ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2014 р.
Справа № 914/358/14

За позовом: Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м. Львів

до відповідача: Рава-Руської районної
лікарні, м. Рава-Руська Жовківського
району Львівської області

про стягнення 3 986 грн. 44 коп.

Суддя Морозюк А.Я.

при секретарі Іванів Н.С.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - представник

від відповідача: не з'явився

Судом роз'яснено зміст ст.ст.20,22 ГПК
України, а саме, процесуальні права та
обов'язки, зокрема, право заявляти
відводи. Відводу не заявлено.

Позов заявлено Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 до
Рава-Руської районної лікарні про
стягнення 3 986 грн. 44 коп., з яких: 3 600 грн.
00 коп. - основного боргу, 118 грн. 04 коп. - 3%
річних, 268 грн. 40 коп. - пені. Також
позивач просить покласти на
відповідача судові витрати, в тому
числі 390 грн. 00 коп. - витрат на
адвокатські послуги за надання
юридичної (правової) допомоги.

Ухвалою суду від 07.02.2014 р. порушено
провадження у справі та призначено
справу до розгляду в засіданні на 04.03.2014
р.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав з
підстав, наведених у позовній заяві та
з посиланням на матеріали справи. В
обґрунтування позовних вимог позивач
покликається на те, що на виконання
укладеного 08.11.2012 р. між позивачем та
відповідачем договору №14/11б про
надання послуг та у відповідності до
Кошторису (додаток до договору №14/11б
від 08.11.2012 р.), позивач забезпечив
надання відповідачу комплексу послуг
по проведенню атестації робочих місць
за умовами праці Рава-Руської РЛ на
суму 3 600,00 грн., про що 05.12.2012 р.
сторонами підписано
приймально-здавальний акт до договору.
Оскільки відповідач у встановлений
договором строк за надані послуги не
розрахувався, позивач 25.10.2013 р. надіслав
йому вимогу №92 негайно оплатити
заборгованість в розмірі 3 600,00 грн.
Однак відповідач вимогу позивача
залишив без відповіді, а
заборгованість неоплаченою. Також за
невиконання договірних зобов'язань
відповідно до ст. 625 ЦК України
відповідачу нараховано 3% річних в
розмірі 118,04 грн. та відповідно до п. 7.1
договору пеню в розмірі 268,40 грн. Крім
цього позивач просить покласти на
відповідача судові витрати, в тому
числі 390 грн. 00 коп. - витрат на
адвокатські послуги за надання
юридичної (правової) допомоги.

Відповідач явку повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив, письмових пояснень чи
заперечень на позов не подав, вимог
ухвали суду не виконав, про причини
неявки суд не повідомив, хоча належно
був повідомлений про дату, час та місце
судового засідання, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення наявне в матеріалах
справи.

Суд розглядає справу в порядку ст.75 ГПК
України за відсутності представника
відповідача за наявними у справі
матеріалами, яких достатньо для
встановлення обставин справи та
прийняття рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши та оцінивши
докази по справі в їх сукупності, суд
встановив наступне.

Між Рава-Руською районною лікарнею, як
замовником, та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1, як
виконавцем, 08.11.2012 року укладено
договір №14/11б про надання послуг,
відповідно до п. 1.1 якого виконавець
(позивач) зобов'язується забезпечити
надання замовнику (відповідачу)
комплексу послуг по проведенню
атестації робочих місць за умовами
праці працівників Рава-Руської РЛ, а
замовник зобов'язується прийняти
надані послуги та оплатити їх на умовах
договору.

Розділом 2 (Вартість послуг) сторони
узгодили, що вартість усіх послуг, які
доручаються виконавцю виконати за
даним договором складає 3 600,00 грн. На
послуги, що надаються за цим договором,
складається кошторис.

Пунктом 5.1 договору замовника
зобов'язано, зокрема, прийняти надані
послуги згідно з приймально-здавальним
актом.

Згідно підписаного сторонами
Кошторису (додаток до договору №14/11б
від 08.11.2012 р.), вартість послуг що
надаються виконавцем (в тому числі, що
надаються і субпідрядником) склала 3
600,00 грн.

В підтвердження належного виконання
умов договору позивач надав суду
підписаний 05.12.2012 р. та скріплений
печатками сторін
Приймально-здавальний акт, пунктом 1
якого сторони засвідчили, що замовнику
надано комплекс послуг по проведенню
атестації робочих місць за умовами
праці працівників Рава-Руської РЛ
загальною вартістю 3 600,00 грн. Пунктом 6
акту сторони засвідчили, що послуги
надані у точній відповідності з
кошторисом. Замовник не має претензій
та зауважень щодо обсягів та якості
наданих послуг виконавцем та
субпідрядником.

Згідно п. 5.2 договору, замовник
зобов'язаний повністю оплатити повну
вартість наданих послуг протягом
десяти днів з моменту підписання
приймально-здавального акту.

Оскільки відповідач у встановлений
договором десятиденний строк за надані
послуги не розрахувався, позивач 25.10.2013
р. (копія фіскального чеку №8514 від
25.10.2013 р. та опис вкладення у цінний лист
з поштовою відміткою додаються)
надіслав йому вимогу №92 негайно оплати
заборгованість в розмірі 3 600,00 грн.,
однак дана вимога залишена
відповідачем без відповіді, а
заборгованість не оплаченою.

У відповідності до ст.526 ЦК України, ст.
193 ГК України, зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
закону, а за відсутності таких умов та
вимог - відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Положенням ст. 610 ЦК України
передбачено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст.901 ЦК України встановлено,
що за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідач жодних пояснень по суті
позовних вимог суду не надав, проти
заявленої позивачем суми боргу не
заперечив, доказів погашення виниклої
заборгованості не представив, також по
Акту звіряння взаємних розрахунків за
період з 01.11.2012 р. - 13.02.2014 р. (надісланий
йому 13.02.2014 р. згідно фіскального чеку
№3829 від 13.02.2014 р. та опису вкладення у
цінний лист) жодних заперечень не
висунув, тому вимога позивача про
стягнення з відповідача 3 600,00 грн.
основного боргу є обґрунтованою та
підлягає задоволенню.

Згідно статті 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки встановлені
договором або законом, зокрема - сплата
неустойки.

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

В частині позовних вимог про стягнення
3% річних, які відповідно до поданого
позивачем розрахунку за період з 18.12.2012
року по 20.01.2014 року складають 118,04 грн.,
то дана сума розрахована відповідно до
ст.625 ЦК України, і позовні вимоги про її
стягнення є обґрунтованими.

Пунктом 7.1 договору передбачено, що у
випадку несвоєчасного виконання
сторонами зобов'язань по договору
винна сторона сплачує іншій стороні
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від суми простроченого
платежу за кожен день прострочки.

Нарахована відповідачу пеня за період
з 18.12.2012 р. по 17.06.2013 р., яка відповідно до
розрахунку складає 268,40 грн.,
розрахована позивачем у відповідності
до пункту 7.1 договору, Закону України
«Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань», та з
врахування вимог ч.6 ст.232
Господарського кодексу України, а
відтак підлягає до стягнення.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
задоволенню повністю.

Судовий збір покладається на
відповідача, оскільки спір виник з його
вини.

Щодо судових витрати по сплаті витрат
на послуги адвоката за надання
юридичної (правової) допомоги, які
позивач просить стягнути з відповідача
в сумі 390,00 грн., суд зазначає наступне.

Статтею 44 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що до складу судових
витрат входять і витрати на оплату
послуг адвоката.

Відповідно до пункту 6.3 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 21.02.2013р. №7 «Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України», витрати позивачів та
відповідачів, третіх осіб, пов'язані з
оплатою ними послуг адвокатів,
адвокатських бюро, колегій, фірм,
контор та інших адвокатських об'єднань
з надання правової допомоги щодо
ведення справи в господарському суді,
розподіляються між сторонами на
загальних підставах, визначених
частиною п'ятою статті 49 ГПК.
Відшкодування цих витрат здійснюється
господарським судом шляхом зазначення
про це у рішенні, ухвалі, постанові за
наявності документального
підтвердження витрат, як-от: угоди про
надання послуг щодо ведення справи у
суді та/або належно оформленої
довіреності, виданої стороною
представникові її інтересів у суді,
платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригіналу ордера адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій.

В підтвердження понесених витрат на
адвокатські послуги позивачем подано
договір №19-12/13 від 19.12.2013 року,
укладений з адвокатом ОСОБА_3,
свідоцтво про право на заняття
адвокатською діяльністю НОМЕР_2 ОСОБА_3
та довіреність від 29.05.2013 р., якою ФОП
ОСОБА_1 уповноважив гр. ОСОБА_3 та гр.
ОСОБА_2 представляти його інтереси, в
тому числі в господарських судах. Проте
на вимогу суду позивач не надав доказів
понесених ним фактичних витрат на
оплату послуг адвоката, а саме
платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує оплату
відповідних послуг. Оскільки позивачем
належно не підтверджено понесені ним
витрати на послуги адвоката у даній
справі, тому такі витрати стягненню з
відповідача на його користь не
підлягають.

Виходячи із вищенаведеного, керуючись
ст.193 ГК України, ст.ст. 526, 610, 611, 612, 625, 629,
901 ЦК України, ст.ст. 4-3, 33, 34, 43, 49, 82 - 85, 116
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Рава-Руської районної
лікарні (80316, Львівська область,
Жовківський район, м. Рава-Руська, вул.
Грушевського, 120, ідентифікаційний код
20763941) на користь Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 3 600 грн.
00 коп.- основного боргу, 118 грн. 04 коп. - 3%
річних, 268 грн. 40 коп. - пені та 1 827 грн. 00
коп. - судового збору.

3. Наказ, відповідно до ст. 116 ГПК
України, видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 07.03.2014 року.

Суддя
Морозюк А.Я.