ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
У Х В А Л А

13.03.2014 р. справа № 5006/33/45пн/2012

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого суддіТатенко В.М.

розглянувши заяву про поновлення
строку на подання апеляційної
скаргиТовариства з обмеженою
відповідальністю «Перший український
горілчаний стандарт», м. Донецьк
Українана рішення господарського
судуДонецької областівід27.11.2013р.
(повний текст рішення складено та
підписано 02.12.2013р.)у справі№ 5006/33/45пн/2012
(Головуючий суддя: Сич Ю.В., Судді:
Осадча А.М., Мельниченко Ю.С.)за
позовом:1. Спірітс Інтернешнл Бі.Ві.,
Велике Герцогство Люксембург 2. Спірітс
Продукт Інтернешнл Інтелектуал
Проперті Бі.Ві., Велике Герцогство
Люксембургдо відповідача:1. Товариства
з обмеженою відповідальністю «Перший
український горілчаний стандарт», м.
Донецьк Україна 2. Товариства з
обмеженою відповідальністю «Альтера
Групп», м.Донецькпрозобов'язання
припинити порушення прав власника
міжнародних реєстрацій торговельних
марок і про заборону неправомірного
використання торговельних марок

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Перший український
горілчаний стандарт», м.Донецьк
звернулось до Донецького апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою на рішення господарського суду
Донецької області від 27.11.2013р. у справі
№5006/33/45пн/2012.

Як вбачається з матеріалів справи,
Донецький апеляційний господарський
суд ухвалою від 17.12.2013р. вперше повернув
апеляційну скаргу заявникові на
підставі п.п. 2, 3 ч.1 ст. 97 ГПК України
оскільки до неї не було додано доказів
сплати судового збору за подання
апеляційної скарги у встановленому
порядку та розмірі (надано платіжне
доручення №658 від 11.12.2013р. про сплату
судового збору ТОВ «Перший український
горілчаний стандарт» у розмірі
536,50грн.). Крім того, до апеляційної
скарги не було додано доказів
надсилання її копії на адресу
відповідача-2 - ТОВ «Альтера Групп».

Скаржник подав апеляційну скаргу
вдруге, яка ухвалою Донецького
апеляційного господарського суду від
30.12.2013р. була повернута скаржнику на
підставі п.2 ч. 1 ст. 97 Господарського
процесуального кодексу, у зв'язку з тим,
що скаржником були надані неналежні
докази надсилання її копії сторонам.
Крім того, заява про поновлення
пропущеного строку на подання
апеляційної скарги була залишена
колегією суддів без розгляду, у зв'язку
з поверненням апеляційної скарги

ТОВ «Перший український горілчаний
стандарт» подало апеляційну скаргу
втрете, яка ухвалою Донецького
апеляційного господарського суду від
20.01.2014р., була повернута скаржнику на
підставі п.3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, у
зв'язку з не повною сплатою судового
збору.

Відповідно до ст. 93 ГПК України
апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів, а на ухвалу
місцевого господарського суду -
протягом п'яти днів з дня їх оголошення
місцевим господарським судом.
Апеляційний господарський суд
постановляє ухвалу про повернення
апеляційної скарги у випадках, якщо
вона подана після закінчення строку,
установлених цією статтею, і суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку.

Дотримання цього десятиденного строку
є обов'язковим для всіх учасників
судового процесу.

За приписами частини першої ст. 53
Господарського процесуального кодексу
України за заявою сторони, прокурора чи
з своєї ініціативи господарський суд
може визнати причину пропуску
встановленого законом процесуального
строку поважною і відновити пропущений
строк.

Колегія суддів апеляційної інстанції
зазначає, що у клопотанні про
відновлення пропущеного строку
повинно міститися обґрунтування
поважності причин пропуску
процесуального строку. Якщо
відновлення процесуального строку
здійснюється за кло-потанням сторони
чи прокурора, заявник повинен
обґрунтувати поважність причини
(причин) пропуску строку, в разі
необхідності - з поданням доказів цього
за загальними правилами розділу V
Господарського процесуального кодексу
України.

Господарський процесуальний кодекс
України не пов'язує право суду
відновити пропущений строк з певним
колом обставин, що спричинили пропуск
строку. Отже, у кожному випадку суд з
урахуванням конкретних обставин
пропуску строку оцінює доводи, що
наведені на обґрунтування клопотання
про його відновлення та робить
мотивований висновок щодо поважності
чи неповажності причин пропуску
строку.

Апеляційна інстанція зазначає, що
поважними визнаються лише ті
обставини, які є об'єктивно
непереборними і пов'язані з дійсними
істотними труднощами для вчинення
процесуальних дій.

Обґрунтовуючи клопотання про
відновлення строку на подання
апеляційної скарги скаржник зазначає,
що пропуск строку на апеляційне
оскарження зумовлено усуненням
недоліків апеляційної скарги, які були
зазначені в ухвалах Донецького
апеляційного господарського суду від
17.12.2013р., від 30.12.2013р. та від 20.01.2014р.

Розглянувши вказане клопотання, суд не
знайшов підстав для його задоволення,
оскільки, як вбачається з матеріалів
справи, оскаржуване рішення у справі
№5006/33/45пн/2012 винесено 27.11.2013р. (повний
текст рішення складено та підписано
02.12.2013р.) згідно цього строк на подачу
апеляційної скарги сплив 12.12.2013р.
Рішення надіслане сторонам
рекомендованим листом 05.12.2013р., згідно
штампу вихідної кореспонденції, який
міститься на зворотній стороні рішення
у лівому нижньому куті, тобто з
дотриманням вимог статті 87
Господарського процесуального кодексу
України.

Крім того, в матеріалах справи (т.3 а.с.130)
міститься відмітка представника
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Перший український
горілчаний стандарт» Тукмачова О.В.,
про отримання ним 05 грудня 2013р. копії
судового рішення у справі №5006/33/45пн/2012
від 27.11.2013р.

Отже, своєчасне оскарження судового
акту є суто організаційною проблемою
скаржника.

Апеляційна інстанція зазначає, що
основними засадами судочинства,
закріпленими у ст. 129 Конституції
України є, зокрема, законність,
рівність усіх учасників судового
процесу перед законом і судом,
змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Принцип законності визначається тим,
що суд у своїй діяльності при вирішенні
справ повинен додержуватись норм
процесуального права.

За змістом положень ст. 91
Господарського процесуального кодексу
України сторона наділена правом
оскарження судового рішення, що є
однією з необхідних умов реалізації,
встановленого законом права на судовий
захист.

Однак, наявність права на оскарження не
є безумовною підставою для здійснення
судового захисту шляхом прийняття
апеляційної скарги, поданої з
порушенням встановленого
процесуальним законом порядку.

Відповідно до частини третьої ст. 22
Господарського процесуального кодексу
України, на сторони покладено обов'язок
добросовісного користування належними
їм процесуальними правами, до яких
законом віднесено, зокрема, право
апеляційного і касаційного оскарження.
При цьому вимогами статті 6 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, кожний
має право на розгляд його справи
упродовж розумного строку. (Пленум
Вищого господарського суду України в п.
5-1 Постанови «Про змін і доповнень до
деяких постанов пленуму Вищого
господарського суду України» №3 від
23.03.2012р.).

З огляду на наведене та керуючись
ст. 129 Конституції України, ст. 53, 86, 91, 93,
ч. 2 ст. 93 Господарського процесуального
кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою
відповідальністю «Перший український
горілчаний стандарт», м. Донецьк
Україна у поновленні строку на подання
до Донецького апеляційного
господарського суду апеляційної
скарги на рішення господарського суду
Донецької області від 27.11.2013р. у справі
№5006/33/45пн/2012.

Суддя
В.М. Татенко

Надруковано прим.:

2 - позивачу;

2 - відповідачу;

1 - до справи;

1 - ДАГС