ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" березня 2014 р.Справа № 924/126/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі:

суддя Шпак В.О., розглянувши матеріали
справи

за позовом Приватного підприємства
"Науково-виробниче агропромислове
підприємство "Ель Гаучо" смт. Товсте
Заліщицького району Тернопільської
області

до Фермерського господарства
"Агро-Інвест"с.Ліщани Ізяславського
району Хмельницької області

про стягнення 40 875,07грн., з яких 39 200грн.
основної заборгованості, 1 105,59грн. пені,
569,48грн. 3%річних

Представники сторін:

від позивача: Чорновус М.Є. - за
довіреністю від 07.02.2014р.

Буць Х.О. - за довіреністю
від 07.02.2014р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Рішення приймається 06.03.2014року,
оскільки в судовому засіданні
оголошувалась перерва.

Приватне підприємство
"Науково-виробниче агропромислове
підприємство "Ель Гаучо" смт. Товсте
Заліщицького району Тернопільської
області звернулось з позовом до
Фермерського господарства
"Агро-Інвест"с.Ліщани Ізяславського
району Хмельницької області про
стягнення 40 875,07грн., з яких 39 200грн.
основної заборгованості, 1 105,59грн. пені,
569,48грн. 3%річних.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на неналежне виконання
відповідачем умов договору
контрактації сільськогосподарської
продукції №12.03.13-ЕГ/АІ від 12.03.2013р.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, витребуваних судом
документів не подав. Листом від 06.03.2014р.
заявив клопотання про відкладення
розгляду справи на іншу дату у зв'язку з
неможливістю забезпечити явку
представника.

Статтею 77 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених статтею 69 цього Кодексу,
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

В попередньому судовому засіданні
25.02.2014р. представник відповідача був
присутній. Відзив на позов не подав,
однак у судовому засіданні позовні
вимоги не визнав, зазначивши, що
позивачем не подано належних доказів
передання йому товару на суму позовних
вимог.

Приймаючи до уваги, що обставини, які би
перешкоджали вирішенню спору по суті
відсутні, в клопотанні про відкладення
розгляду справи належить відмовити.

Розглядом наявних матеріалів справи
встановлено:

12.03.2013р. між Приватним підприємством
„Науково-виробниче агропромислове
підприємство „Ель Гаучо" (виробник) та
Фермерським господарством
„Агро-Інвест" (контрактант) укладено
договір контрактації
сільськогосподарської продукції
№12.03.13-ЕГ/АІ.

Пунктами 1, 2 передбачено, що відповідно
до ст.713 Цивільного кодексу України в
порядку та на умовах, визначених цим
договором, виробник зобов'язується
виробити та передати у власність
контрактанта сільськогосподарську
продукцію, а саме: сою врожаю 2012р., що
визначена у п.2 цього розділу (товар),ь а
контрактант зобов'язується сприяти
виробнику у вирощуванні товару,
прийняти зазначений вище товар і
оплатити його за встановленими цінами
відповідно до умов договору.
Найменування, кількість, ціна та строки
здачі товару: соя - 8 000 тон, до 01.04.22013р.
Загальна вартість з ПДВ 56 000грн.

Згідно із п.1, п.2 загальна вартість
товару, відповідно до п.2 1 цього
договору, встановлюється на момент
укладення даного договору і складає 56
000грн., в т.ч. 20% ПДВ. Оплата вартості
товару проводиться контрактантом
шляхом перерахування грошових коштів
на розрахунковий рахунок виробника у
наступному порядку: оплата товару в
розмірі 50% загальної вартості товару,
що постачається по цьому договору
здійснюється до 15 березня 2013р.; оплата
товару в розмірі 50% загальної вартості
товару, що постачається по цьому
договору здійснюється до 01 жовтня 2013р.

12.03.2013р. ПП „НВАП „Ель Гаучо" виставило
відповідачу рахунок на оплату 56 000грн.
за сою.

На виконання умов даного договору,
згідно видаткової накладної №77 від
04.05.2013р. по довіреності №72 від 03.05.2013р.,
позивач поставив відповідачу сою на
загальну суму 56 000грн.

ФГ „Агро-Інвест" частково оплатив
отриманий товар на суму 16 800грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№230 від 30.04.2013р.

Листами №12/11/2013 від 12.11.2013р.,
№10/12/2013 від 10.12.2013р. позивач звернувся
до відповідача із вимогами сплатити
заборгованість по договору від 12.03.2013р.

Статтею 509 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна
сторона (боржник) зобов'язана вчинити
на користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, відповідно до статті 11
Цивільного кодексу України є, зокрема,
договори. Договором є домовленість
двох або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно з частиною 1 статті 202
Цивільного кодексу України правочином
є дія особи, спрямована на набуття,
зміну або припинення цивільних прав та
обов'язків.

Статтею 713 Цивільного кодексу України
встановлено, що за договором
контрактації сільськогосподарської
продукції виробник
сільськогосподарської продукції
зобов'язується виробити визначену
договором сільськогосподарську
продукцію і передати її у власність
заготівельникові (контрактанту) або
визначеному ним одержувачеві, а
заготівельник зобов'язується прийняти
цю продукцію та оплатити її за
встановленими цінами відповідно до
умов договору. До договору
контрактації застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж та
положення про договір поставки, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Законом можуть бути
передбачені особливості укладення та
виконання договорів контрактації
сільськогосподарської продукції.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 ЦК України).

Згідно ст. 193 Господарського кодексу
України та ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язань або їх зміна не
допускається.

Відповідач своїх зобов'язань за
договором контрактації
сільськогосподарської продукції
№12.03.13-ЕГ/АІ від 12.03.2013р. належним чином
та в повному обсязі не виконав, не
сплатив частину боргу в сумі 39 200грн.

На момент прийняття рішення в
матеріалах справи відсутні докази
добровільного погашення
заборгованості відповідачем.

Отже, вимога позивача про стягнення 39
200грн. заборгованості підлягає
задоволенню.

Пунктом 4 договору від 12.03.2013р.
передбачено, що за порушення строків
оплати товару контрактант сплачує
виробнику неустойку у вигляді пені, в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від несплаченої суми за кожен день
такого прострочення.

Відповідно позивачем нараховано 1
105,59грн. пені.

Згідно зі ст.230 Господарського кодексу
України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконання грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6 ст.232 Господарського кодексу
України передбачено, що нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Здійснивши перерахунок пені, суд
прийшов до висновку, що правильним є
нарахування та підлягає стягненню з
відповідача 1 088,85грн. пені.

У частині стягнення 16,74грн. пені
належить відмовити.

Позивачем нараховано 569,48грн. 3% річних

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Здійснивши перерахунок 3% річних, суд
прийшов до висновку, що правомірним є
нарахування та підлягає стягненню з
відповідача 561,99грн. 3% річних.

У стягненні 7,49грн. 3% річних необхідно
відмовити.

Доводи відповідача про відсутність
належних доказів поставки товару судом
не приймаються, оскільки в матеріалах
справи наявні завірені копії
видаткової накладної №77 від 04.05.2013р. та
довіреності №72 від 03.05.2013р.

В судовому засіданні були оглянуті
оригінали зазначених документів. Під
час огляду судом встановлено, що вони
відповідають положенням Закону
України „Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні", а тому є
належними доказами у розумінні ст. 32-34
Господарського процесуального кодексу
України.

У відповідності із ст. 49 ГПК України
судовий збір у справі належить
покласти на сторони пропорційно до
задоволених вимог.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст.
44, 49, 82, 83, 84, 85, 116 Господарського
процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов Приватного підприємства
„Науково-виробниче агропромислове
підприємство „Ель Гаучо" смт. Товсте
Заліщицького району Тернопільської
області до Фермерського господарства
„Агро-Інвест" с.Ліщани Ізяславського
району Хмельницької області про
стягнення 40 875,07грн., з яких 39 200грн.
основної заборгованості, 1 105,59грн. пені,
569,48грн. 3% річних задоволити частково.

Стягнути з Фермерського господарства
„Агро-Інвест" с.Ліщани Ізяславського
району Хмельницької області, вул.
Польова, буд. 1 () на
користь Приватного підприємства
"Науково-виробниче агропромислове
підприємство „Ель Гаучо" смт. Товсте
Заліщицького району Тернопільської
області, вул. С. Наливайка, буд.33 () - 39 200грн. (тридцять дев'ять
тисяч двісті гривень) заборгованості, 1
088,85грн (одна тисяча вісімдесят вісім
гривень 85коп.) пені, 561,99грн. (п'ятсот
шістдесят одна гривня 99коп.) 3% річних, 1
825,90грн. (одна тисяча вісімсот двадцять
п'ять гривень 90коп.) судового збору.

Видати наказ.

У стягненні 16,74грн. пені, 7,49грн. 3% річних
відмовити.

Повне рішення складено 11.03.2014р.

Суддя
В.О. Шпак

Віддруковано в 3 примірниках:

1. До справи;

2. Позивачу;

3. Відповідачу с.Ліщани
Ізяславського району Хмельницької
області, вул. Польова, буд. 1 - простим
листом.