ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2014 р.Справа № 916/3581/13Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді: Шевченко В.В.

суддів: Мирошниченко М.А., Головея В.М.

при секретарі судового засідання:
Ляшенко М.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Кузнецова Л.В.

від відповідача: не з'явився

від 3-ї особи: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Торгово-промислова спілка"

на ухвалу господарського суду Одеської
області від 14.02.2014 р.

по справі № 916/3581/13/13

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Український інноваційний
банк" в особі Одеського відділення
публічного акціонерного товариства
"Український інноваційний банк"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгово-промислова
спілка",

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Приватного
підприємства "Альфа Юг"

про стягнення 2.332.436 грн. 24 коп.

ВСТАНОВИЛА:

25.12.2013 р. Публічне акціонерне
товариство "Український інноваційний
банк" в особі Одеського відділення
публічного акціонерного товариства
"Український інноваційний банк" (далі
ПАТ) звернулось до господарського суду
Одеської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгово-промислова
спілка" (далі ТОВ) про стягнення боргу
за кредитною угодою № 27 від 11.06.2007 р.,
укладеною між сторонами у справі в сумі
2.332.436 грн. 24 коп.

Ухвалою господарського суду
Одеської області від 26.12.2013 р. порушено
провадження за названим позовом,
залучено до участі в розгляді справи в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Приватне
підприємство "Альфа Юг" (далі - ПП) та
розгляд справи призначено на 28.01.2014 р.
об 11.00.

13.02.2014 р. ТОВ звернулось до
господарського суду Одеської області
із зустрічним позовом до ПАТ про
визнання недійсним кредитного
договору № 32 від 25.06.2007 р., укладеного
між сторонами у справі.

Ухвалою господарського суду
Одеської області від 14.02.2014 р. (суддя
Рога Н.В.) зустрічна позовна заява ТОВ
повернута заявникові без розгляду на
підставі п. п. 3, 4, 6 ст. 63 ГПК України,
оскільки останнім не додано до
позовної заяви доказів, що
підтверджують викладені в позові
обставини, доказів, які підтверджують
сплату судового збору у встановленому
порядку та розмірі, а також не надано
доказів надсилання відповідачеві
копії позовної заяви і доданих до неї
документів.

В апеляційній скарзі ТОВ
просить вищеназвану ухвалу скасувати
та направити справу до суду першої
інстанції, посилаючись на те, що сплата
судового збору за подання зустрічного
позову нічим не передбачена, внаслідок
чого ухвала місцевого суду є
незаконною, а тому підлягає скасуванню.

13.03.2014 р. до апеляційного суду
надійшло клопотання ТОВ про
перенесення судового засідання на іншу
дату у зв'язку з відрядженням його
представника.

Назване клопотання визнано
колегією суддів необґрунтованим та
відхилено з огляду на те, що ухвалою від
27.02.2014 р. про прийняття апеляційної
скарги до провадження відповідного
суду сторони були попереджені, що
неявка їх представників у судове
засідання не тягне за собою
перенесення розгляду справи на іншу
дату та не є перешкодою для розгляду
скарги по суті. Крім того, вказана ТОВ у
клопотанні причина про перенесення
судового засідання не є достатньою,
оскільки представництво інтересів
останнього може здійснюватися любою
іншою особою в силу повноваження, що
ґрунтується на довіреності. Поважною
причиною перенесення судового
засідання може вважатися та, існування
якої зумовлено факторами об'єктивного
характеру, які не залежать від волі
заявника, тобто ні за яких обставин не
можуть бути ним змінені чи усунуті, а
таких обставин, у даному випадку, немає.

Також, до апеляційного суду
жодний із учасників процесу не
звертався із заявою про продовження
строку розгляду справи.

Враховуючи вищевказані обставини
та скорочений 15-денний строк перегляду
судових ухвал місцевого суду в
апеляційному порядку колегія суддів
вважає, що підстави для задоволення
названого клопотання відсутні.

Відзив на апеляційну скаргу не
надходив.

У судовому засіданні представник
ПАТ просив ухвалу місцевого суду
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України „Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК. У разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - за адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Так як, ухвала про порушення
провадження у справі та призначення її
до розгляду на 13.03.2014 р. о 12:00 направлена
апеляційним судом кожному із учасників
судового процесу, в тому числі і ПП за
належною адресою та ця ухвала не
повернута підприємством зв'язку до
суду, то колегія суддів вважає, що ПП є
повідомленим про час і місце розгляду
справи, а тому визнає за можливе
розглянути справу за відсутністю його
представника.

Обговоривши доводи апеляційної
скарги, заслухавши пояснення
представника ПАТ, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права при прийнятті
оскаржуваної ухвали, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
необґрунтована і не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи 25.12.2013 р. ПАТ звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовом до ТОВ про стягнення боргу за
кредитною угодою № 27 від 11.06.2007 р. у сумі
2.332.436 грн. 24 коп.

13.02.2014 р. ТОВ звернулось до
господарського суду Одеської області
із зустрічним позовом до ПАТ про
визнання кредитної угоди № 27 від 11.06.2007
р. недійсною.

Повертаючи позовну заяву без
розгляду на підставі п. п. 3, 4, 6 ст. 63 ГПК
України, місцевий суд виходив з того, що
до позовної заяви не додано доказів, що
підтверджують викладені в позові
обставини, сплати судового збору у
встановленому порядку та розмірі, а
також не надано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Згідно ст. 60 ГПК України
відповідач має право до початку
розгляду господарським судом справи по
суті подати до позивача зустрічний
позов для спільного розгляду з
первісним позовом. Зустрічний позов,
повинний бути взаємопов'язаний з
первісним.

Подання зустрічного позову
провадиться за загальним правилами
подання позовів.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками місцевого
суду про те, що зустрічний позов
повинен бути поданий з додержанням
вимог статей 54-58 ГПК України щодо форми
і змісту позовних заяв.

Аналогічні приписи містяться і
в постанові Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» якою передбачено, що
якщо позовну заяву за зустрічним
позовом подано з порушенням вимог,
викладених у ст. ст. 54 - 58 ГПК,
господарський суд повертає позовну
заяву на підставі ст. 63 ГПК.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 ГПК
України, позовна заява повинна містити,
зокрема, виклад обставин, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, зазначення
доказів, що підтверджують позов,
обґрунтований розрахунок сум, що
стягуються чи оспорюються,
законодавство на підставі якого
подається позов.

Згідно ч. 1 п. 3 ст. 63 ГПК України
якщо у позовній заяві не вказано
обставин, на яких ґрунтується позовна
вимога, та не надано доказів, що
підтверджують викладені в заяві
обставини, суд повертає таку позовну
заяви і додані до неї документи без
розгляду.

Як вбачається з матеріалів
справи та правильно встановлено
місцевим судом ТОВ до позовної заяви не
надано жодних доказів, на яких
ґрунтуються позовні вимоги останнього,
зокрема: не надано оригіналу чи
належним чином засвідченої копії
кредитного договору № 32 від 25.06.2007 р.,
укладеного між сторонами у справі, який
ТОВ просить визнати недійсним,
внаслідок чого суд першої інстанції
дійшов до правомірного та
обґрунтованого висновку про те, що ТОВ
порушено приписи ч. 2 ст. 54 ГПК України,
що є підставою для повернення
зустрічної позовної заяви ТОВ на
підставі ч. 2 п. 3 ст. 63 ГПК України.

Відповідно до ст. 56 ГПК України
позивач, прокурор зобов'язані при
поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення, у зв'язку з чим
колегія суддів погоджується з
висновками місцевого суду про те, що до
зустрічної позовної заяви ТОВ повинні
бути додані документи, які
підтверджують, зокрема, відправлення
відповідачеві копії вищезазначеної
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Але, жодних доказів, що свідчать
про таке відправлення матеріали справи
не містять та всупереч ст. 33 ГПК України
скаржником ані суду першої інстанції,
ані апеляційної не надано.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо не
подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів, у зв'язку з
чим колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції дійшов до
правомірного висновку про те, що ТОВ
при зверненні з даним зустрічним
позовом порушено встановлені ст. 56 ГПК
України правила надіслання
відповідачеві копії відповідної
зустрічної позовної заяви та доданих
до неї документів, що є підставою для
повернення зустрічної позовної заяви
ТОВ на підставі ч.2 п.6 ст.63 ГПК України.

Згідно п. 3 ст. 57 ГПК України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують сплату судового
збору у встановлених порядку і розмірі.

Розмір та порядок сплати
судового збору визначено Законом
України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону
України "Про судовий збір" за подання
зустрічних позовних заяв, а також заяв
про вступ у справу третіх осіб із
самостійними позовними вимогами
судовий збір справляється на загальних
підставах.

Будь-яких виключень щодо
звільнення від сплати у разі подання
зустрічного позову ані положеннями ГПК
України, ані положеннями Закону
України "Про судовий збір" не
встановлено, а тому при поданні
зустрічного позову повинні бути додані
до позовної заяви докази оплати
судового зору у відповідності до вимог
ст. 57 ГПК України та ч. 5 ст. 6 Закону
України "Про судовий збір", внаслідок
чого протилежні твердження скаржника
не можуть бути прийнятими до уваги.

Згідно з пп. 1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону
України "Про судовий збір" за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру судовий збір
справляється у розмірі 2 (двох)
відсотків ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат, а за подання позовної
заяви немайнового характеру - 1 розмір
мінімальної заробітної плати.

До зустрічної позовної заяви
ТОВ не надано жодного доказу, який би
свідчив про сплату судового збору в
встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до п. 4 ст. 63 ГПК
України якщо не подано доказів сплати
судового збору у встановлених порядку
та розмірі, суддя повертає позовну
заяву і додані до неї документи без
розгляду, внаслідок чого колегія
суддів погоджується з висновками
місцевого суду щодо наявності підстав
для повернення вказаного зустрічного
позову без розгляду на підставі п. 4 ч. 1
ст. 63 ГПК України .

З огляду на вищевикладене,
колегія суддів вважає, що місцевий суд,
дійшов до правомірного висновку про те,
що, оскільки, до зустрічної позовної
заяви ТОВ не було додано жодних
доказів, що підтверджують викладені в
позові обставини, доказів, які
підтверджують сплату судового збору у
встановленому порядку та розмірі, а
також не надано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів, а тому
правомірно повернув зустрічну позовну
заяву ТОВ на підставі п. п. 3, 4, 6 ч. 1 ст. 63
ГПК України, у зв'язку з чим оскаржена
ухвала місцевого суду прийнята з
дотриманням норм процесуального права,
відповідає фактичним обставинам і
матеріалам справи, а підстави,
передбачені ст. 104 ГПК України, для її
зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 99, 101-
106 ГПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу господарського суду
Одеської області від 14.02.2014 року у
справі № 916/3581/13 - залишити без змін, а
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Торгово-промислова спілка" - без
задоволення.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття і може бути оскаржена
у касаційному порядку до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови
виготовлено та підписано 14.03.2014 року.

Головуючий суддя:
Шевченко В.В.

Судді:
Мирошниченко М.А.

Головей В.М.