Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "20" березня 2014 р.
Справа № 906/244/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Гансецького В.П.

за участю представників сторін:

від позивача: Малярчук Т.П., дов. від
26.12.13р. № 08/18144-007052

від відповідача: Кравчук Н.С., дов. від
12.12.13р. № 870

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Енергопостачальна
компанія "Житомиробленерго" (м.Житомир)

до Будинкоуправління № 3 Житомирської
КЕЧ району (смт.Озерне Житомирського
району Житомирської області)

про стягнення 90300,65 грн.

Позивач звернувся з позовом про
стягнення на свою користь з
відповідача 90300,65 грн., з яких 87827,10 грн.
боргу за активну електричну енергію
згідно договору № 262 від 24.06.10р., 1648,94
грн. пені, 380,53 грн. 3% річних та 444,08 грн.
інфляційних нарахувань.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримала в сумі 76542,65
грн., з яких 74069,10 грн. основного боргу
згідно договору № 262 від 24.06.10р., 1648,94
грн. пені, 380,53 грн. 3% річних, 444,08 грн.
інфляційних нарахувань, а також
зазначила, що відповідачем частково
сплачено основний борг в сумі 13758,00 грн.

Відповідач у відзиві від 19.03.14р. № 293 на
позовну заяву проти позову заперечив,
просив відмовити у його задоволенні,
посилаючись на пп.4.2.4 договору № 262 від
24.06.10р., згідно якого передбачено, що
споживач не несе відповідальності
перед постачальником відповідно до
вимог пп.4.2.1, 4.2.2 цього договору, якщо
доведе, що порушення виникли з вини
постачальника або внаслідок дії
обставин непереборної сили. Відповідач
також зазначив, що згідно постанов
відділу Державної виконавчої служби
Житомирського районного управління
юстиції від 01.11.10р. та від 09.08.11р. на
банківські рахунки та касу
підприємства накладено арешт, у зв'язку
з чим він неодноразово та
безрезультатно звертався до голови
правління ПАТ "ЕК"Житомиробленерго" з
проханням перевести мешканців
будинків, що знаходяться на балансі
відповідача на прямі розрахунки,
оскільки підприємство в силу складною
фінансово - економічного становища, не
має змоги сплачувати за спожиту
електроенергію (а.с.30,31).

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги визнала
частково в сумі 74069,10 грн. основного
боргу, проти решти позовних вимог
заперечила, посилаючись на скрутне
фінансове становище відповідача.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи,
господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

24.06.10р. між Житомирським районом
електричних мереж, який є виробничим
підрозділом ВАТ "ЕК "Житомиробленерго"
та Будинкоуправлінням № 3 Житомирської
КЕЧ району укладений договір № 262 про
постачання електричної енергії
споживачам (а.с.10-14), за умовами якого
позивач постачає електричну енергію
відповідачу, а останній оплачує її
вартість.

Відповідно до п.1 договору,
енергопостачальна організація
(позивач) постачає електричну енергію
споживачу, а споживач (відповідач)
оплачує постачальнику електричної
енергії її вартість та здійснює інші
платежі згідно з умовами цього
договору та додатками до договору, що є
його невід'ємними частинами.

Згідно пп.2.2.3 договору, споживач
зобов'язався своєчасно сплачувати за
використану електричну енергію, а
також вносити всі інші платежі за
розрахунковий період відповідно до
встановленої системи обліку
електроенергії, класу напруги та за
діючими на період розрахунку тарифами
у грошовій формі та іншими формами
розрахунків згідно з чинним
законодавством України. Розрахунковим
періодом вважається період з 21 числа по
20 число включно і вказаний період
прирівнюється до періоду дії тарифу
(календарного місяця).

Відповідно до пп.7.2 договору,
розрахунки за спожиту електричну
енергію, реактивну енергію, лімітів
споживання і потужності та інші
платежі за розрахунковий період
(місяць) здійснюються за діючими
тарифами відповідно до класів напруги,
показників лічильників та тарифних
груп кожної точки обліку.

Згідно пп.7.3 договору, оплата
електроенергії здійснюється
споживачем у формі попередньої оплати
у розмірі вартості заявленого обсягу
споживання електричної енергії на
відповідний розрахунковий період, або
плановими платежами. Остаточний
розрахунок повинен здійснюватися в
розмірі фактичного споживання
електричної енергії за розрахунковий
місяць, з врахуванням сальдо на початок
місяця не пізніше: 5 операційних днів з
дня отримання рахунку, включаючи день
його отримання, для споживачів, які
оплачують електричну енергію
самостійно; 10 операційних днів з дня
отримання рахунку, включаючи день його
отримання, для споживачів, які
здійснюють розрахунки через свою
територіально відокремлену головну
організацію.

Згідно даних позивача, відповідач в
порушення умов договору розрахунків за
спожиту активну електричну енергію в
період з 01.09.13р. по 01.02.14р. не здійснив,
внаслідок чого, станом на день подачі
позову, утворилась заборгованість
перед позивачем в сумі 87827,10 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем частково сплачено борг за
активну електричну енергію в сумі 13758,00
грн. до подачі позову до господарського
суду (а.с.37).

Таким чином, внаслідок неналежного
виконання відповідачем своїх
договірних зобов'язань, утворилась
заборгованість перед позивачем, яка
станом на день прийняття рішення у
справі становить 74069,10 грн., що
підтверджується довідкою позивача
станом на 20.03.14р. (а.с.53), підписаним
сторонами актом звірки взаємних
розрахунків станом на 01.03.14р. (а.с.37) та
іншими матеріалами справи.

Згідно з ч.1 ст.712 ЦК України, за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ч.2 ст.712 ЦК України).

Відповідно до ст.655 ЦК України, за
договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України,
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Відповідно до ч.1 ст.275 Господарського
кодексу України (далі - ГК України), за
договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і
перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч.7 ст.276 ГК України,
оплата енергії, що відпускається,
здійснюється відповідно до умов
договору. Договір може передбачати
попередню оплату, планові платежі з
наступним перерахунком або оплату, що
проводиться за вартість прийнятих
ресурсів.

Відповідно до ст.193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно пп.4.2.1 договору сторони
передбачили, що за внесення платежів,
передбачених пунктами 7.3 цього
договору, з порушенням термінів,
визначених додатком № 4, споживач
сплачує постачальнику пеню за кожний
день прострочення платежу, в розмірі,
що не перевищує подвійної ставки НБУ,
яка діяла на момент прострочення
платежу.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три відсотки річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
відсотків не встановлений договором
або законом.

Згідно розрахунків позивача, розміри
пені, 3% річних та інфляційних
нарахувань становлять, відповідно, 1648,94
грн., 380,53 грн. та 444,08 грн. (а.с.8,9).

Розрахунки обгрунтовані, відповідають
чинному законодавству та укладеному
договору.

Відповідно до ст.610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно ст.ст.525 і 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; одностороння відмова від
зобов'язання не допускається.

Відповідач доказів сплати боргу не
подав.

Враховуючи викладене, господарський
суд вважає позовні вимоги
обгрунтованими, заявленими відповідно
до чинного законодавства і укладеного
договору та такими, що підлягають
частковому задоволенню - з відповідача
стягується на користь позивача 74069,10
грн. боргу за активну електроенергію
згідно договору № 262 від 24.06.10р., 1648,94
грн. пені, 380,53 грн. 3% річних та 444,08 грн.
інфляційних нарахувань.

В частині стягнення 13758,00 грн. боргу,
сплаченого відповідачем до порушення
провадження у справі, в позові
відмовити.

Заперечення відповідача господарський
суд відхиляє як такі, що суперечать
чинному законодавству та наявним
матеріалам справи.

Сплата судового збору покладається на
відповідача пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Будинкоуправління № 3
Житомирської КЕЧ району, 12443, смт.Озерне
Житомирського району Житомирської
області, ідентифікаційний код 24978549:

- на користь Публічного акціонерного
товариства "Енергопостачальна
компанія "Житомиробленерго", 10008,
м.Житомир, вул.Пушкінська 32/8,
ідентифікаційний код 22048622 - 74069,10 грн.
боргу за активну електроенергію згідно
договору № 262 від 24.06.10р., 1648,94 грн. пені,
380,53 грн. 3% річних, 444,08 грн. інфляційних
нарахувань та 1548,64 грн. судового збору.

3. В частині стягнення 13758,00 грн. боргу
відмовити у зв'язку із сплатою цієї
суми відповідачем до подачі позову до
господарського суду.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 20.03.14

Суддя
Гансецький В.П.

Друк: 1 прим. у справу.