ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року Справа № 5023/3611/12 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Ткаченко Н.Г. (головуючого), Катеринчук
Л.Й. (доповідача), Коваленка
В.М.розглянувши касаційну скаргуПАТ
"Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії
"Центральне регіональне управління"
ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит"на
постанову та ухвалуХарківського
апеляційного господарського суду від
06.11.2013 року господарського суду
Харківської області від 03.09.2013 року (про
розгляд скарги на дії ліквідатора
Капустіна В.В.)у справі господарського
суду№ 5023/3611/12 Харківської області за
заявоюфізичної особи - підприємця
ОСОБА_5до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_5про визнання
банкрутомліквідаторБондаренко В.А.у
судовому засіданні взяли участь
представники :

ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит":Скурська
В.В. (довіреність №1-132000/12186 від 26.11.2013
року),фізичної особи - підприємця
ОСОБА_5: не з'явилися,арбітражного
керуючого Капустіна В.В.:не
з'явилися.ВСТАНОВИВ :

у провадженні господарського суду
Харківської області знаходиться
справа №5023/3611/12 про визнання банкрутом
фізичної особи - підприємця ОСОБА_5
(далі - боржника), порушена ухвалою суду
від 13.08.2012 року за заявою боржника з
урахуванням особливостей провадження,
передбачених статтями 47 - 49 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (далі - Закону)
(в редакції Закону України №2343-ХІІ, до
внесення змін Законом України №4212-VІ
від 22.12.2011 року) (том 1, а.с. 2 - 3).

Постановою господарського суду
Харківської області від 23.10.2012 року
боржника визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру, призначено
ліквідатором боржника арбітражного
керуючого Капустіна В.В., якого
зобов'язано у п'ятиденний строк
здійснити офіційну публікацію
оголошення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури, у строк до 23.10.2013 року
виконати ліквідаційну процедуру,
надати суду обґрунтований звіт про
виконану роботу та всі докази, що
свідчать про виконання ліквідаційної
процедури (том 1, а.с. 92 - 96).

18.04.2013 року шляхом направлення
поштового відправлення заставний
кредитор боржника - ПАТ "Банк "Фінанси
та Кредит" в особі філії "Центральне
регіональне управління" ПАТ "Банк
"Фінанси та Кредит" (далі - скаржник)
звернулося до господарського суду зі
скаргою на дії ліквідатора боржника
арбітражного керуючого Капустіна В.В.,
в якій просило усунути арбітражного
керуючого Капустіна В.В. від виконання
обов'язків ліквідатора боржника у
зв'язку з неналежним виконанням
обов'язків, призначити ліквідатором
банкрута іншого арбітражного
керуючого обраного шляхом
автоматичного розподілу з числа осіб ,
внесених до Єдиного реєстру
арбітражних керуючих (розпорядників
майна, керуючих санацією, ліквідаторів)
України (вх. №15613 від 23.04.2013 року) (том 2,
а.с. 127 - 147).

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 03.09.2013 року
(суддя Усатий В.О.) АТ "Банк "Фінанси та
Кредит" відмовлено у задоволенні
скарги на дії ліквідатора Капустіна
В.В. (вх. №15613 від 23.04.2013 року) за
відсутності в діях ліквідатора
порушення приписів законодавства про
банкрутство та встановлення належного
виконання ним своїх обов'язків в ході
ліквідаційної процедури у даній справі
(том 3, а.с. 31 - 33).

Не погоджуючись з прийнятою
ухвалою, скаржник звернувся до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просив скасувати ухвалу
суду першої інстанції від 03.09.2013 року
про відмову у задоволенні скарги на дії
ліквідатора Капустіна В.В. та прийняти
нове рішення про задоволення скарги АТ
"Банк "Фінанси та Кредит" на дії
ліквідатора, усунути арбітражного
керуючого Капустіна В.В. від виконання
обов'язків ліквідатора у даній справі.

Постановою Харківського
апеляційного господарського суду від
06.11.2013 року (колегія суддів у складі:
головуючий суддя - Здоровко Л.М. судді:
Плахов О.В., Шутенко І.А.) апеляційну
скаргу залишено без задоволення, а
ухвалу господарського суду
Харківської області від 03.09.2013 року про
розгляд скарги на дії ліквідатора у
даній справі - без змін з тих же підстав
(том 3, а.с. 144 - 147).

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, скаржник звернувся до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову апеляційного суду
від 06.11.2013 року та ухвалу суду першої
інстанції від 03.09.2013 року про розгляд
скарги на дії ліквідатора Капустіна
В.В. та задоволити скаргу, припинити
провадження у справі про банкрутство,
аргументуючи порушенням судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
зокрема, статей 1, 31, 6, 7, 25, 47, 48 Закону (в
зазначеній редакції), статей 33, 34, 43
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України).
Скаржник зазначив про неповне
з'ясування судами обставин справи при
розгляді скарги на дії ліквідатора
Капустіна В.В., а також доводить
безпідставність в цілому порушення
провадження у даній справі про
банкрутство.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України,
переглянувши у касаційному порядку
постанову апеляційного суду від 06.11.2013
року та ухвалу суду першої інстанції
від 03.09.2013 року про розгляд скарги на
дії ліквідатора Капустіна В.В. на
підставі встановлених фактичних
обставин справи, вивчивши матеріали
справи, перевіривши застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
обговоривши доводи касаційної скарги,
вислухавши представника ПАТ "Банк
"Фінанси та Кредит" Скурську В.В., дійшла
висновку про наявність правових
підстав для часткового задоволення
касаційної скарги, виходячи з такого.

Відповідно до частини 2 статті 41 ГПК
України, провадження у справах про
банкрутство здійснюється у порядку,
передбаченому цим кодексом з
врахуванням вимог Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
норми якого, як спеціальні норми права,
превалюють у застосуванні над
загальними нормами Господарського
процесуального кодексу України.

Розділом VІ Закону та статтею 41 Закону
(в зазначеній редакції) передбачено, що
відносини, пов'язані з банкрутством
окремих категорій суб'єктів
підприємницької діяльності,
регулюються цим Законом з урахуванням
особливостей, передбачених цим
розділом. Зокрема, до окремих категорій
суб'єктів підприємницької діяльності
законодавець відніс громадянина, який
здійснює підприємницьку діяльність
(статті 47-49 Закону в тій же редакції).

Відповідно до частин 1, 2 статті 47 Закону
(в зазначеній редакції), правила,
передбачені цією статтею,
застосовуються до відносин, пов'язаних
з визнанням громадянина - суб'єкта
підприємницької діяльності (далі -
громадянина-підприємця) банкрутом.
Заява про порушення справи про
банкрутство громадянина-підприємця
може бути подана в господарський суд
громадянином-підприємцем, який є
боржником, або його кредиторами.

Частинами 1, 2, 4 статті 48 Закону (в
зазначеній редакції) передбачено, що
одночасно з прийняттям заяви про
порушення справи про банкрутство
громадянина-підприємця господарський
суд накладає арешт на майно
громадянина-підприємця, за винятком
майна, на яке згідно з цивільним
процесуальним законодавством України
не може бути звернено стягнення, та
майна, що перебуває у заставі з підстав,
не пов'язаних із здійсненням такою
особою підприємницької діяльності. За
заявою громадянина-підприємця
господарський суд може відкласти
розгляд справи про банкрутство не
більше ніж на два місяці для проведення
громадянином-підприємцем розрахунків
з кредиторами чи укладення мирової
угоди. Якщо у встановлений частиною
другою цієї статті строк
громадянин-підприємець не подав
доказів задоволення вимог кредиторів і
в зазначений строк не укладено мирової
угоди, господарський суд визнає
громадянина-підприємця банкрутом і
відкриває ліквідаційну процедуру.

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону (в
зазначеній редакції), у постанові про
визнання боржника банкрутом
господарський суд відкриває
ліквідаційну процедуру, призначає
ліквідатора в порядку, передбаченому
для призначення керуючого санацією.

Відповідно до статті 1 Закону (в
зазначеній редакції), ліквідатор - це
фізична особа, яка відповідно до
рішення господарського суду
організовує здійснення ліквідаційної
процедури боржника, визнаного
банкрутом, та забезпечує задоволення
визнаних судом вимог кредиторів у
встановленому цим Законом порядку.

Частиною 2 статті 23 Закону (в редакції
на момент введення ліквідаційної
процедури боржника) передбачено, що з
дня прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури припиняються повноваження
органів управління банкрута щодо
управління банкрутом та розпорядження
його майном, якщо цього не було
зроблено раніше.

Частиною 1 статті 25 Закону (в зазначеній
редакції) визначено коло повноважень
ліквідатора, як виконавця заходів з
ліквідації боржника. Зокрема,
ліквідатор з дня свого призначення
здійснює певні повноваження, серед
яких, приймає до свого відання майно
боржника, вживає заходів по
забезпеченню його збереження; виконує
функції з управління та розпорядження
майном банкрута.

Згідно з частиною 4 статті 25 Закону (в
зазначеній редакції), дії ліквідатора
(ліквідаційної комісії) можуть бути
оскаржені до господарського суду
власником майна (органом,
уповноваженим управляти майном)
банкрута; особою, яка відповідає за
зобов'язаннями банкрута; кожним
кредитором окремо або комітетом
кредиторів; особою, яка посилаючись на
свої права власника або іншу підставу,
передбачену законом чи договором,
оспорює правомірність віднесення
майнових активів або коштів до
ліквідаційної маси.

Згідно з частиною 3 статті 31 Закону (в
зазначеній редакції) арбітражними
керуючими не можуть бути призначені
особи, які згідно з цим законом
вважаються заінтересованими. До
призначення арбітражним керуючим
особа має подати до господарського
суду заяву, в якій зазначається, що вона
не належить до жодної категорії
вищезазначених осіб.

Абзацом 23 частини 1 статті 1 Закону
визначено поняття заінтересованої
особи як такої, що створена за участю
боржника, керівник боржника, особи, що
входять до складу органів управління
боржника, у тому числі і звільненні з
роботи за рік до порушення провадження
у справі про банкрутство, а також особи,
які знаходяться у родинних стосунках
із зазначеними особами та підприємцем
(фізичною особою)- боржником, а саме:
подружжя та їх діти, батьки, брати,
сестри, онуки.

Отже, подаючи заяву про згоду на
виконання повноважень розпорядника
майном, керуючого санацією,
ліквідатора, арбітражний керуючий
повинен підтвердити відсутність
обставин, які виключають його участь у
справі про банкрутство, як
зацікавленої особи. Приховування
обставин "зацікавленості" арбітражного
керуючого у справі про банкрутство
свідчить про неналежне виконання
арбітражним керуючим покладених на
нього обов'язків відповідно до частин 3,
6 статті 3-1 Закону (в зазначеній
редакції).

Згідно з частиною 1 статті 33 та частиною
2 статті 34 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, ухвалою господарського суду
від 13.08.2012 року порушено справу про
банкрутство фізичної особи -
підприємця ОСОБА_5 за заявою боржника,
постановою господарського суду від
23.10.2012 року боржника визнано банкрутом,
відкрито ліквідаційну процедуру,
призначено ліквідатором боржника
арбітражного керуючого Капустіна В.В.,
якого зобов'язано у строк до 23.10.2013 року
виконати ліквідаційну процедуру,
надати суду обґрунтований звіт про
виконану роботу та всі докази, що
підтверджують виконання процедури
ліквідації (том 1, а.с. 2-3, 92-96).

Судами встановлено обставини
звернення 18.04.2013 року заставного
кредитора боржника - ПАТ "Банк "Фінанси
та Кредит" в особі його філії
"Центральне регіональне управління" зі
скаргою на дії ліквідатора боржника
Капустіна В.В., в якій банк просив
усунути арбітражного керуючого
Капустіна В.В. від виконання обов'язків
ліквідатора боржника у зв'язку з
неналежним виконанням обов'язків та
призначити ліквідатором у справі
іншого арбітражного керуючого (вх. №15613
від 23.04.2013 року) (том 2, а.с. 127 - 147).

Суди встановили, що в обґрунтування
скарги на дії ліквідатора скаржник
зазначав про те, що ліквідатор Капустін
В.В. неналежно виконує покладені на
нього обов'язки, зокрема, не надав
відомостей про активи боржника, які
було реалізовано в ході процедури його
ліквідації в межах провадження у
справі про банкрутство №5023/5870/11,
своєчасно не повідомив банк про
порушення щодо боржника нової справи
про банкрутство, так як провадження у
попередній справі було припинено,
проігнорував обов'язковість одержання
згоди банку, як кредитора, на
реалізацію квартири, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, не сприяв поверненню
грошових коштів, отриманих від її
реалізації. Отже, скаржник зазначав про
наявність обставин "зацікавленості"
ліквідатора Капустіна В.В.

Розглянувши скаргу банку на дії
ліквідатора Капустіна В.В. суд першої
інстанції не знайшов правових підстав
для її задоволення з огляду на таке.

Суд першої інстанції спростував доводи
скаржника про те, що ліквідатором
боржника не надавалися відомості щодо
наявності(відсутності) у боржника
активів, з посиланням на надання таких
відомостей безпосередньо боржником
при зверненні до суду зі заявою про
порушення справи про банкрутство, при
цьому, призначення арбітражного
керуючого Капустіна В.В. ліквідатором
боржника мало місце вже після
порушення справи про банкрутство за
результатами винесення постанови про
визнання боржника банкрутом від 23.10.2012
року.

Також судом першої інстанції
відхилено, як необґрунтовані, доводи
ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" про
несвоєчасність його повідомлення
ліквідатором Капустіним В.В. про факт
визнання боржника банкрутом в ході
повторно порушеної щодо боржника
справи про банкрутство, оскільки
офіційна публікація оголошення про
порушення справи про банкрутство
боржника здійснена 07.11.2012 року в газеті
"Урядовий кур'єр", що надавало
можливість всім потенційним
кредиторам боржника у визначений
Законом про банкрутство строк
звернутися з грошовими вимогами до
боржника. При цьому, судом першої
інстанції встановлено фактичне
звернення скаржника з грошовими
вимогами до боржника на суму 5 960 682, 76
грн., які було визнано та включено до
реєстру вимог кредиторів боржника у
першу чергу задоволення.

Доводи скаржника про обов'язковість
одержання ліквідатором його згоди на
реалізацію квартири, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, місцевий
господарський суд відхилив з огляду на
те, що матеріалами справи
підтверджується, що зазначена квартира
за боржником не зареєстрована, а її
продаж в ході провадження у даній
справі не здійснювався.

З огляду на це, суд першої інстанції
відхилив скаргу на дії ліквідатора
боржника Капустіна В.В.

Переглядаючи справу в повному обсязі,
апеляційний суд погодився з висновками
суду першої інстанції про відсутність
правових підстав для задоволення
скарги банку, як заставного кредитора
боржника, на дії ліквідатора Капустіна
В.В. та не знайшов правових підстав для
зміни чи скасування ухвали місцевого
господарського суду від 03.09.2013 року.

Також апеляційний суд зазначив про те,
що вимога банку про звільнення
арбітражного керуючого Капустіна В.В.
від виконання обов'язків ліквідатора
боржника з призначенням у даній справі
нового ліквідатора не може бути
задоволена, оскільки матеріалами
справи підтверджується факт
звільнення судом першої інстанції
арбітражного керуючого Капустіна В.В.
від виконання обов'язків ліквідатора
банкрута за його заявою та призначення
ліквідатором у справі арбітражного
керуючого Бондаренка В.А., про що
винесено ухвалу від 03.09.2013 року (том 3,
а.с. 34 - 35).

Колегія суддів Вищого господарського
суду України не погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
про відсутність правових підстав для
задоволення скарги заставного
кредитора боржника на дії ліквідатора
боржника Капустіна В.В. з огляду на
таке.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами, постановою
господарського суду Харківської
області від 03.08.2011 року у справі
№5023/5870/11 фізичну особу-підприємця
ОСОБА_5 визнано банкрутом, введено
ліквідаційну процедуру у справі,
ліквідатором банкрута призначено
арбітражного керуючого Капустіна В.В.
Зазначена постанова про визнання
боржника банкрутом скасована
постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 18.10.2011 року,
порушене щодо боржника провадження у
справі №5023/5870/11 про банкрутство
припинено в цілому, як таке, що порушене
безпідставно (том 2, а.с. 39 - 45).

Також суди встановили, що провадження у
даній справі про банкрутство порушено
13.08.2012 року, а ліквідатором боржника
призначено Капустіна 23.08.2012року.

Отже, в межах трьох років до моменту
призначення ліквідатором у даній
справі Капустін В.В. виконував
повноваження керівника боржника
(ліквідатора) в іншій справі про
банкрутство №5023/5870/11.

Як вбачається з матеріалів даної
справи, 23.10.2012 року арбітражним
керуючим Капустіним В.В. подано до
господарського суду заяву про згоду на
участь у справі №5023/3611/12 як ліквідатора
боржника, в якій, поряд з іншим,
зазначено про те, що арбітражний
керуючий Капустін В.В. не здійснював
раніше управління боржником (том 1, а.с.
76 - 87).

Відтак, Капустін В.В. підпадаючи під
ознаки "зацікавленої особи" щодо
боржника відповідно до статей 1, 3-1
Закону, що унеможливлювало його
повторне призначення ліквідатором
боржника у справі про банкрутство
№5023/3611/12, порушив обов'язок повідомити
суд про наявність обставин, які
виключають можливість його участі у
справі, як ліквідатора. Зазначене
підтверджує неналежне виконання ним
обов'язків арбітражного керуючого та
обґрунтованість скарги на його дії, як
ліквідатора боржника фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5.

З огляду на встановлення судами
обставин виконання арбітражним
керуючим Капустіним В.В. повноважень
керівника боржника (ліквідатора) у
справі про банкрутство №5023/5870/11 в
період з 03.08.2011 року по 18.10.2011 року та
незастосування судами вимог статей 1,
3-1, 23 Закону при оцінці дотримання
ліквідатором норм законодавства про
банкрутство, колегія суддів
касаційного суду вважає за можливе
застосувати вимоги статей 1, 3-1, 23
Закону, скасувавши частково постанову
апеляційного суду та частково ухвалу
суду першої інстанції в частині
відмови в цілому у задоволенні скарги
на дії ліквідатора боржника Капустіна
В.В., задоволити скаргу банку на дії
ліквідатора Капустіна В.В. частково та
визнати незаконними дії ліквідатора
боржника Капустіна В.В., які полягали у
неповідомленні суду про наявність
обставин зацікавленості у справі про
банкрутство, а саме, виконання ним
повноважень керівника боржника
(ліквідатора фізичної особи-підприємця
ОСОБА_5) у період з 03.08.2011 року по 18.10.2011
року у справі про банкрутство №5023/5870/11.
В решті судові рішення слід залишити
без змін.

Доводи заявника касаційної скарги про
безпідставність порушення провадження
у справі про банкрутство №5023/3611/12,
колегія суддів Вищого господарського
суду України вважає необґрунтованими
як такі, що виходять за межі предмету
касаційного оскарження судових актів
за скаргою на дії ліквідатора боржника.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України,
ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ПАТ "Банк
"Фінанси та Кредит" в особі філії
"Центральне

регіональне управління" ПАТ "Банк
"Фінанси та Кредит" задовольнити
частково.

2. Постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
06.11.2013 року

та ухвалу господарського суду
Харківської області від 03.09.2013 року (про
розгляд скарги на дії ліквідатора
Капустіна В.В.) у справі №5023/3611/12
скасувати в частині повної відмови у
задоволенні скарги на дії ліквідатора
Капустіна В.В.

Прийняти у справі №5023/3611/12 нове рішення
про часткове задоволення скарги на дії
ліквідатора Капустіна В.В.:

"Скаргу ПАТ "Банк "Фінанси та
Кредит" в особі філії "Центральне
регіональне управління" ПАТ "Банк
"Фінанси та Кредит" на дії ліквідатора
фізичної особи-підприємця ОСОБА_5
арбітражного керуючого Капустіна
Володимира Володимировича (вх. №15613 від
23.04.2013 року) задовольнити частково.

Визнати незаконними дії арбітражного
керуючого Капустіна Володимира
Володимировича, які полягали у
неповідомленні суду про наявність
обставин зацікавленості у справі про
банкрутство відповідно до статей 1, 31
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції
Закону України №2343-ХІІ, до внесення
змін Законом України №4212-VІ від 22.12.2011
року)", а зокрема, неповідомлення суду
про виконання Капустіним Володимиром
Володимировичем повноважень керівника
боржника (ліквідатора фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5) у період з
03.08.2011 року по 18.10.2011 року у справі про
банкрутство №5023/5870/11".

В решті Постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
06.11.2013року та ухвалу господарського
суду Харківської області від 03.09.2013
року у справі №5023/3611/12 залишити без
змін.

Головуючий
Н.Г. Ткаченко

Судді
Л.Й. Катеринчук

В.М. Коваленко