номер провадження справи 20/14/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2014
Справа № 908/496/14

За позовом Концерну "Міські теплові
мережі" в особі філії Концерну "Міські
теплові мережі" Орджонікідзевського
району (69091, м. Запоріжжя, бул.
Гвардійський, 137, фактична адреса: 69057, м.
Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, 4)

до Житлово-будівельного кооперативу
"Будівельник-3" (69035, м. Запоріжжя, вул.
Перемоги, буд. 53)

про стягнення суми 8553,99 грн.

Суддя Гандюкова
Л.П.

Представники сторін:

Від позивача - Волошина М.В. (дов. №
803/27 від 12.02.2014 р.);

- Сахарова О.О. (дов. № 877/20-19 від 17.02.2014
р.);

Від відповідача - не з'явився

СУТНІСТЬ
СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення 9253,99 грн.
основного боргу, який виник за період з
травня по вересень 2012 р. включно на
підставі договору № 200347 від 01.09.2006 р.
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді.

Ухвалою суду від 20.02.2014 р. позовну заяву
прийнято до розгляду, порушено
провадження у справі № 908/496/14, справі
присвоєно номер провадження 20/14/14,
справу призначено до розгляду на 13.03.2014
р.

Справу розглянуто 13.03.2014 р., оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Від позивача 13.03.2014 р. надійшла заява
про зменшення позовних вимог, згідно з
якою позивач просить стягнути з
відповідача суму основного боргу в
розмірі 8553,99 грн., провадження в частині
стягнення суми 700,00 грн. припинити,
оскільки вказана сума сплачена
відповідачем. Заява прийнята судом до
розгляду в порядку ст. 22 ГПК України.

Позивач підтримує позовні вимоги,
викладені у позовній заяві з
урахуванням заяви від 13.03.2014 р. про
зменшення суми боргу та на підставі
ст.ст. 11, 15, 16, 258, 509, 526, 530, 629 ЦК України,
ст.ст. 1, 2, 193, 232, 276 ГК України, умов
договору № 200347 від 01.09.2006 р., Закону
України "Про теплопостачання" від 02.06.2005
р., Правил користування тепловою
енергією, затвердженими Постановою
Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 р.
№ 1198 просить позов задовольнити,
стягнути з відповідача основну
заборгованість в сумі 8553,99грн. за
поставлену теплову енергію в гарячій
воді по договору № 200347 за період з
травня по вересень 2012р. включно.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, письмовий відзив та
витребувані судом документи не надав.
Про час і місце розгляду справи
повідомлений належним чином. Ухвала
суду про порушення провадження у
справі та призначення судового
засідання була отримана відповідачем
28.02.2014 р., що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення (а.с. 49). Будь-яких заяв,
клопотань до суду від відповідача не
надійшло, причини неявки в судове
засідання відповідач не повідомив.

Суд визнав можливим розглянути справу
на підставі ст. 75 ГПК України у
відсутність відповідача за наявними в
ній матеріалами, оригінали яких
оглянуті в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача, суд,

ВСТАНОВИВ:

01.09.2006 р. між Концерном "Міські теплові
мережі" в особі Філії Концерну "Міські
теплові мережі" Орджонікідзевського
району (Теплопостачальна організація,
позивач у справі) та
Житлово-будівельним кооперативом
«Будівельник-3» (Споживач, відповідач у
справі) укладений договір № 200347
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді, відповідно до умов якого
позивач зобов`язався відпустити
теплову енергію в гарячій воді
споживачу, а відповідач (споживач) -
прийняти та оплатити її вартість за
діючими тарифами (цінами) в терміни та
порядку, встановленими умовами цього
договору та додатками до договору, що є
його невід'ємними частинами (п. 1.1).

Згідно з додатком № 1а до договору
теплова енергія відпускається
споживачу за адресою: м. Запоріжжя, вул.
Перемоги, 53.

Відповідно до п. 10.1 договір набуває
чинності 01 вересня 2006 р. і діє до 01
вересня 2007 р. Договір припиняє свою дію
у випадках: взаємної згоди сторін про
його припинення; прийняття
відповідного рішення господарським
судом; ліквідації однієї із сторін (п.
10.2). Згідно з п. 10.4 договір вважається
продовженим на кожний наступний рік
від дати, вказаної у п. 10.1, якщо жодна не
відбулася ні одна із обставин, вказаних
у п. 10.2.

Додатковою угодою № 5 від 15.10.2012 р.
сторони доповнили розділ 1 договору
пунктом 1.1, виклавши його в наступній
редакції: «Умови договору в частині
постачання теплової енергії
припиняють свою дію з 01.10.2012 р. Обов'язки
споживача щодо сплати спожитої
теплової енергії по нарахуванням,
здійсненим до 01.10.2012 р., діють до
проведення повних розрахунків…».
Також даною додатковою угодою сторони
змінили пункт 10.1 договору, встановивши,
що договір в частині постачання
теплової енергії діє до 01.10.2012 р., в
частині проведення розрахунків за
теплову енергію по нарахуванням,
здійсненим до 01.10.2012 р. - до повного
погашення заборгованості.

Згідно з п. 3.2.6. договору відповідач
зобов'язався виконувати умови і
порядок оплати спожитої теплової
енергії в обсягах і в терміни, які
передбачені договором.

Розділом 6 договору встановлено
порядок здійснення розрахунків за
теплову енергію. Відповідно до п. 6.1 (в
редакції додаткової угоди № 1 від 29.09.2006
р.) розрахунки за даним договором
здійснюються в грошовій та в іншій
формі, що не заперечує діючому
законодавству України, відповідно до
встановлених органами місцевого
самоврядування тарифів (цін), діючих на
час розрахунків (додаток № 5 до
договору) та на підставі показань
приладів комерційного обліку теплової
енергії або даних, встановлених
розрахунковим способом. Розрахунковим
періодом є календарний місяць (п. 6.2).
Оплата за теплову енергію проводиться
шляхом перерахування грошових коштів у
розрахунковому періоді на поточний
рахунок теплопостачальної
організації. Остаточні розрахунки за
відпущену у розрахунковому періоді
теплову енергію здійснюються
споживачем на підставі акту
приймання-передачі теплової енергії у
термін до 25 числа місяця, наступного за
розрахунковим (п. 6.3). При наявності
приладів комерційного обліку - обсяги
спожитої теплової енергії
визначаються за фактичними
показниками приладів обліку.
Споживачам, що не мають приладів
комерційного обліку, обсяги фактично
спожитої теплової енергії
визначаються згідно з договірними
тепловими навантаженнями з
урахуванням середньомісячної
температури зовнішнього повітря,
холодної води та кількості годин (діб)
роботи тепловикористовуючого
обладнання споживача у розрахунковому
періоді (п. 6.4). Споживач з 10 по 12 число
місяця, наступного за розрахунковим,
повинен отримати від
теплопостачальної організації
документи за розрахунковий період:
рахунок-фактуру, акт
приймання-передачі теплової енергії,
податкову накладну (п. 6.6). Отриманий акт
приймання-передачі теплової енергії
споживач повинен підписати, оформити
належним чином та повернути на адресу
теплопостачальної організації на
протязі п'яти днів з дати отримання.
Датою отримання акту вважається: при
отриманні нарочним - дата вручення
представнику споживача; при
направленні рекомендованим листом -
дата, зазначена у відбитку поштового
штемпеля на документі, що зроблений
поштовим відділенням та підтверджує
відправлення, з урахуванням поштового
пробігу документа (по місту - 3 дні, по
області - 5 днів, по Україні - 7 днів) (п.
6.6.1). В разі наявності заперечень щодо
даних, зазначених в акті, споживач
зобов'язаний надати теплопостачальній
організації нормативно обґрунтовані
письмові заперечення до даного акту з
додаванням відповідних документів та
погодити з теплопостачальною
організацією всі розбіжності у
встановлений п. 6.6.1 договору строк. У
разі неотримання акту
приймання-передачі, або обґрунтованих
заперечень в його підписанні, у
встановлений договором термін, акт
підписується теплопостачальною
організацією з позначенням про відмову
у підписанні його споживачем, та
оформлений таким чином акт вважається
погодженим і є підставою для
проведення остаточних розрахунків за
зазначений в ньому розрахунковий
період (п. 6.6.2).

Із матеріалів справи слідує, що позивач
у період з травня 2012 року по вересень 2012
року включно постачав теплову енергію
відповідачу. Усі акти
приймання-передачі теплової енергії
(а.с. 27-31) підписані споживачем без
будь-яких заперечень щодо даних,
зазначених в акті. Акти скріплені
печатками юридичних осіб (сторін). В
актах зазначено плату за одиницю
приєднаного теплового навантаження,
опалення, сума кожного акту становить
1968,42 грн. з ПДВ. Як слідує з матеріалів
справи, тарифи, зазначені в актах
затверджувалися рішеннями виконавчого
комітету Запорізької міської ради,
Постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики України
від 14.12.2010 р. № 1816, були узгоджені
сторонами та, відповідно, відомі
відповідачу. Крім того, згідно з
поясненнями представників позивача,
позивачем на адресу відповідача
щомісячно направлялися простою
поштовою кореспонденцією рахунки за
теплову енергію за спірний період.
Додатково рахунки буди направлені
відповідачу згідно з листом від 14.11.2013
р. № 1588/09, що підтверджується копією
фіскального чеку та описом вкладення у
цінний лист від 15.11.2013 р. (а. 38-39).

11.09.2013 р. позивач направив відповідачу
лист-вимогу про погашення
заборгованості, яка виникла за
договором № 200347 купівлі-продажу
теплової енергії в гарячій воді.

Відповідачем 15.01.2014 р. (до порушення
провадження у даній справі та
складенні позивачем позовної заяви)
було сплачено за спожиту теплову
енергію суму 700,00 грн., що
підтверджується відповідною
банківською випискою. В призначенні
платежу зазначено: "за теплову енергію
згідно дог. № 200347 від 01.09.2006 р.,
заборгованість за 2012 р.». Відповідно до
п. 6.5 договору при перерахуванні коштів
за теплову енергію у платіжному
документі споживач повинен зазначити
район міста, номер та дату даного
договору. За наявності заборгованості
за даним договором теплопостачальна
організація зараховує кошти, що
надійшли від споживача, як погашення
заборгованості за теплову енергію,
відпущену у минулі періоди.

Як вбачається з усного пояснення
представників позивача, сума 700,00 грн.
помилково не була зарахована в
погашення заборгованості при
складенні позовної заяви, в зв'язку з
чим позивач зменшує розмір позовних
вимог. Враховуючи оплату відповідачем
700,00 грн., заборгованість за травень 2012
р. становить 680,31 грн., загальна
заборгованість - 8553,99 грн. за період з
травня по вересень 2012 р. включно.

У заяві від 13.03.2014 р. про зменшення
позовних вимог, позивач просив
припинити провадження щодо стягнення
700,00 грн. основного боргу за відсутністю
предмету спору. Оскільки сума 700,00 грн.
була сплачена відповідачем 15.01.2014 р. (до
порушення провадження у даній) справі
клопотання щодо припинення
провадження про стягнення 700,00 грн. на
підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України
задоволенню не підлягає. Заява від
13.03.2014 р. розглядається судом по суті як
заява про зменшення розміру позовних
вимог.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших правових актів, а
за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містять п.п. 1, 7 ст.
193 Господарського кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 11, 509 ЦК України
підставою виникнення цивільних прав і
обов'язків (зобов'язань), які мають
виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до
вказівок закону, договору є договір.

Статтею 530 ЦК України також
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлено строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідач своїм правом щодо надання
суду письмового відзиву на позов не
скористався, доказів виконання
зобов'язання і перерахування позивачу
заявленої суми основного боргу на
момент вирішення спору суду не надав.

Проаналізувавши норми чинного
законодавства, оцінивши докази та
вислухавши пояснення представників
позивача, суд приходить до висновку, що
вимоги про стягнення 8553,99 грн.
основного боргу є обґрунтованими,
підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 49 ГПК України судовий збір
у розмірі 1827,00 грн. покладається на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Житлово-будівельного
кооперативу «Будівельник-3» (69035, м.
Запоріжжя, вул. Перемоги, 53, ) на користь Концерну "Міські
теплові мережі" (69091, м. Запоріжжя, б.
Гвардійський, 137, фактична адреса: 69057, м.
Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, 4, п/р
зі спеціальним режимом використання №
1951 в Філії Запорізького обласного
управління ПАТ "Державний ощадний банк
України", МФО 313957, ) суму
8553 (вісім тисяч п'ятсот п'ятдесят три)
грн. 99 коп. основного боргу, суму 1827
(одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.
00 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення складено 17 березня 2014 р.

Суддя
Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дати його
повного складення (дня підписання).