ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2014 р.Справа № 922/5161/13

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Френдій Н.А.

при секретарі судового засідання
Гонтарем А.Д.

розглянувши справу

за позовом державного підприємства
завод "Електроважмаш", 61089, м. Харків,
проспект Московський, 299, ; до товариства з обмеженою
відповідальністю "Самміт-Харків", 61002, м.
Харків, вул. Чернишевська, буд. 42, код
25176786; третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - товариство з
обмеженою відповідальністю
"Передплатна агенція "Самміт", , адреса: вул. Васильківська,
буд. 55, кв. 4, м. Київ, 03127; про стягнення
10728,60грн. за участю представників:

позивача - Мойсеєва І.Ю., довіреність
№248-889 від 28.12.2013р.;

відповідача - не з"явився;

третьої особи - не з"явився.

За відсутності клопотання сторін
технічна фіксація судового процесу не
здійснювалась.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство завод
"Електроважмаш" звернулося до
господарського суду Харківської
області з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю
"Самміт-Харків" про стягнення
передоплати за договором поставки
№202-17-2 від 15.05.2013р. в сумі 10728,60грн.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідач
не виконав зобов'язання за договором
поставки №202-17-2 від 15.05.2013р. щодо
поставки в повному обсязі товару,
оплаченого позивачем, та не повернув
сплачені останнім грошові кошти після
отримання відповідної вимоги про
повернення коштів, в якості правового
обґрунтування позову вказує на приписи
ст.693 ЦК України та ст. 265 ГК України (з
урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог №248-41 від 05.02.2014р. (вх.№4150
від 06.02.2014р.), прийнятої судом 10.02.2014р. до
розгляду).

В судовому засіданні 10.02.2014р. суд
перейшов до розгляду справи по суті.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги з урахуванням заяви
№248-41 від 05.02.2014р. та просить суд позов
задовольнити, вказуючи на те, що
відповідач зобов"язаний повернути
грошові кошти в сумі 10728,60грн., сплачені
в якості передоплати за договором
№202-17-2 від 15.05.2013р., оскільки в зв"язку з
порушенням строку поставки товару
позивач листом №248-871 від 29.10.2013р.
відмовився від оплаченого товару та
просив повернути вказані грошові
кошти, що кореспондується з нормами ч.2
ст. 693 ЦК України, якою установлено, що
якщо продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати повернення суми
попередньої оплати.

Відповідач явки свого представника в
жодне судове засідання (14.01.2014р.,
28.01.2014р., 10.02.2014р. та 03.03.2014р.) не
забезпечив, своїм конституційним
правом на захист не скористався, відзив
на позов та документи на виконання
ухвал суду про порушення провадження у
справі, від 14.01.2014р., від 28.01.2014р. та від
10.02.2014р. не надав, ухвала суду про
відкладення розгляду справи від
14.01.2014р. повернулася до суду без доказів
вручення відповідачу з поштовою
відміткою "за закінченням терміну
зберігання".

Третя особа свого повноважного
представника в судове засідання не
направила, доказів на виконання ухвал
суду від 28.01.2014р. та від 10.02.2014р. не
надала, хоча про час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином, що
підтверджується відміткою на
поштовому повідомленні про вручення
судової ухвали третій особі 03.02.2014р.

Приймаючи до уваги, що сторони та третя
особа були належним чином повідомлені
про дату та час судового засідання,
враховуючи, що матеріали справи
містять достатньо документів для
розгляду справи по суті, та зважаючи на
те, що від учасників провадження не
надходило будь-яких клопотань, в тому
числі, про відкладення розгляду справи,
суд вважає, що неявка у судове
засідання представників відповідача
та третьою особою не є перешкодою для
прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, суд встановив наступне.

Між товариством з обмеженою
відповідальністю «Самміт-Харків»
(виконавець) та державним
підприємством завод «Електроважмаш»
(замовник) 15.05.2013р. укладено договір №
202-17-2, за умовами якого замовник
доручає, а виконавець приймає на себе
зобов'язання про надання послуг з
передплати та доставки періодичних
видань. Найменування, кількість і ціна
за надання послуг, вказані в
калькуляції №1 (а.с.12), яка є невід'ємною
частиною даного договору. Код 18.12.13-00.00
(журналів та періодичних видань) згідно
Державного комітету з питань
технічного регулювання та споживчої
політики України від 11.10.2010р. №457.ДК
016:2010. (п.1.2. договору).

Сторонами погоджено, що цей договір
укладено на термін з моменту
підписання і діє до 01.03.2014р. (п.8.1.
договору).

За змістом п.3.1. договору загальна
вартість договору становить 14254,86грн., у
т.ч. ПДВ 2375,81грн., оговорена в
калькуляції №1, що є додатком №1 до
даного договору. В цьому ж пункті умов
договору сторони домовилися про те, що
замовник здійснює 100% попередню оплату
згідно наданих виконавцем рахунків
протягом 20 календарних днів.
Виконавець в свою чергу направляє
рахунок протягом двох робочих днів
після письмового або усного звернення
замовника. При цьому ціна за даним
договором після попередньої оплати
зміні не підлягає.

Позивач 07.06.2013р., на підставі
виставленого відповідачем рахунку
№1302/731 від 03.06.2013р. (а.с.13), сплатив
останньому 14254,86грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№3013 (а.с.14), проте відповідач не
поставив в повному обсязі періодичні
видання, які були оплачені позивачем, в
зв'язку з чим, станом на 29.10.2013р.
вартість недопоставлених видань
склала 10728,60грн., при цьому попередню
оплату - не повернув, що і стало
підставою для звернення з даним
позовом.

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, та
враховуючи, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно ч.2 ст. 628 ЦК України сторони
мають право укласти договір, в якому
містяться елементи різних договорів
(змішаний договір). До відносин сторін у
змішаному договорі застосовуються у
відповідних частинах положення актів
цивільного законодавства про договори,
елементи яких містяться у змішаному
договорі, якщо інше не встановлено
договором або не випливає із суті
змішаного договору.

Правовідносини, що склалися між
сторонами, виникли на підставі
договору №202-17-2 від 15.05.2013р., який є
змішаним та містить елементи як
договору купівлі-продажу так і
елементи договору про надання послуг, а
відтак до відносин сторін слід
застосовувати у відповідних частинах
положення актів цивільного
законодавства про договори, елементи
яких містяться у змішаному договорі.

Статтею 693 Цивільного кодексу України
передбачено, що якщо договором
встановлений обов'язок покупця
частково або повністю оплатити товар
до його передання продавцем (попередня
оплата), покупець повинен здійснити
оплату в строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо такий строк не
встановлений договором, - у строк,
визначений відповідно до статті 530
цього Кодексу. У разі невиконання
покупцем обов'язку щодо попередньої
оплати товару застосовуються
положення статті 538 цього Кодексу. Якщо
продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати. На суму
попередньої оплати нараховуються
проценти відповідно до статті 536 цього
Кодексу від дня, коли товар мав бути
переданий, до дня фактичного передання
товару покупцеві або повернення йому
суми попередньої оплати. Договором
може бути встановлений обов'язок
продавця сплачувати проценти на суму
попередньої оплати від дня одержання
цієї суми від покупця.

Аналіз зазначених норм свідчить про те,
що у покупця право вимагати передачі
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати (на його розсуд)
виникає одночасно зі спливом
встановленого договором строку для
передачі товару.

Відповідно до статті 663 Цивільного
кодексу України продавець зобов'язаний
передати товар покупцеві у строк,
встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо зміст договору
не дає змоги визначити цей строк, -
відповідно до положень статті 530
Цивільного кодексу України.

Виставлений відповідачем рахунок
позивачем оплачений 07.06.2013р., що у межах
строків, встановлених для оплати
відповідного рахунку, в п.3.1. договору.

Згідно умов п.3.4. договору виконавець
починає виконання робіт по включенню в
заявку необхідних видань тільки за
фактом їх оплати замовником. Разом з
тим сторонами в договорі не визначено
строків надання послуг з поставки
періодичних видань.

Водночас пунктом 3.3. договору
встановлено, що виконавець
зобов'язаний повернути замовнику
коштів розмірі, передбаченому
договором, в межах вартості
передоплатних видань, від яких
відмовився замовник.

Згідно з частиною 2 статті 693 Цивільного
кодексу України якщо продавець, який
одержав суму попередньої оплати
товару, не передав товар у встановлений
строк, покупець має право вимагати
передання оплаченого товару або
повернення суми попередньої оплати.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Позивач звернувся до відповідача з
претензією про повернення попередньої
оплати у зв'язку з односторонньою
відмовою від договору №248-871 від 29.10.2013р.
(а.с.17-18), яка отримана відповідачем
05.11.2013р. (а.с. 19), в якій повідомив
останього про односторонню відмову від
договорів, укладених з останнім, у тому
числі і від договору №202-17-2 від 15.05.2013р.,
та просить відповідача протягом семи
календарних днів, з моменту отримання
цієї претензії, повернути попередню
оплату за договором №202-17-2 від 15.05.2013р. у
розмірі 10728,60грн.

Підсумовуючи вищенаведене, виходячи із
заявлених позивачем вимог та наявних у
справі доказів, враховуючи відсутність
в матеріалах справи доказів повернення
відповідачем попередньої оплати в сумі
10728,60грн., суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

Витрати по сплаті судового бору
відповідно до ст. 49 ГПК України
покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.
32, 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Самміт-Харків" (61002, м.
Харків, вул. Чернишевська, буд. 42, код
25176786) на користь державного
підприємства завод "Електроважмаш"
(61089, м. Харків, проспект Московський, 299,
) передоплату за
договором поставки №202-17-2 від 15.05.2013р. в
сумі 10728,60грн. та 1720,50грн. витрат зі
сплати судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

На рішення господарського суду, яке не
набрало законної сили, сторони мають
право подати апеляційну скаргу, а
прокурор апеляційне подання протягом
десяти днів з дня прийняття
(підписання) рішення через місцевий
господарський суд.

Повне рішення складено 06.03.2014 р.

Суддя Н.А. Френдій