ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2014 р.
Справа № 911/74/14

Розглянувши матеріали справи за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лекс Ріалті Юре», м.
Київ;

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Відеонет», м.
Бориспіль;

про стягнення 398 500,00 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від позивача: Пішов М.Ю.(довіреність б/н
від 16.12.2013 р.);

від відповідача: Тритяченко О.В.
(протокол №6/2013 від 09.10.2013 р.).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду
Київської області знаходиться справа
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лекс Ріалті Юре»
(позивач) до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Відеонет»
(відповідач) про стягнення 398 500,00 грн.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 13.01.2014 року порушено
провадження у справі № 911/74/14 та
призначено справу до розгляду на
21.01.2014 року.

В судове засідання, яке відбулось 21.01.2014
року повноважний представник
відповідача не з'явився, після судового
засідання 21.01.2014 року від представника
відповідача надійшов відзив на позов, в
якому відповідач позов визнав в
повному обсязі. У зв'язку з чим, розгляд
справи було відкладено на 28.01.2014 року.

В судовому засіданні 28.01.2014 року
позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідач проти позову не заперечив.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82
Господарського процесуального кодексу
України, рішення прийнято
господарським судом за результатами
оцінки доказів, поданих позивачем, у
нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, після
закінчення розгляду справи у судовому
засіданні 28.01.2014 року було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача та дослідивши надані докази,
господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи,
21.10.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Лекс Ріалті Юре»
(Підрядник, позивач) до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Відеонет»
(Замовник, відповідач) був укладений
Договір підряду № 158 від 21.10.2013 року на
виготовлення поліграфічної продукції
(надалі - Договір).

Згідно п.1.1. Договору, Підрядник бере на
себе зобов'язання по виконанню для
Замовника робіт з виготовлення
поліграфічної продукції (газети,
журнали, каталоги, буклети, листівки та
інше) і надання пов'язаних з цим послуг
(Замовлення) відповідно до підписаних
Сторонами додатків, які становлять
невід'ємну частину цього договору, і в
яких зазначаються назва, кількість,
технічні умови, строки виконання робіт,
ціна, умови доставки, строки здійснення
розрахунків сума та інші умови за
згодою Сторін.

Відповідно до Додатків № 1, № 2 та № 3
від 21.10.2013 року до Договору Замовник
доручив, а Підрядник зобов'язався
виконати роботи по виготовленню:

- Єврофлаєра в кількості 100000 шт. (1,35 грн.
за шт., всього на 135000,грн.);

- Буклет А 4 в кількості 30000 шт. (5,76 грн. за
шт., всього на 172800,00 грн.);

- Папки А 4 в кількості 10000 шт. (9,07 грн. за
шт., всього на 90700,00 грн.).

Відповідно до п .2.2.5. Договору, Замовник
зобов'язується оплатити виконання
робіт відповідно до умов цього
Договору, Додатків та рахунків
Підрядника. Згідно з Додатковими
угодами до Договору оплата
здійснюється протягом 3 банківських
днів з моменту отримання Замовлення.

Відповідно до п. 5.1. Договору
передача-приймання Замовлення за
якістю і кількістю здійснюється шляхом
оформлення і підписання Сторонами
видаткової накладної чи Акту
здачі-прийняття виконаних робіт.

Факт виконання Підрядником Замовлення
та його передача Замовнику
підтверджується видатковими
накладними № РН-838 від 05.11.2013 року на
суму 135000,00 та № РН-844 від 06.11.2013 року на
суму 263500,00 грн., всього на суму 398 500,00
грн. Відповідні обставини
підтверджуються наданим позивачем
доказами, відповідачем не заперечені
та не спростовані.

Однак, відповідач своєчасно та в
повному обсязі свої зобов'язання з
оплати виконаних робіт не виконав, у
зв'язку з чим, за відповідачем станом на
день розгляду спору існує
заборгованість в сумі 398 500,00 грн., що
також підтверджується Актом звірки
взаєморозрахунків від 28.11.2013 року.
Підписаним обома сторонами та
скріпленим їх печатками.

Відповідач в наданому суду відзиві
позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язання виникають
з підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Згідно з п. ч.2 статті 11 Цивільного
кодексу України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу
України передбачає, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. ст. 202 Господарського
кодексу України, ст. 599 Цивільного
кодексу України зобов'язання, зокрема,
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Стаття 525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Кожна сторона повинна вжити
усіх заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони
та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язання є підставою
для застосування господарських
санкцій, передбачених законом або
договором.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив зобов'язання, якщо він не
виконав його в строк, встановлений
договором або законом.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Таким чином, судом за наслідками
розгляду спору встановлено
заборгованість відповідача перед
позивачем в сумі 398500 грн.

Згідно зі ст. 78 Господарського
процесуального кодексу України
визнання позову відповідачем
викладається в адресованій
господарському суду письмовій заяві,
підписаній відповідачем, яка
долучається до справи.

У разі визнання відповідачем позову
господарський суд приймає рішення про
задоволення позову за умови, що дії
відповідача не суперечать
законодавству або не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
відповідач має право визнати позов
повністю або частково.

Господарський суд не приймає відмови
від позову, зменшення розміру позовних
вимог, визнання позову відповідачем,
якщо ці дії суперечать законодавству
або порушують чиї-небудь права і
охоронювані законом інтереси.

Враховуючи, що в ході розгляду спору
судом встановлено зобов'язання
відповідача сплатити на користь
позивача 398 500 грн. заборгованості за
Договором підряду № 158 від 21.10.2013 року,
що відповідачем визнано.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог і заперечень.

Таким чином, позовні вимоги позивачем
доведені та обґрунтовані, відповідачем
визнані, тому підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
відшкодування судових витрат
покладається на відповідача в повному
обсязі.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 49, 78, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд Київської
області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Відеонет»
(08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул.
Київський шлях, 74, код 38192744) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лекс Ріалті Юре»
(01042, м. Київ, б-р Дружби Народів, 13, код
35849023) 398 500,00 грн. боргу та 7970 грн. витрат
по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
Т.П. Карпечкін

Повне рішення складено: 28.01.2014 р.