ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

11.03.2014р.
Справа № 907/93/14

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю „Промислові мастила
- Захід", м. Хмельницький

ДО товариства з обмеженою
відповідальністю „АЛДІ", с. Іванівці
Мукачівського району

ПРО стягнення суми 29505,89грн.
заборгованості по оплаті за придбану
продукцію за договором поставки №335/3
від 13.12.2012р., в тому числі 27217,70грн.
основного боргу, 483,53грн. - три відсотки
річних та 1804,66грн. пені за несвоєчасний
розрахунок

Суддя О.Ф. Ремецькі

Представники сторін:

від позивача - Сєрков Д.С.. - представник
за довіреністю від 04.02.2014р.

від відповідача - не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю „Промислові мастила
- Захід", м. Хмельницький звернулось до
Господарського суду Закарпатської
області з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю „АЛДІ", с.
Іванівці Мукачівського району про
стягнення суми 29505,89грн. заборгованості
по оплаті за придбану продукцію за
договором поставки №335/3 від 13.12.2012р., в
тому числі 27217,70грн. основного боргу,
483,53грн. - три відсотки річних та 1804,66грн.
пені за несвоєчасний розрахунок.

Ухвалою Господарського суду
Закарпатської області від 11.02.2014р.
порушено провадження у справі №907/93/14
та призначено справу до розгляду на
24.02.2014р.

Ухвалою суду від 24.02.2014р. розгляд справи
було відкладено на 11.03.2014р.

Представник позивача підтримує
заявлені позовні вимоги в повному
обсязі з підстав, викладених у позовній
заяві, посилаючись на їх
обґрунтованість наявними у справі
матеріалами. Просить суд розглянути
справу по суті заявлених позовних
вимог з огляду на доведення
матеріалами справи порушення
відповідачем вимог чинного
законодавства в частині проведення
своєчасного та повного розрахунку по
оплаті за придбану продукцію.

Відповідач вимог ухвал суду від 11.02.2014р.
та від 24.02.2014р. не виконав, витребуваних
судом матеріалів не подав, свого
уповноваженого представника в судове
засідання не направив.

Про належне повідомлення відповідача у
справі про порушення провадження у
справі свідчить також повідомлення про
вручення поштового відправлення №5988, з якого вбачається про своєчасне
отримання представниками відповідача
ухвали суду від 11.02.2014 року.

Враховуючи те, що мають місце докази
належного повідомлення сторони про час
та місце проведення судового засідання
по розгляду позовної заяви, неявка
представника відповідача не тягне
перенесення розгляду справи на інші
строки, в зв'язку з чим суд вважає
можливим відповідно до ст. 75 ГПК
України розглянути справу за наявними
матеріалами та без участі представника
відповідача.

Оскільки суд відкладав розгляд справи,
надаючи можливість учасникам судового
процесу реалізувати свої процесуальні
права на представництво інтересів у
суді та подання доказів в
обґрунтування своїх вимог та
заперечень, суд, враховуючи
процесуальні строки розгляду спору,
встановлені ст. 69 ГПК України, доказове
наповнення матеріалів справи та
численні письмові пояснення учасників
судового процесу, не знаходить підстав
для повторного відкладення розгляду
справи.

Перед початком розгляду справи по суті
представника позивача ознайомлено з
правами та обов'язками у відповідності
із ст.ст. 20, 21, 22 Господарського
процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 81-1
Господарського процесуального кодексу
України в судових засіданнях складено
протокол, який долучено до матеріалів
справи.

Розглянувши подані позивачем
документи і матеріали, заслухавши
прокурора та повноважних
представників позивача, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між сторонами, а саме товариством з
обмеженою відповідальністю
„Промислові мастила - Захід" та
товариством з обмеженою
відповідальністю „Алді" 13.12.2012р. було
укладено договір поставки №335/3, згідно
якого постачальник зобов'язався
передати у власність покупця, а
покупець зобов'язався прийняти та
оплатити товар протягом 21колендарного
дня з моменту отримання товару.

У відповідності до умов договору
позивач на замовлення відповідача
здійснив поставку товару останньому у
відповідності до товарно-транспортних
накладних № від 04.06.2013р., №
від 07.06.2013р., № від 10.06.2013р., №
від 10.06.2013р. та № від 21.06.2013р. на
загальну суму 41717,70грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач отримав товар від позивача,
що підтверджується підписанням
повноважним представником відповідача
відповідних накладних, скріплених
печаткою відповідача.

У відповідності до п.4.5 договору оплата
товару покупцем повинна бути здійснена
не пізніше 21 календарного дня з моменту
передачі товару покупцеві (підписання
видаткових накладних).

Згідно п.4.2 додаткової угоди №1 від
01.08.2013р. до договору поставки покупець
взяв на себе зобов'язання оплатити
поставлений позивачем товар за цінами,
визначеними у видаткових накладних та
рахунках, оформлених у відповідності
до замовлень покупця. У випадку
здійснення оплати покупцем не однією
сумою, а частинами, то зарахування
оплати за отриманий покупцем товар
буде здійснюватись в порядку
черговості по даті підписання
видаткових накладних. В даному випадку,
оплати покупця будуть закриватись
постачальником по датам підписання
видаткових накладних в хронологічному
порядку.

Відтак, відповідач повинен був
провести розрахунок за отриманий товар
відповідно до накладних у такі строки:
до 26.06.2013р., 29.06.2013р., 02.07.2013р., 02.07.2013р. та
до 13.07.2013р.

Позивач подано суду докази про те, що
відповідачем оплату вартості
отриманого товару проведено частково
на суму 14500грн. з порушенням строку
оплати. На день звернення до суду,
заборгованість відповідача перед
позивачем склала суму 27217,70грн.

Відтак, позивачем у відповідності до
умов договору (п.7.1. та 7.2.) нараховано
відповідачу пеню за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за період прострочки у сумі 1804,66грн., а
також суму 483,53грн. три відсотки річних.

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язань -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Згідно з частиною першою статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

За ст. 712 Цивільного кодексу України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного
кодексу України).

Частиною 1 статті 665 Цивільного кодексу
України встановлено, що за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) сплатити за нього певну
грошову суму.

Як вже було встановлено судом, 13 грудня
2012 року між сторонами укладено
договір поставки №335/3 згідно п. 2 якого
Постачальник зобов'язується передати у
власність Покупця товар, а Покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
та оплатити його вартість на умовах,
передбачених Договором.

У відповідності до умов додаткової
угоди №1 від 01.08.2013р. сторонами
узгоджено порядок проведення
розрахунків та згідно п.4.2 договору
передбачено, що покупець взяв на себе
зобов'язання оплатити поставлений
позивачем товар за цінами, визначеними
у видаткових накладних та рахунках,
оформлених у відповідності до
замовлень покупця. У випадку
здійснення оплати покупцем не однією
сумою, а частинами, то зарахування
оплати за отриманий покупцем товар
буде здійснюватись в порядку
черговості по даті підписання
видаткових накладних. В даному випадку,
оплати покупця будуть закриватись
постачальником по датам підписання
видаткових накладних в хронологічному
порядку.

У відповідності до п.4.5 договору оплата
товару покупцем повинна бути здійснена
не пізніше 21 календарного дня з моменту
передачі товару покупцеві (підписання
видаткових накладних).

Матеріали справи мітять відомості про
отримання відповідачем товару на суму
41717,70грн. та проведення часткового
розрахунку на суму 14500грн. Розмір
заборгованості внаслідок неповного
проведення розрахунку склав суму
27217,70грн.

Враховуючи викладене, зважаючи на
відсутність в матеріалах справи
контррозрахунку відповідача, а також
те, що доказів сплати грошових коштів
за поставлений товар, станом на
березень 2014 року, до суду не
представлено, обґрунтованими, в силу
ст.ст. 665, 670, 693 Цивільного кодексу
України, є позовні вимоги Продавця про
стягнення з Покупця заборгованості за
Договором поставки в розмірі 27217,70грн.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У відповідності до ст. 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

З пунктів п. 7.1., 7.2. Договору випливає, що
покупець несе відповідальність за
несвоєчасну оплату вартості
отриманого товару у вигляді пені в
розмір подвійної облікової ставки НБУ
за кожен день прострочки.

У відповідності до ч. 6 ст. 232
Господарського кодексу України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

З урахуванням викладеного, зважаючи на
відсутність в матеріалах
контррозрахунку відповідача,
враховуючи те, що станом на 11.03.2014р.
включно Покупець оплату вартості
поставлено товару на користь Продавця
не здійснив, обґрунтованими є позовні
вимоги про стягнення з відповідача
1804,66грн. пені за несвоєчасний
розрахунок.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Дослідивши матеріали справи, за
прострочення відповідачем виконання
грошового зобов'язання по Договору
щодо проведення оплати за товар, в
межах заявленого періоду нарахування
стягненню з Покупця, на підставі ст. 625
Цивільного кодексу України, на користь
Продавця підлягає 483,53грн. 3% річних.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З огляду на те, що позивачем заявлені
позовні вимоги доведено, а
відповідачем належними та допустимим
доказами таких не спростовано, суд
констатує, що заявлені вимоги позивача
про стягнення суми боргу по оплаті
вартості отриманого товару
підтверджені належними доказами, а
відтак, порушене право позивача
підлягає захисту судом, шляхом
стягнення з відповідача суми 29505,89грн.
заборгованості по оплаті за придбану
продукцію за договором поставки №335/3
від 13.12.2012р., в тому числі 27217,70грн.
основного боргу, 483,53грн. - три відсотки
річних та 1804,66грн. пені за несвоєчасний
розрахунок.

Відповідно до статті 44 ГПК України,
судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи. Розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати
по сплаті судового збору покладаються
на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю „АЛДІ" (89622, с.
Іванівці, вул. Гагаріна, 4 Мукачівського
району, ) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю „Промислові мастила
- Захід" (29015, м. Хмельницький, вул.
Трудова, 5/2, ) суму
29505,89грн. заборгованості по оплаті за
придбану продукцію за договором
поставки №335/3 від 13.12.2012р., в тому числі
27217,70грн. основного боргу, 483,53грн. - три
відсотки річних та 1804,66грн. пені за
несвоєчасний розрахунок, а також суму
1827грн. у відшкодування витрат по сплаті
судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
О.Ф. Ремецькі