ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2014 року
Справа №904/10113/13

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М.-
доповідача,

суддів: Верхогляд Т.А., Тищик І.В.,

при секретарі судового засідання:
Гаврилові О.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Черненко Т.М. представник,
довіреність №б/н від 24.02.14;

від позивача: Товстой К.А. представник,
довіреність б/н від 24.02.14.

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
"Науково-виробниче об'єднання
"ТРАНСАВТОМАТИКА" на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 30.01.2014 року у справі
№904/10113/13

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "ПС груп", м.
Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
об'єднання "ТРАНСАВТОМАТИКА", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 184 674, 85 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 30.01.2014
року у справі №904/10113/13 (суддя Васильєв
О.Ю.) позовні вимоги задоволені.

Стягнуто з товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
об'єднання "ТРАНСАВТОМАТИКА" на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "ПС груп": 172 414,56 грн. -
заборгованості; 12 260,29 грн. - пені та 3 693,50
грн. - витрат на сплату судового збору.

Рішення мотивовано тим, що відповідач
визнав наявність заборгованості перед
позивачем у розмірі 471 027,21 грн., без
заперечень підписав відповідний акт
звірки взаєморозрахунків станом на
18.01.2013 року. Позивач, на підставі п. 7.5
Договору, нарахував 12 260,29 грн. пені.
Оскільки частина заборгованості
сплачена, то такі дії сторін свідчать
про переривання перебігу строку
позовної давності щодо вимог про
стягнення з відповідача пені, тому суд
не вбачав достатньо правових підстав
для застосування позовної давності до
вимоги щодо стягнення з відповідача
пені у розмірі 12 260,29 грн. (а.с.134).

Не погодившись з рішенням
господарського суду, до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду звернувся
відповідач із апеляційною скаргою, в
якій посилається на те, що підписуючи
акт звірки від 18.01.2013 року, відповідач
визнав тільки суму основного боргу, але
не суму штрафних санкцій, і таким чином
відносно пені термін позовної давності
не був перерваний. Крім того, на думку
відповідача, судом порушено його
процесуальне право, оскільки останній
не отримував ухвали суду про
перенесення розгляду справи на іншу
дату, а саме на 30.01.2014 року.

Просить скасувати оскаржуване рішення
та прийняти нове, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити повністю.

24.02.2014 року від представника позивача
надійшов відзив на апеляційну скаргу, в
якому представник зазначає, що доводи
апеляційної скарги є безпідставними та
необґрунтованими, а рішення
господарського суду прийнято у
відповідності з нормами матеріального
і процесуального права та фактичними
обставинами справи, з достовірністю
встановленими господарським судом,
тобто з'ясованими шляхом дослідження
та оцінки судом належних і допустимих
доказів у справі.

18.03.2014 року в судовому засіданні
оголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Представники позивача в судовому
засіданні заперечували проти
задоволення вимог апеляційної скарги,
просили оскаржуване рішення залишити
без змін.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
судового розгляду справи повідомлений
належним чином, відповідно до вимог
Інструкції з діловодства в
господарських судах України,
затвердженої наказом Державної
судової адміністрації України 20.02.2013
року №28.

Відповідно до п. 3.9.1. постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року №18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» за змістом
зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Доказом такого повідомлення в разі
неповернення ухвали підприємством
зв'язку може бути й долучений до
матеріалів справи та засвідчений самим
судом витяг з офіційного сайту
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" щодо
відстеження пересилання поштових
відправлень, який містить інформацію
про отримання адресатом відповідного
поштового відправлення, або засвідчена
копія реєстру поштових відправлень
суду.

На юридичну адресу відповідача
направлялись копії ухвал суду, що
підтверджується відбитком штемпеля
канцелярії із зазначенням дати та
кількості відправлених копій (а.с.136, 153,
154). Суд вважає, що вжив усі залежні від
нього заходи для повідомлення
відповідача належним чином про розгляд
господарської справи в апеляційній
інстанції та реалізації ним права
судового захисту своїх інтересів.

Вислухавши пояснення представників
позивачів, розглянувши матеріали
справи, перевіривши доводи і давши їм
правову оцінку, апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
вимоги апеляційної скарги товариства з
обмеженою відповідальністю
"Науково-виробниче об'єднання
"ТРАНСАВТОМАТИКА" підлягають
частковому задоволенню, рішення слід
змінити.

Як вбачається з матеріалів справи,
сторони дійшли згоди щодо суми
заборгованості в розмірі 172 414,56 грн.,
яка підлягає сплаті відповідачем за
умовами укладеного між сторонами
Договору підряду №СМ-0002/12-3 від 14.03.2012
року.

На підставі п. 7.5 Договору, позивач
нарахував пеню за несвоєчасну оплату
суми основного боргу в розмірі
облікової ставки НБУ, що діяла на
період грудень 2012 року - листопад 2013
року (дванадцять місяців), що становить
12 260,29 грн. (а.с. 116), таким чином загальна
сума боргу - 184 674,85 грн.

Відповідно до п. 4.3 постанови пленуму
ВГС України від 29.05.2013 року №10 «Про
деякі питання практики застосування
позовної давності у вирішенні
господарських спорів» якщо відповідно
до чинного законодавства або договору
неустойка (пеня) підлягає стягненню за
кожний день прострочення виконання
зобов'язання, позовну давність
необхідно обчислювати щодо кожного дня
окремо за попередній рік до дня подання
позову, якщо інший період не
встановлено законом або угодою сторін.
При цьому, однак, слід мати на увазі
положення частини шостої статті 232 ГК
України, за якими нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано. Даний
шестимісячний строк не є позовною
давністю, а визначає максимальний
період часу, за який може бути
нараховано штрафні санкції (якщо інший
такий період не встановлено законом
або договором).

З метою повного, об'єктивного та
всебічного встановлення всіх обставин
у справі, дослідження належних та
допустимих доказів, апеляційний
господарський суд зобов'язав позивача
здійснити перерахунок суми пеня за
шість місяців, що становить 6 294,31 грн.
(а.с. 156).

Строк позовної давності щодо стягнення
пені не є пропущеним, оскільки вона
стягнута в межах річного терміну, за
період шість місяців.

Отже, господарський суд
Дніпропетровської області помилково
стягнув з відповідача суму пені в
розмірі 12 260,29 грн. за дванадцять
місяців, при цьому зазначивши в
мотивувальній частині рішення (а.с.134)
про відсутність правових підстав для
застосування позовної давності до
вимоги щодо стягнення з відповідача
пені, що призвело до порушення норми
матеріального права, а тому рішення
суду першої інстанції має бути змінене
в частині стягнення пені.

Згідно постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 23.03.2012
року №6 «Про судове рішення» - рішення з
господарського спору повинно
прийматись у цілковитій відповідності
з нормами матеріального та
процесуального права та фактичними
обставинами справи, з достовірністю
встановленими господарським судом,
тобто з'ясованими шляхом дослідження
та оцінки судом належних і допустимих
доказів у конкретній справі.

Керуючись ст.ст. 99, 101- 105 ГПК України суд,
-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
"Науково-виробниче об'єднання
"ТРАНСАВТОМАТИКА" на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 30.01.2014 року у справі
№904/10113/13 задовольнити частково.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 30.01.2014
року у справі №904/10113/13 змінити.

Резолютивну частину рішення викласти в
такій редакції:

«Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
об'єднання "ТРАНСАВТОМАТИКА" на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "ПС груп": 172 414,56 грн. -
заборгованості; 6 294,31 грн. - пені та 3
693,50 грн. - витрат на сплату судового
збору.

Видати відповідні накази після
набрання рішенням чинності.»

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "ПС груп" на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
об'єднання "ТРАНСАВТОМАТИКА" суму
судового збору за подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду в
розмірі 63,02 грн. (шістдесят три грн.) 02
коп.

Видачу наказу доручити господарському
суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Повний текст складений 20.03.2014 року.

Головуючий суддя
Л.М. Білецька

Суддя
Т.А. Верхогляд

Суддя
І.В. Тищик