати по сплаті
судового збору у розмірі 6591,00 грн.
позивач просить покласти на
відповідача.

05 лютого 2014 року від відповідача
надійшло клопотання за вх. № 3925, в якому
позивач просить припинити провадження
у справі у зв'язку з відсутністю
предмету спору, оскільки між сторонами
було підписано додаткову угоду від
26.01.2014 року №3 до Договору
купівлі-продажу природного газу №
12/2008-ВТВ від 09.04.2012 року щодо
продовження термінів остаточного
розрахунку за фактично переданий газ
до 31.01.2014 року. Надане клопотання
долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 04 березня 2014 року
представник відповідача просить
задовольнити клопотання про
припинення розгляду справи.

Представник позивача у судовому
засіданні 04 березня 2014 року не
заперечує проти задоволення
клопотання.

Розглянувши матеріали справи, повно та
всебічно дослідивши обставини та
докази на їх підтвердження, вислухавши
уповноважених представників сторін,
судом встановлено наступне.

09 квітня 2012 року між Національною
акціонерною компанією "Нафтогаз
України" (продавець) та Публічним
акціонерним товариством "Харківгаз"
(покупець) був укладений договір №
10/2008-ВТВ купівлі-продажу природного
газу (далі - Договір).

Статтею 265 Господарського кодексу
України встановлено, що за договором
поставки одна сторона - постачальник,
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки другій стороні -
покупцеві, товар, а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
і сплатити за нього певну грошову суму.
Договір укладається на розсуд сторін.

Відповідно до п. 1.1. Договору, Продавець
зобов'язався передати у власність
Покупцю 2012 році природний газ, а
Покупець зобов'язується приймати та
оплатити газ на умовах цього Договору.

Відповідно до п. 1.2. Договору, газ, що
продається за цим Договором,
використовується Покупцем виключно
для виробничо-технологічних витрат та
нормованих втрат Покупця.

Відповідно до п. 2.1. Договору (в редакції
Додаткової угоди № 2 до Договору від
06.07.2012 року), Продавець передає
Покупцеві у період з січня 2012 року по 31
грудня 2012 року газ в обсязі до 8604.800 тис.
куб.м., у тому числі по місяцях
кварталів.

Відповідно до п. 3.1. Договору, Продавець
передає Покупцеві імпортований газ (за
кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезеного
на митну територію України ПАТ
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України") - на
газорозподільних станціях (ГРС) ДК
"Укртрансгаз". Право власності на газ
переходить від Продавця до Покупця в
пунктах приймання-передачі. Після
переходу права власності на газ
Покупець несе всі ризики і приймає на
себе відповідальність, пов'язану з
правом власності на газ.

Відповідно до п. 3.2 Договору, Покупець
до 20 числа місяця, що передує місяцю
поставки газу, надає Продавцю належним
чином оформлену заявку, яку після
затвердження Продавцем до 25 числа
місяця, що передує звітньому, надає її
оператору єдиної газотранспортної
системи України для включення до
планового розподілу газу на
відповідний місяць поставки.

Відповідно до п. 3.6. Договору,
приймання-передача газу, переданого
Продавцем Покупцеві у відповідному
місяці продажу, оформлюється актом
приймання-передачі газу.

Відповідно до п. 3.7. Договору, не пізніше
5-го числа місяця, наступного за місяцем
продажу газу, Покупець зобов'язується
надати Продавцеві підписані та
скріплені печатками Покупця та
газорозподільного (газотранспортного)
підприємства три примірники акта
приймання-передачі газу, у якому
зазначаються фактичні обсяги
використання газу, його фактична ціна
та вартість. Продавець не пізніше 8-го
числа зобов'язується повернути
Покупцеві та газорозподільному
(газотранспортному) підприємству по
одному примірнику оригіналу акта,
підписаний уповноваженим
представником та скріплений печаткою,
або надати в письмовій формі
мотивовану відмову від підписання
акта. Акти є підставою для остаточних
розрахунків між сторонами.

На виконання умов Договору позивач
поставив протягом березня-травня 2012
року, а відповідач прийняв природний
газ обсягом 7317,629 тис. куб. м. на загальну
суму 26252122,46 грн., що підтверджується
актами приймання-передачі природного
газу від 31.03.2012 року, 30.04.2012 року, 31.05.2012
року.

Відповідно до п. 6.1. Договору, оплата за
газ здійснюється Покупцем виключно
грошовими коштами шляхом 100% поточної
оплати протягом місяця поставки газу.

Відповідно до п. 6.2 Договору, оплата за
газ здійснюється з поточного рахунку
Покупця на поточний рахунок Продавця
та зараховується як оплата за газ.
Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 20-го
числа місяця наступного за місяцем
поставки газу.

Відповідно до п. 7.2 Договору, у разі
невиконання Покупцем умов пунктів 6.1.,
6.2 цього Договору він у безспірному
порядку зобов'язується сплатити
Продавцю крім суми заборгованості пеню
у розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення платежу.

Однак, як свідчать матеріали справи,
відповідач зобов'язання за Договором
виконав частково, а саме розрахувався з
позивачем на суму 26252121,51 грн. Внаслідок
чого заборгованість відповідача перед
позивачем склала 0,95 грн.

Таким чином, на підставі вказаного,
позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача суми основного
боргу у розмірі 0,95 грн., пені у розмірі
272103,80 грн., 3% річних у розмірі 54420,72 грн.,
інфляційних витрат у розмірі 2979,40 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, вже
після звернення позивача з позовною
заявою до господарського суду
Харківської області відповідачем було
перераховано позивачу суму основного
боргу у розмірі 0,95 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 9957 від 16 січня 2014 року. Вказане
свідчить про відсутність на
сьогоднішній день основної
заборгованості відповідача перед
позивачем.

Також до матеріалів справи надана
Додаткова угода № 3 до Договору
купівлі-продажу природного газу №
12/2008-ВТВ від 09.04.2012 року, яка була
укладена після подачі позову до суду, а
саме 26.01.2014 року. Відповідно до даної
угоди, абзац 2 п. 6.2. статті 6 "Порядок та
умови проведення розрахунків"
викладено у наступній редакції:
"Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ за Договором
здійснюється до 31.01.2014 року".

Вказане вище на думку суду свідчить
про відсутність предмету спору.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить із
наступного.

Відповідно до п.1.1 частини 1 статті 80
Господарського процесуального кодексу
України у разі відсутності предмету
спору господарський суд припиняє
провадження у справі.

При цьому, судом враховано п. 4
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", що припинення
провадження у справі - це форма
закінчення розгляду господарської
справи без прийняття судового рішення
у зв'язку з виявленням після порушення
провадження у справі обставин, з якими
закон пов'язує неможливість судового
розгляду справи.

Господарський суд припиняє
провадження у справі, у зв'язку з
відсутністю предмета спору (пункт 1-1
частини першої статті 80 ГПК України),
зокрема, у випадку припинення
існування предмета спору (наприклад,
сплата суми боргу, знищення спірного
майна, скасування оспорюваного акта
державного чи іншого органу тощо), якщо
між сторонами, у зв'язку з цим не
залишилося неврегульованих питань.

Враховуючи те, що відповідачем було
сплачено основну заборгованість в
повному обсязі, а також беручи до уваги
укладену між сторонами Додаткову
угоду, всебічно та повно дослідивши
надані відповідачем докази, суд
прийшов до висновку, що провадження у
справі № 922/27/14 підлягає припиненню на
підставі ч.1 п. 1.1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України за
відсутністю предмета спору.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 6 Закону
України «Про судовий збір» розподіл
судового збору між сторонами та
перевірка повноти сплати судового
збору здійснюються відповідно до
процесуального законодавства.

Згідно положень процесуального закону,
повернення судових витрат у випадку
припинення провадження у справі (ст. 80
ГПК України), можливе саме у випадку
коли спір не підлягає вирішенню в
господарських судах України, оскільки
в такому випадку відсутній об'єкт
справляння судового збору згідно вимог
закону.

У всіх інших випадках застосування
статті 80 ГПК України, суд має вирішити
питання про розподіл між сторонами
господарських витрат, тобто про
покладення таких витрат або на
позивача, або на відповідача у справі.

Відповідно до ч. 2 статті 49 ГПК України,
якщо спір виник внаслідок неправильних
дій сторони, господарський суд має
право покласти на неї судовий збір
незалежно від результатів вирішення
спору.

Згідно з п. 4.7 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.03.2013
р. № 7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України», що в
разі коли спір виник внаслідок
неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору. Зазначена
норма виступає процесуальною санкцією,
яка застосовується господарським
судом незалежно від того, чи заявлялося
відповідне клопотання заінтересованою
стороною. Зокрема, якщо зменшення
позивачем розміру позовних вимог
пов'язане з частковим визнанням та
задоволенням позову відповідачем
після подання позову, то судовий збір у
відповідній частині покладається на
відповідача.

Отже, якщо наслідком припинення
провадження у справі стали дії
відповідача (сплата боргу після
звернення позивача з позовом до суду),
здійснені судові витрати покладаються
на нього.

Як вбачається з наданих сторонами
документів, спір між сторонами було
врегульовано внаслідок сплати
відповідачем боргу та укладанням
сторонами Додаткової угоди, проте і
виник він внаслідок неправильних дій,
оскільки останнє перерахування
заборгованості було здійснено 16 січня
2014 року у розмірі 0,95 грн. відповідно до
платіжного доручення № 9957, а Додаткова
угода № 3 до Договору купівлі-продажу
природного газу № 12/2008-ВТВ від 09.04.2012
року була укладена 26.01.2014 року, тобто
після порушення провадження у справі.

Враховуючи це та відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати у відповідній
частині покладаються на відповідача .

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 22, 49, ч.1. п.1.1 ст.80, ст.86
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 922/27/14припинити .

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Харківгаз" (61109, м. Харків,
вул. Безлюдівська, 1, , п/р
4001 в ПАТ "КБ Надра" м. Київ, МФО 380764)
на користь Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ,
вул. Б. Хмельницького, 6, р/р 09 в ГОУ
"Промінвест банку України", МФО 300012, ) - 6591,00 грн. судових витрат.

Суддя В.В. Суслова

справа № 922/27/14