ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.03.14р. Справа № 904/629/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "АМАКО Україна", с.
Проліски, Бориспільський район,
Київська область

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дніпроагростандарт",
смт. Письменне, Васильківський район,
Дніпропетровська область

про стягнення 180 105,53 грн.

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Бондик Є.В.

Представники:

Від позивача:Дика О.М., довіреність № 10
від 14.01.2014 р.

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "АМАКО Україна"
звернулось до господарського суду з
позовом в якому просить стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дніпроагростандарт"
суму основного боргу у розмірі 148 802,40
грн., штрафу - 29 760,48 грн., 3% річних -
798,64 грн., інфляційних втрат - 744,01 грн.
за договором № 6976/014932 від 29.03.2013р.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням Відповідачем зобов'язань за
укладеним між Позивачем та
Відповідачем договором щодо
своєчасної та повної оплати вартості
поставленого товару.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги, викладенні у позовній
заяві, у повному обсязі.

Відповідач відзив на позов не надав,
повторно явку повноважного
представника у судове засідання,
призначене для розгляду справи не
забезпечив. 14.03.2014р. до канцелярії суду
відповідачем надано клопотання про
відкладення розгляду справи, у зв'язку
з переговорами між позивачем та
відповідачем щодо узгодження мирової
угоди.

Позивач проти клопотання відповідача
заперечив, зазначив, що ніяких
переговорів щодо укладення мирової
угоди з відповідачем не ведеться.

Дане клопотання не підтверджено жодним
доказом та не підлягає задоволенню,
оскільки відповідач, як юридична особа
був повідомлений належним чином про
час та місце розгляду справи та,
відповідно до ст. 28 ГПК України надання
повноважень на представництво
інтересів сторони у процесі не
обмежено будь-яким певним колом осіб.

Стаття 22 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує сторони добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами. Оскільки явка
в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглянутись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених статтею 69 цього Кодексу
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Відповідно до п. 3.9.2 постанови Пленум
Вищого господарського суду України №
18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", господарський суд з
урахуванням обставин конкретної
справи може відхилити доводи учасника
судового процесу - підприємства,
установи, організації, іншої юридичної
особи, державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і т.
п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з
числа як своїх працівників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32 - 34 ГПК).

Крім того, суд зазначає, що це вже друге
судове засідання, в яке відповідач не
з'явився, а направив клопотання про
відкладення.

Ухвалою суду від 24.02.2014р. розгляд
справи відкладався до 17.03.2014р.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу не
подавалось.

У судовому засіданні 17.03.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, вислухавши
пояснення представника позивача,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.03.2013р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "АМАКО Україна" (далі -
Позивач, Продавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Дніпроагостандарт» (далі - Відповідач,
Покупець) був укладений договір №
6976/014932 (далі Договір), відповідно до
умов цього договору Продавець в
порядку та на умовах, визначених у
цьому договорі, зобов'язується
передати у власність Покупцю, а
Покупець в порядку та на умовах,
визначених у цьому договорі,
зобов'язується прийняти та оплатити
товар (засоби захисту рослин), в
кількості, асортименті, у терміни і за
цінами, зазначеними у додатку
(додатках) та видаткових накладних до
даного договору (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 1.2. Договору
асортимент, кількість та одиниця
виміру, умови постачання, оплати товару
та його вартість узгоджуються
сторонами в відповідних додатках, які є
невід'ємною частиною даного договору.

Ціна товару та умови його оплати
зазначаються у додатках до даного
договору (п. 5.1. Договору).

Згідно п. 5.2. Договору поставка товару
за даним договором здійснюється лише
на умовах отримання продавцем 100%
попередньої оплати за товар, якщо інші
умови на порядок оплати не передбачені
додатками (специфікаціями) до цього
договору. У разі, якщо товар
поставляється на умовах 100% передплати
за такий товар, а сума партії товару, що
постачається, не перевищує 100 000,00 грн.,
без ПДВ, сторони підписують додаток
(специфікацію) на таку поставку товару
лише на вимогу Покупця.

Дійсний договір набирає сили з моменту
його підписання, і діє до 31.12.2015р., а в
частині фінансових розрахунків - до
повного виконання сторонами умов
дійсного договору.

Сторонами 29.03.2013р. була підписана
Специфікація до договору № 6976/014932 від
29.03.2013р.

Відповідно до п.1 Специфікації
Продавець постачає Покупцю, а Покупець
приймає та зобов'язується оплатити
наступний товар:

Група товаруНаймену- вання Одиниця
виміру Упако- вкаЦіна (дол. США, без ПДВ)
за 1кг, лКількість товару (кг,
л)Вартість (дол. США, без ПДВ) Сума ПДВ
(дол. США)Загальна вартість (дол. США, з
ПДВ)Всього вартість в гривнях з ПДВ, на
29.03.2013.ФунгіцидРекс Дуол10л25,3960015 234,003
046,8018 280,80148 805,71Загалом: 60015 234,003 046,8018
280,80148 805,71Пунктом 2.1. Специфікації
сторони погодили, що загальна вартість
товару, з урахуванням ПДВ, складає
гривневий еквівалент 18 280,80 доларів
США, що піддягає сплаті по курсу
перерахунку. За умовами даного
договору "курс перерахунку" -
середньозважений курс на
міжбанківському ринку, опублікований
на сайті Національного банку України
(www.bank.gov.ua) на день, що передує дню
перерахування коштів по даному
договору, збільшений на 0,5%. Курс
перерахунку, за яким розраховується
гривневий еквівалент відповідного
платежу, не може бути нижчим за курс
перерахунку на дату укладення даного
договору, а саме 8,14 грн. за 1 долар США.
Сума фактично перерахованих платежів
не може бути нижчою за гривневий
еквівалент, зафіксований на дату
підписання даного додатку та
визначений в п. 2.2. даного додатку.

На дату підписання даного додатку
гривневий еквівалент вартості товару,
без ПДВ, складає 124 004,75 грн., гривневий
еквівалент суми ПДВ складає 24 800,96 грн.,
гривневий еквівалент вартості товару з
ПДВ 148 805,71 грн. У зв'язку з можливою
зміною гривневого еквіваленту
вартості товару через коливання
валютного курсу долара США, остаточний
гривновий еквівалент вартості товару
визначається сумою гривневих платежів,
що підлягають здійсненню за даним
додатком (п. 2.2. Специфікації).

Відповідно п.п. 6., 6.1.-6.2. Додатку
встановлено, що умови оплати: Покупець
зобов'язаний сплатити Продавцю 100%
загальної вартості товару на наступних
умовах:

- 10% від загальної вартості товару, що
складає гривневий еквівалент 1 828,08
доларів США, та підлягає сплаті по
курсу перерахунку до 27.09.2013р.

- 20% від загальної вартості товару,
що складає гривневий еквівалент 3 656,16
доларів США, та підлягає сплаті по
курсу перерахунку до 25.10.2013р.

- 70% від загальної вартості товару,
що складає гривневий еквівалент 12 796,56
доларів США, та підлягає сплаті по
курсу перерахунку до 29.11.2013р.

Позивач на виконання умов договору
здійснив поставку товару Відповідачу,
що підтверджується видатковою
накладною: № Dn001158/014932 від 11.05.2013р. на
суму 148 802,40 грн. (а.с. 24).

Отримання товару по вказаній
видатковій накладній підтверджується
підписом на ній повноважного
представника Відповідача за
довіреністю (а.с. 25).

Відповідач за поставлений товар не
розрахувався.

Враховуючи не сплату Відповідачем
отриманого по Договору товару, Позивач
звернувся до суду за захистом свого
порушеного права та просить сягнути з
Відповідача 148 802,40 грн.
заборгованості за поставлений товар.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
представника позивача, суд прийшов до
висновку про задоволення позову на
підставі наступного.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України, а саме цивільні права
та обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
непередбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Правовідносини, що склалися між
сторонами, є правовідносинами
поставки, які регулюються нормами
законодавства про поставку товару в
тому числі параграфом 3 глави 54
Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу
України, до виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України. Кожна сторона повинна вжити
усіх заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

У відповідності до ст. 509 Цивільного
кодексу України, ст. 173 Господарського
кодексу України, в силу господарського
зобов'язання, яке виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання, один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи управлінсько -
господарського характеру на користь
іншого суб'єкта (виконати роботу,
передати майно, сплатити гроші, надати
інформацію тощо), або утриматися від
певних дій, а інший суб'єкт (управнена
сторона, у тому числі кредитор) має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до положень статей 525, 526, 530
Цивільного кодексу України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Згідно ст. 627 ЦК України Відповідно до
статті 6 цього Кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства (ст. 628 ЦК
України).

В силу ст. 629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за
договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар)
у власність другій стороні (покупцеві),
а покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Взаємовідносини, що склалися між
сторонами у справі суд кваліфікує як
взаємовідносини, що випливають із
договору поставки, згідно якого та в
силу ст. 712 Цивільного кодексу України,
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Позивачем надано Акт звірки
взаєморозрахунків за період з 01.01.2013р.
по 31.12.2013р., підписаний відповідачем
без заперечень, відповідно до якого
сума боргу станом на 31.12.2013р. становить
148 802,40 грн. (а.с. 29).

Відповідачем на час розгляду справи
позовні вимоги не спростовані, суму
боргу за поставлений товар не сплачено.

Враховуючи викладене, вимоги Позивача
в частині стягнення основного боргу у
сумі 148 802,40 грн. є обґрунтованими,
підтвердженими матеріалами справи та
такими, що підлягають задоволенню.

Крім основного боргу Позивач просить
стягнути з Відповідача штраф у сумі 29
790,48 грн., 3 % річних у сумі 798,64 грн. за
період з 28.09.2013р. по 20.01.2014р. та
інфляційні втрати у сумі 744,01 за грудень
2013р.

Відповідно п. 9.1. Договору за
невиконання або неналежне виконання
зобов'язань за дійсним договором
сторони несуть відповідальність
відповідно до діючого законодавства
України.

Пунктом 9.2. Договору встановлено, що у
випадку прострочення оплати за товар
покупець сплачує продавцю пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період прострочення
оплати, від загальної вартості
неоплаченого в строк товару за кожний
день прострочення оплати платежу по
день оплати заборгованості включно,
якщо інша відповідальність не
передбачена в додатках до даного
договору.

Згідно п. 8 Специфікації в разі
порушення Покупцем умов оплати товару,
визначених у п. 6 даного додатку, більше
ніж на 5 банківських днів, Покупець
зобов'язаний сплатити Продавцю штраф в
розмірі 20% від суми простроченого
грошового зобов'язання, що підлягає
сплаті в гривнях по курсу перерахунку,
дійсному в день виникнення у Покупця
заборгованості, але не нижчому за курс
перерахунку на дату укладення даного
додатку.

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу
України учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 231
Господарського кодексу України
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ст.
549 Цивільного кодексу України).

Нарахування Позивачем 20% штрафу у сумі
29 760,48 грн. є правомірним та
обґрунтованим, та підлягає
задоволенню.

Згідно з ст. 625 ЦК України, Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Перевіривши розрахунки надані
Позивачем, судом встановлено, що 3 %
річниз за період з 28.09.2013р. по 20.01.2014р.
становить 798,64 грн. та підлягає до
стягнення.

Інфляційні втрати за грудень 2013р.
становлять 744,01 грн.

Статтями 33, 34 ГПК України зазначено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень, а
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справ

На підставі викладеного позовні вимоги
підлягають задоволенню з стягненням з
Відповідача на користь Позивача суми
основного боргу у розмірі 148 802,40 грн.,
штрафу - 29 760,48 грн., 3% річних - 798,64 грн.
та інфляційних втрат - 744,01 грн.

Відповідно до ст.49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати у справі слід покласти на
відповідача.

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст.ст. 173, 193 Господарського
кодексу України, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 629
Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 22,
33, 43, 44, 49, 75, 82-85, 87, 116-117 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі .

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дніпроагростандарт"
(52630, Дніпропетровська область,
Васильківський район, смт. Письменне,
вул. Гагаріна, буд. 18, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "АМАКО Україна" (08322,
Київська область, Бориспільський
район, с. Проліски, вул. Броварська, 2,
) основного боргу - 148
802,40 грн. (сто сорок вісім тисяч вісімсот
дві грн. 40 коп.), штрафу - 29 760,48 грн.
(двадцять дев'ять тисяч сімсот
шістдесят грн. 48 коп.), 3% річних - 798,64
грн. (сімсот дев'яносто вісім грн. 64
коп.), інфляційних втрат - 744,01 (сімсот
сорок чотири грн. 01 коп.); витрат по
сплаті судового збору - 3 602,11 грн. (три
тисячі шістсот дві грн. 11 коп.), про що
видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя Н.Г. Назаренко

Дата підписання рішення, оформленого
відповідно до вимог ст. 84 ГПК України, -
19.03.2014р.