ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

11 березня 2014 року Справа № 913/398/14

Провадження № 14/913/398/14

За позовом Спільне підприємство
"Айдар-Ан-М'ясо", с. Кам'янка
Новопсковського району Луганської
області

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "УКР ВІД БУД", смт.
Новопсков Луганської області

про стягнення 52 470 грн. 37 коп.

Суддя господарського суду Луганської
області Лісовицький Є.А.

Секретар судового засідання Липова К.С.

У засіданні брали участь:

від позивача - Клига В.П., довіреність
б/н від 13.02.2014;

від відповідача - представник не
прибув.

До початку слухання справи по суті не
заявлено вимогу про фіксування
судового процесу з допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, у зв'язку з чим відповідно до ст.
ст. 4-4, 81-1 Господарського
процесуального кодексу України таке
фіксування судом не здійснювалося.

Суть спору: Позивачем заявлено вимогу
про стягнення з Відповідача
заборгованості за Договором на
виконання підрядних робіт № 3 від 12.06.2012
у загальному розмірі 52470,37 грн., з яких:

- 49768,00 грн. - основна заборгованість, яка
виникла у зв'язку із розірванням
договору;

- 875,37 грн. - 3% річних.

Відповідач участі повноважного
представника у судовому засіданні не
забезпечив, відзив на позов не надав,
хоча неодноразово, рекомендованою
поштою повідомлявся про час і місце
розгляду справи за всіма відомими
адресами.

Справа розглядається за наявними в ній
матеріалами відповідно до ст.75 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Між замовником СП "Айдар-Ан-М'ясо" (на
далі - Позивач) та підрядником ТОВ "УКР
ВІД БУД" (далі - Відповідач) було
укладено договір №3 від 12 червня 2012
року про виконання підрядних робіт.
Пунктом 3.6. вищезазначеного договору
передбачено, що замовник має право
розірвати договір, надіславши
повідомлення підряднику у разі
прийняття рішення про припинення
Будівництва.

На підставі п. 3.6. договору Позивачем
було прийнято рішення припинити
будівництво, про що 15.06.2013 року на
адресу Відповідача направлено
лист-повідомлення в якому зазначено, що
станом на 15.06.2013 рік (дату складання
листа-повідомлення) за Відповідачем у
зв'язку з розірванням договору
виявлена і рахується заборгованість в
розмірі 49768 грн., що підтверджується
актом звірки взаємних розрахунків за
період 01.06.2011р. по 04.06.2013 р. укладеного
між Позивачем і Відповідачем за
договором №3 від 12.06.2012 р.

В зазначеному листі-повідомленні
Позивач, посилаючись ст. 530 Цивільного
кодексу України, вимагав протягом 7-ми
банківських днів з моменту отримання
даного повідомлення повернути виниклу
заборгованість в розмірі 49768 грн.

Відповідачем отримано лист, що
підтверджується відміткою у
рекомендованому повідомленні про
вручення поштового відправлення від
15.06.2013 року. Кошти не сплачені.

Позивачем заявлено вимогу про
стягнення з Відповідача - 49768,00 грн. -
основна заборгованість, 875,37 грн. - 3%
річних.

Оцінивши матеріали справи суд дійшов
висновку, що позов обґрунтований і
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Положеннями ст. 1212 ЦК України
передбачено, що особа, яка набула майно
або зберегла його у себе за рахунок
іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Зобов'язання з безпідставного набуття
або збереження майна є одним з видів
позадоговірних зобов'язань, які
регулюються положеннями глави 83
Цивільного кодексу України.

Змістом даних зобов'язань є обов'язок
особи, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
повернути це майно потерпілому. Для
застосування положень ст. 1212
Цивільного кодексу України необхідна
сукупність умов: перша - збільшення або
збереження майна однією стороною, з
одночасним зменшенням його у іншої
сторони (за рахунок іншої); друга -
відсутність для цього підстав,
встановлених законом або договором.

Таким чином, обов'язковою умовою, з якою
законодавець пов'язує виникнення
даного виду зобов'язань, є відсутність
правової підстави для набуття,
збереження майна однією особою за
рахунок іншої особи. Відсутність
правової підстави означає, що майно
набуте або збережене особою поза
підставою (юридичним фактом),
передбаченою законом, іншим правовим
актом чи правочином.

Пунктом 3.6. договору №3 від 12 червня 2012
року вищезазначеного договору
передбачено, що замовник має право
розірвати договір, надіславши
повідомлення підряднику у разі
прийняття рішення про припинення
Будівництва.

На підставі п. 3.6. договору Позивачем
було прийнято рішення припинити
будівництво, про що 15.06.2013 року на
адресу Відповідача направлено
лист-повідомлення.

У межах дії даного договору позивачем
відповідачу перераховувались кошти.
Залишок коштів, на які не виконані
роботи відповідачем, склав 49768 грн.

Таким чином, після розірвання договору
зазначені кошти є такими, що отриманні
відповідачем від позивача
безпідставно і мають бути повернуті
позивачу.

Однак, відповідач не повернув кошти ні
самостійно, ні на вимогу позивача.

За таких підстав позовні вимоги про
стягнення 49768 грн. підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позивач, посилаючись ст. 530 Цивільного
кодексу України, вимагав протягом 7-ми
банківських днів з моменту отримання
листа-повідомлення повернути виниклу
заборгованість в розмірі 49768 грн.

Відповідачем отримано лист, що
підтверджується відміткою у
рекомендованому повідомленні про
вручення поштового відправлення від
15.06.2013 року. Кошти не сплачені.

Таким чином, з 22.06.13 відповідач
прострочив повернення коштів, тобто не
виконав грошове зобов'язання.

Сума 3% за період з 22.06.2013 року по 22.01.14
складає 875 грн. 37 коп. Оскільки кошти
своєчасно сплачені не були, позовні
вимоги про стягнення 3% річних також
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові
витрати покладаються на відповідача.

З урахуванням викладеного, керуючись
ст.ст.49, 82, 84, 85 ГПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Спільного підприємства
"Айдар-Ан-М'ясо" до Товариства з
обмеженою відповідальністю "УКР ВІД
БУД" про стягнення 52470 грн. 37 коп.
задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "УКР ВІД БУД",
провулок Мельничний, буд. 1 "Л", смт.
Новопсков, Луганської області,
ідентифікаційний код 36526656 на користь
Спільного підприємства "Айдар-Ан-М'ясо",
вул. Пульного, буд. 2, с. Кам'янка,
Новопсковського району Луганської
області, ідентифікаційний код 02176016
безпідставно отримані кошти у розмірі
49768 грн., 3% річних у розмірі 875 грн. 37 коп.,
витрати на сплачений судовий збір у
розмірі 1827 грн. Наказ видати.

У судовому засіданні 11 березня 2014 року
було оголошено лише вступну і
резолютивну частину рішення. Дане
рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення місцевим господарським
судом. У разі якщо в судовому засіданні
було оголошено лише вступну та
резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 ГПК України.

Дата підписання рішення 13 березня 2014
року.

Суддя

Є.А.Лісовицький