ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.03.2014
Справа № 905/594/14

Господарський суд Донецької області у
складі головуючого судді Осадчої А.М.,
за участю секретаря судового засідання
Мітронової А.Р., розглянув у відкритому
судовому засіданні у приміщенні суду
матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «ІНТЕХБУД» м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «НЬЮКО» м.Донецьк

про стягнення 482079,60грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: Розалевич К.К. за
довіреністю від 26.08.2013 року,

від відповідача: не з'явився.

у судовому засіданні 13.02.2014 року
оголошувалась перерва до 20.02.2014 року

СУТЬ СПРАВИ:

28.01.2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «ІНТЕХБУД» м.Київ
(далі - ТОВ «ІНТЕХБУД») звернулось до
господарського суду Донецької області
з позовом до відповідача, Товариства з
обмеженою відповідальністю «НЬЮКО»
м.Донецьк (далі - ТОВ «НЬЮКО») з
вимогами про стягнення заборгованості
у розмірі 482079,60грн., мотивуючи свої
вимоги тим, що на підставі укладеного
договору №16-08 від 08.08.2007 року позивач
виконав передбачені договором роботи
на суму 482079,60грн., між сторонами
підписані акти приймання виконаних
підрядних робіт за вересень-листопад
2007 року, січень - травень 2008 року,
відповідно до додаткової угоди №1 від
15.12.2010 року відповідач зобов'язався
оплатити вартість виконаних робіт
частинами, проте у встановлені строки
оплату не здійснив, що стало підставою
для звернення до суду з позовом.

Ухвалою від 29.01.2014 року господарським
судом Донецької області позовна заява
ТОВ «ІНТЕХБУД» прийнята до
розгляду, порушено провадження у
справі №905/594/14.

На підтвердження зазначених у позові
обставин позивач надав суду належним
чином засвідчені копії: договору №16-08
від 08.08.2007 року, додаткової угоди №1 від
15.12.2010 року, претензії від 02.12.2010 року,
листа ТОВ «НЬЮКО» б/н та дати, рахунків
№1 від 22.02.2008 року, №2 від 13.08.2008 року,
актів приймання виконаних підрядних
робіт за вересень-листопад 2007 року,
січень - травень 2008 року,
правовстановлюючих документів
підприємства.

Нормативно свої вимоги позивач
обґрунтовує статтями 525, 526, 530, 611, 624, 712,
837, 854 Цивільного кодексу України (далі -
ЦК України), статтями 193, 231, 232
Господарського кодексу України (далі -
ГК України).

Відповідач у відзиві на позовну заяву
визнав наявність заборгованості в сумі
482079,60грн., зазначивши, що через скрутне
матеріальне становище на даний час
підприємство не має можливості
погасити заборгованість.

У судовому засіданні 11.03.2014 року
представник позивача підтримав
заявлені позовні вимоги, посилаючись
на обставини викладені в позовній
заяві.

Представник відповідача у судове
засідання 11.03.2014 року не з'явився,
відповідно до заяви від 11.03.2014 року
просив суд розглянути справу без
участі представника відповідача, яка
судом задоволена.

Відповідно до положень статті 811
ГПК України судом складено протокол,
який долучено до матеріалів справи. З
клопотаннями щодо фіксування судового
процесу за допомогою технічних засобів
сторони до суду не зверталися.

Вислухавши пояснення представника
позивача, який з'явився у судове
засідання, приймаючи до уваги
пояснення відповідача, надані у
судовому засіданні 13.02.2014 року,
дослідивши представлені сторонами в
порядку статті 43 ГПК України докази,
вивчивши матеріали справи, суд у межах
заявлених позовних вимог встановив
наступне.

Згідно вимогам частин 1 і 2 статті
837 ЦК України за договором підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

08.08.2007 року між ТОВ «НЬЮКО»
(Замовник) ТОВ «ІНТЕХБУД» (Підрядник)
укладено договір №16-08, за умовами якого
за завданням Замовника Підрядник
зобов'язується виконати роботи з
ремонту об'єкту - торгівельного
комплексу «Декор сервіс» за адресою:
м.Одеса, вул.Середня, 83-ж, що належить
Замовнику на праві приватної
власності, а Замовник зобов'язується
прийняти належним чином виконані
роботи та оплатити їх на умовах,
передбаченим договором (арк. справи 7-10).

Договір підписано уповноваженими
представниками сторін з прикладанням
печаток підприємств, без складання
протоколу розбіжностей.

Відповідно до п.9.1 договору
останній набирає чинності з моменту
підписання та діє до повного виконання
сторонами взятих на себе зобов'язань.

Загальна вартість робіт складає суму
відповідно до актів приймання
виконаних підрядних робіт за весь
період дії договору. Вартість
ремонтних робіт є договірною ціною (п.2.1
договору).

Відповідно до п.4.2 договору фактичний
строк виконання робіт складає один рік
при непереривному режимі роботи, який
почнеться з виконання нижчезазначених
умов: передання Замовником Підряднику
за актом приймання об'єкта, зазначеного
у п.1.1 договору.

Протягом 5-ти днів після закінчення
звітного місяця, Підрядник надає
Замовнику на підпис Акт приймання
виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в)
та довідку про вартість виконаних
робіт та витрат (форма КБ-3) (п.12.1
договору).

На виконання умов договору сторонами
підписані акти приймання виконаних
підрядних робіт на загальну суму
482079,60грн., у тому числі:

- акт за вересень-листопад 2007 року
на суму 241189,20грн., підписаний сторонами
22.02.2008 року,

- акт за січень - травень 2008 року на
суму 240890,40грн., підписаний сторонами
13.08.2008 року.

Зазначені акти містять посилання на
договір №16-08 від 08.08.2007 року, що
беззаперечно свідчить про виконання
робіт, зазначених в актах на підставі
вказаного договору.

Акти підписано уповноваженими
представниками сторін за відсутності
заперечень стосовно обсягу виконаних
робіт або їх якості, скріплено
печатками підприємств.

Факт виконання робіт у обсягах,
зазначених в актах, підтверджено
представником відповідача у судовому
засіданні.

Матеріали справи не містять доказів на
підтвердження виявлення відповідачем
недоліків у виконанні робіт.

Виходячи з викладеного, підписані
сторонами акти приймання виконаних
будівельних робіт є належними та
допустимими доказами факту виконання
позивачем прийнятих на себе
зобов'язань за договором №16-08 від
08.08.2007 року.

За приписами ч.1 ст.854 ЦК України, якщо
договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи
або окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної
здачі роботи за умови, що роботу
виконано належним чином і в погоджений
строк або, за згодою замовника, -
достроково.

Відповідно до пункту 3.2 договору всі
розрахунки за договором
перераховуються Підряднику за
фактично виконані та прийняті
Замовником у звітному періоді роботи, а
також за інженерне обладнання та
матеріали, доставлені на об'єкт,
протягом 10 (десяти) днів з дати
підписання Замовником акту прийняття
виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в,
КБ-3).

Проте, у встановлений в договорі строк
відповідач вартість виконаних робіт не
сплатив, у зв'язку з чим, утворилась
заборгованість у розмірі 482079,60грн.

Позивач в установленому порядку
звертався до відповідача з претензією,
відповідно до якої просив відповідача
сплатити заборгованість за спірним
договором у розмірі 482079,60грн.

У відповідь на зазначену претензію
відповідач запропонував погодити
графік погашення заборгованості за
договором, кінцевою датою визначити
01.06.2013 року.

15.12.2010 року між сторонами укладена
додаткова угода №1 до договору №16-08 від
08.08.2007 року.

Відповідно до п.1 додаткової угоди
заборгованість Замовника перед
Підрядником за договором підряду
складає 482079,60грн.

У другому пункті додаткової угоди
сторони узгодили порядок погашення
заборгованості, а саме:

- 30% заборгованості, що складає
144623,88грн., Замовник зобов'язується
сплатити Підряднику до 31.12.2011 року;

- 30% заборгованості, що складає
144623,88грн., Замовник зобов'язується
сплатити Підряднику до 01.07.2012 року;

- 20% заборгованості, що складає 96415,92грн.,
Замовник зобов'язується сплатити
Підряднику до 01.02.2013 року;

- 20% заборгованості, що складає 96415,92грн.,
Замовник зобов'язується сплатити
Підряднику до 01.06.2013 року.

Однак, умови додаткової угоди
відповідачем не виконані,
заборгованість у встановлені строки
не сплачена.

Під час розгляду справи відповідач не
надав суду належних та допустимих
доказів оплати заборгованості на суму
482079,60грн., наявність заборгованості
визнає, про що зазначено ним у відзиві
на позовну заяву.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню з огляду на наступне.

Договір, як визначено в статті 629 ЦК
України, є обов'язковим до виконання
сторонами.

У статті 526 ЦК України зазначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно зі статтею 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутністю конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (стаття 525 ЦК
України).

Частиною 1 статті 530 Цивільного
кодексу України передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи доведено факт
виконання позивачем своїх зобов'язань
у відповідності до умов договору №16-08
від 08.08.2007 року, строк виконання
зобов'язання відповідача на момент
звернення з позовом настав, тому
відповідач зобов'язаний здійснити
оплату вартості виконаних робіт на
суму 482079,60грн., тоді як, матеріали
справи не містять доказів у
підтвердження оплати відповідачем
суми заборгованості у розмірі 482079,60грн.
Відповідно ТОВ «НЬЮКО» в
односторонньому порядку порушено
взяті на себе зобов'язання за спірним
договором в частині оплати вартості
виконаних робіт у встановленому
договором порядку.

ТОВ «НЬЮКО» факт наявності
заборгованості у розмірі, що заявлена
позивачем до стягнення визнає, про що
ним письмово зазначено у відзиві на
позовну заяву.

Відповідно до ч.5 ст.78 ГПК України у разі
визнання позову господарський суд
приймає рішення про задоволення
позову.

Враховуючи, що дії відповідача з
визнання позову не суперечать
законодавству та не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб, суд вважає, що позовні вимоги про
стягнення з відповідача на користь
позивача заборгованості в сумі
482079,60грн. підлягають задоволенню у
повному обсязі, оскільки є законними і
обґрунтованими, заснованими на діючому
законодавстві, умовах договору та
підтверджуються наданими до позову
документами.

У відповідності до ст.49 ГПК України
судовий збір покладається у спорах, що
виникають при виконанні договорів, на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст.ст.509, 526, 530, 610, 612, 629, 837, 854 Цивільного
кодексу України; ст.193 Господарського
кодексу України, ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 43, 44, 49,
82-85, 115, 116 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «ІНТЕХБУД» м.Київ до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «НЬЮКО» м.Донецьк про
стягнення 482079,60грн. задовольнити
повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «НЬЮКО» (83015, місто
Донецьк, вулиця Генерала Антонова,
будинок 4, ідентифікаційний код 32678917)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ІНТЕХБУД» (04136, місто
Київ, вулиця Північно-Сирецька,
будинок 3, ідентифікаційний код 31355872)
заборгованість у розмірі стягнення
482079,60грн., витрати по сплаті судового
збору у розмірі 9641,60грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду може бути
оскаржене до Донецького апеляційного
господарського суду протягом десяти
днів. У разі якщо в судовому засіданні
було оголошено лише вступну та
резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

У судовому засіданні 11.03.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення суду.

Повний текст рішення суду складено
17.03.2014 року.

Суддя
А.М. Осадча