КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2014 р. Справа№ 910/16807/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

за участю представників сторін:

позивача: Ханович К.В., довіреність №7096
від 20.12.2013 року,

відповідача: Тарасенко О.М.,
довіреність №3 від 01.01.2014 року.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АЙБОКС"

на рішення господарського суду м. Києва

від 25.12.2013 року

у справі №910/16807/13 (головуючий суддя -
Гавриловська І.О., судді -
Дупляк О.М., Блажівська О.Є.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства "ЕРДЕ БАНК"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "АЙБОКС"

про стягнення 104 412, 88 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Ерде
Банк" звернулось до господарського
суду м. Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Айбокс"
про стягнення 97 152,00 грн. вартості
послуг з інкасації за жовтень 2012 р. та 7
260,88 грн. пені за період з 11.11.12 р. по 11.05.13
р., у зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем зобов'язань за договором
на послуги інкасації №474/і від 21.07.11 р.

Рішенням господарського суду м. Києва
від 25.12.2013 року позов задоволено
частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "АЙБОКС" (01103, м. Київ,
вул. Кіквідзе, 18, ) на
користь Публічного акціонерного
товариства "ЕРДЕ БАНК" (04070, м. Київ, вул.
П. Сагайдачного/Ігорівська, 10/5 літера А,
) 97 152 (дев'яносто сім
тисяч сто п'ятдесят дві) грн. 00 коп.
вартості послуг інкасації за жовтень
2012 р.

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "АЙБОКС" (01103, м. Київ,
вул. Кіквідзе, 18, ) на
користь Державного бюджету України 1 943
(одна тисяча дев'ятсот сорок три) грн. 04
коп. судового збору.

У решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Айбокс" звернулось
до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду м. Києва
від 25.12.2013 року по справі №910/16807/13 в
частині стягнення та постановити нове
рішення, яким відмовити в позові
Публічному акціонерному товариству
"ЕРДЕ БАНК" в частині стягнення 90181,00
грн.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
рішення місцевого господарського суду
прийняте з неповним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи,
місцевий господарський суд
неправильно застосував і порушив норми
матеріального та процесуального права.

Крім того, в апеляційній скарзі
скаржник також зазначає, що у зв'язку із
тим, що на підставі договорів на
послуги з інкасації №800 від 31.08.2012 р. та
№474/і від 21.07.11 р. у сторін виникли
зустрічні однорідні вимоги із
закінченням строку їх виконання, на
підставі заяви ТОВ "Айбокс" №665 від
09.11.2012 р. про зарахування зустрічних
вимог, яка згідно повідомлення про
вручення поштового відправлення була
отримана ПАТ "ЕРДЕ БАНК" 22.11.2012 р., було
здійснено зарахування зустрічних
однорідних вимог з урахуванням
загальної суми заборгованості по
договору №800 від 31.08.2012 р. та припинено
зобов'язання по зазначеному договору.

Позивач в судовому засіданні просив
суд залишити оскаржуване рішення без
змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Апеляційний господарський суд
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представників
сторін, встановив наступне.

Між Публічним акціонерним товариством
"ЕРДЕ БАНК" (виконавець) та Товариством
з обмеженою відповідальністю "АЙБОКС"
(замовник) був укладений договір на
послуги з інкасації №474/і від 21.07.11 р.,
відповідно до умов якого замовник
доручає, а підрозділ виконавця в м.
Донецьк приймає на себе зобов'язання
власними силами і засобами у погоджені
з замовником дні та години, у порядку,
передбаченому чинним законодавством
України надавати послуги з інкасації
грошових коштів замовника з належних
останньому програмно-технічних
комплексів самообслуговування (надалі
- ПТКС), розташованих за адресами, що
зазначені в додатку №1 до договору,
щодо розміщення ПТКС, їх перерахування
та зарахування на поточний рахунок
замовника, у строки, передбачені
договором.

Пунктами 1.2. та 1.3. договору на послуги
інкасації №474/і від 21.07.11 р. визначено,
що сторони погодились, що за умови змін
замовником місця розташування ПТКС,
виконавець проводить інкасацію
грошових коштів замовника за новою
адресою, згідно з умовами даного
договору; замовник зобов'язується
оплачувати надані послуги в розмірі та
строки, передбачені договором.

Згідно з п. п. 2.1.1. та 2.1.2. договору на
послуги інкасації №474/і від 21.07.11 р.,
виконавець зобов'язується здійснювати
інкасацію коштів із ПТКС відповідно до
умов договору та винятково на підставі
отриманої від замовника заявки (що
оформлюється згідно з додатком №2 до
договору) на інкасацію ПТКС у спосіб
збирання коштів з ПТКС шляхом зміни
купюро приймача (надалі - касета) на
порожній, опломбований виконавцем;
здійснювати зарахування інкасованих
коштів замовника у повному обсязі не
пізніше 12:00 години наступного робочого
дня після інкасації коштів на рахунок
замовника №001, відкритий в АТ
"ЕРДЕ БАНК", МФО 380667, із
вказівкою призначення платежу в
наступному форматі: "Факична дата
інкасації у форматі "дд.мм.рр.">,
коментар".

Відповідно до п. 2.1.3. вищевказаного
договору, виконавець зобов'язаний
надавати замовникові згідно з п. 6.12.
даного договору не пізніше 12:00 год.
наступного робочого дня після дня
виконання виконавцем заявки на
інкасацію ПТКС замовника:

- супровідну відомість по кожному
платежу в розрізі ПТКС (що оформлюється
згідно з додатком №3 до договору);

- акт про невиконані заявки на
інкасацію ПТКС (за формою, визначеною
сторонами в додатку №4 до договору) при
наявності невиконаних заявок на
інкасацію ПТКС;

- акт розбіжностей коштів у
касетах ПТКС (за формою, визначеною
сторонами в додатку №5 до договору),
підписаний представниками виконавця -
касиром та контролером (у випадку
виявлення розбіжностей коштів у касеті
при їх фактичному перерахуванні з
сумою зафіксованою в чеку про
обнуління статистики та/або технічному
чеку, та/або електронно-технічному
чеку).

Згідно з п. 2.1.4. договору №474/і від 21.07.11
р., виконавець зобов'язаний надавати
замовнику до 5-го числа місяця,
наступного за звітним у порядку,
зазначеному в п. 6.9. договору:

- оригінали чеків інкасації та/або
технічних чеків;

- рахунок-фактуру за звітний
місяць (звітним періодом (місяцем)
вважається період з першого по
останній календарний день місяця);

- акт виконаних робіт за звітний
місяць (звітним періодом (місяцем)
вважається період з першого по
останній календарний день місяця).

У відповідності до п. 2.1.5. договору №474/і
від 21.07.11 р., виконавець зобов'язується
прийняти в безкоштовне користування
передані замовником касети й ключі від
ПТКС (надалі - ключі) на підставі акту
приймання-передачі (за формою
визначеною сторонами в додатку №6 до
договору), у кількості й порядку,
визначеним даним договором. Касети та
ключі є власністю замовника й при
розірванні договору підлягають
поверненню протягом дії договору,
касети, що прийшли в непридатність в
результаті природної норми зношування,
приймаються замовником в обмін на інші
придатні для експлуатації. У випадку,
якщо касети та/або ключі прийшли у
непридатність в результаті дій
виконавця, витрати понесені
замовником, у повному обсязі
відшкодовує виконавець.

Пунктами 2.1.6. - 2.1.9. вищевказаного
договору визначено, що виконавець
зобов'язаний використовувати ключі та
касети, що прийняті згідно з п. 2.1.5.
договору, винятково з метою проведення
інкасації ПТКС відповідно до умов
договору; пломбувати змінні касети
власними силами та пломбіром за
власний рахунок; вести облік
опломбування, видачі й прийняття
змінних касет з фіксацією
інвентаризаційного номера касет,
номера ПТКС, у який встановлена/з якого
вилучена касета та інших даних,
визначених умовами договору (за формою
визначеною сторонами в додатку №7 до
договору); вести облік видачі та
приймання ключів від ПТКС і обмежити
доступ до ключів сторонніх осіб.

Згідно з пунктами 2.1.10. та 2.1.11. договору
№474/і від 21.07.11 р., виконавець
зобов'язується забезпечувати
схоронність і захист від крадіжки
(втрати) касет і ключів від ПТКС до
моменту повернення замовнику, а також
схоронність і захист інкасованих
коштів замовника до моменту їхнього
зарахування на рахунок замовника;
нести повну матеріальну
відповідальність за схоронність
інкасованих коштів замовника з моменту
проведення інкасації до моменту
зарахування коштів на рахунок
замовника, за схоронність касет і
ключів від ПТКС.

Відповідно до п. 2.2.1. договору №474/і від
21.07.11 р., замовник зобов'язаний
передавати виконавцю в безкоштовне
користування касети до ПТКС, комплекти
ключів від ПТКС (зокрема, ключ від
нижніх дверей ПТКС, ключ від дверцят
сейфа в ПТКС, де розміщена касета), один
універсальний ключ від касет не
пізніше, ніж за 1 (один) робочий день до
початку першої інкасації ПТКС по акту
приймання-передачі касет і ключів від
ПТКС (за формою визначеною сторонами в
додатку №6 до договору).

Пунктами 2.2.3. та 2.2.4. вищезазначеного
договору передбачено, що замовник
зобов'язаний направляти виконавцю
заявку на інкасацію ПТКС замовника (за
формою визначеною сторонами в додатку
№2 до договору) по електронній пошті
для інкасації та для каси згідно п. 6.12.
договору у форматі TIF не пізніше 16:00 год.
дня, що передує дню надання послуг
інкасації; направляти виконавцю на
електронну адресу згідно з п. 6.12.
договору електронно-технічний чек по
запиту виконавця (за формою, визначеною
сторонами в додатку №9Б до договору).

Згідно з п. 3.1. договору №474/і від 21.07.11 р.,
розмір винагороди виконавця за кожний
інкасований ПТКС замовника складає:

- 33,00 грн. Дана сума включає в себе
також і операцію з перерахунку та
переказу коштів;

- 0,1 %, за зарахування інкасованих
коштів замовника в день інкасації на
рахунок замовника від суми зарахованих
коштів.

Відповідно до п. 3.2. договору №474/і від
21.07.11 р., підписанням цього договору
замовник дає згоду виконавцю
самостійно списувати до десятого числа
кожного місяця наступного за звітним з
рахунку замовника №001, відкритому
в АТ "ЕРДЕ БАНК", грошові кошти у
розмірі, який буде вказаний в рахунку,
складеному з урахуванням вартості
послуг, передбачених в п. 3.1. договору
заявка на інкасацію ПТКС, що не
виконана виконавцем не підлягає
оплаті, крім випадків, коли наслідком
невиконання були причини, що зазначені
у п. 4.22 договору.

Розділом 4 договору №474/і від 21.07.11 р.
визначено відповідальність сторін за
даним договором.

Згідно з п. 4.1. вищевказаного договору,
за прострочення оплати послуг
інкасації згідно з п. 3.2. даного
договору, крім випадків, передбачених
п. п. 3.4., 4.9., замовник зобов'язаний
сплатити виконавцю пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, яка
діяла в період, за який сплачується
пеня, від суми простроченого платежу за
кожний день прострочення.

У відповідності до пунктів 6.1. - 6.3.
договору №474/і від 21.07.11 р., даний
договір укладений строком на один рік і
набуває чинності з моменту його
підписання повноважними
представниками сторін і скріплення
печатками сторін; закінчення строку
цього договору не звільняє сторони від
відповідальності за його порушення,
яке мало місце під час дії цього
договору; у випадку, якщо жодна із
сторін не повідомить іншу сторону за 30
календарних днів до дати закінчення
строку дії договору про його
припинення, договір вважається
продовженим на кожний наступний рік і
на тих самих умовах.

Позивач надав пояснення суду, що ним
було надано відповідачу послуги з
інкасації, згідно з актом №464/д від 31.10.12
р. за період з 01.10.12 р. до 31.10.12 р. за
договором №474/і від 21.07.11 р. на суму 97 152,00
грн.

29.05.13 р. ПАТ "ЕРДЕ БАНК" надіслало
відповідачу лист-вимогу (вих. № 4255 від
29.05.13 р.), згідно з яким просило сплатити
заборгованість за послуги інкасації у
жовтні 2012 р. до 15.06.13 р.

20.06.13 р. ПАТ "ЕРДЕ БАНК" надіслало
відповідачу лист-вимогу (вих. № 4949 від
20.06.13 р.), згідно з яким просило сплатити
заборгованість за послуги інкасації у
жовтні 2012 р. до 01.07.13 р.

Однак, станом на 30.08.13 р. вищезазначені
вимоги ТОВ "АЙБОКС" залишило без
відповіді та реагування.

За таких обставин позивач звернувся до
господарського суду м. Києва з позовом
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "АЙБОКС" про
стягнення 97 152,00 грн. вартості послуг з
інкасації за жовтень 2012 р. та 7 260,88 грн.
пені за період з 11.11.12 р. по 11.05.13 р., у
зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем зобов'язань за договором
на послуги інкасації №474/і від 21.07.11 р.

Відповідач в свою чергу зазначив, що
заборгованість виникла у зв'язку з
незарахуванням проінкасованих коштів
грошових коштів за договором №474/і від
21.07.11 р., що підтверджується
супровідними відомостями по платежу та
технічними чеками з інкасації ПТКС.

Крім того, ТОВ "АЙБОКС" стверджувало, що
ним належним чином виконані обов'язки
перед ПАТ "ЕРДЕ БАНК" за договором №474/і
від 21.07.11 р. шляхом здійснення
взаємозаліку зустрічних однорідних
вимог, оскільки на підставі заяви
відповідача № 665 від 09.11.12 р. про
зарахування зустрічних однорідних
вимог було припинено зобов'язання за
спірним договором на суму 90 181,00 грн.

Також відповідач зауважив, що на адресу
ТОВ "АЙБОКС" не надходило будь-яких
непогоджень, заперечень з приводу суми
та форми здійсненого взаємозаліку на
підставі заяви №665 від 09.11.12 р.

Задовольняючи позов частково, місцевий
суд виходив з того, що позивач взяті на
себе зобов'язання виконав належним
чином за договором на послуги з
інкасації №474/і від 21.07.11 р., тоді як
відповідач свої зобов'язання щодо
сплати послуг по інкасації коштів за
вказаним договором не виконав. Крім
того, зарахування зустрічних
однорідних вимог ТОВ "Айбокс" перед ПАТ
"Ерде Банк" на підставі заяви № 665 від
09.11.2012 р. не є належною правовою
підставою для припинення зобов'язань
відповідача по договору, оскільки під
час здійснення взаємозаліку у ПАТ "Ерде
Банк" було запроваджено тимчасову
адміністрацію та призначено
уповноважену особу Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб під час якої,
згідно з п. 4 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб" не здійснюється зарахування
зустрічних однорідних вимог, якщо це
може призвести до порушення порядку
погашення вимог кредиторів,
встановлених законом.

Проте, судова колегія з вказаним
висновком місцевого суду не
погоджується, враховуючи наступне.

21.07.2011 р. між сторонами по справі було
укладено також договір на послуги
інкасації №473/і та №474/і.

09.11.2012 р. ТОВ "Айбокс" звернулось до ПАТ
"Ерде Банк" із заявою №665 про
зарахування зустрічних однорідних
вимог та припинення зобов'язань.

На підставі договорів на послуги з
інкасації №473/і від 21.07.2011 р., №474/і від
21.07.2011 р. та №800 від 31.08.2012 р. станом на
23.10.2012 р. у ПАТ "Ерде банк" та ТОВ "Айбокс"
виникли зустрічні однорідні
зобов'язання, а саме:

- ПАТ "Ерде Банк" перед ТОВ "Айбокс" на
суму 570283,00 грн. по договору №473/і від
21.07.2011 р. по перерахуванню інкасованих
коштів за період з 19.10.2012 р.;

- ТОВ "Айбокс" перед ПАТ "Ерде Банк" на
суму 570283,00 грн. по договору № 800 від
31.08.2012 р. на суму 480102,00 грн. за період з
01.09.2012 р. по 31.10.2012 р. та за договором №
474/і від 21.07.2011 р. на суму 90181,00 грн. за
період з 01.10.2012 р. по 31.10.2012 р.

Будь-яких заперечень з боку позивача з
приводу суми та форми здійсненого
взаємозаліку на підставі заяви №665 від
09.11.2012 р. на адресу відповідача не
надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Як передбачено ч. 1 ст. 193 ГК України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 193 ГК України визначено,
що кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 601 ЦК України
зобов'язання припиняється
зарахуванням зустрічних однорідних
вимог, строк виконання яких настав, а
також вимог, строк виконання яких не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги. Зарахування
зустрічних вимог може здійснюватися за
заявою однієї із сторін.

Згідно з ч. 3 ст. 203 ГК України
господарське зобов'язання
припиняється зарахуванням зустрічної
однорідної вимоги, строк якої настав
або строк якої не зазначений чи
визначений моментом витребування. Для
зарахування достатньо заяви однієї
сторони.

Враховуючи те, що відповідач в порядку
ст. 601 ЦК України звернувся із заявою до
позивача про зарахування зустрічних
вимог та припинення зобов'язань, а
останній в свою чергу не вчинив жодних
дій, які б свідчили про заперечення або
непогодження із здійсненим
відповідачем взаємозаліком, колегія
суддів приходить до висновку, що
взаємозалік зустрічних однорідних
вимог на суму 570 283,00 грн. за договорами
№473/і від 21.07.2011 р., №474/і від 21.07.2011 р., №800
від 31.08.2012 р. було здійснено в межах норм
чинного законодавства.

Щодо доводів позивача про те, що
проведення взаємозаліку зустрічних
вимог в період здійснення тимчасової
адміністрації банку суперечить ст.ст.
36, 46, 52 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб",
колегія зазначає наступне.

Постановою Правління Національного
банку України №451 від 29.10.2012 р. було
віднесено АТ "Ерде Банк" до категорії
неплатоспроможних.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб №25
від 29.10.2012 р. розпочато процедуру
виведення АТ "Ерде Банк" з ринку,
запроваджено тимчасову адміністрацію
строком на три місяці з 30.10.2012 р. по
29.01.2013 р. та призначено уповноважену
особу Фонду на тимчасову адміністрацію
в Банку.

09.01.2013 р. Національним банком України
прийнято рішення про відкликання
банківської ліцензії та ліквідацію АТ
"Ерде Банк".

10.01.2013 р. виконавчою дирекцією Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
прийнято рішення № 3 про призначення
уповноваженої особи Фонду на
ліквідацію банку.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України
"Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб" (далі - Закон) відносини,
що виникають у зв'язку із створенням і
функціонуванням системи гарантування
вкладів фізичних осіб, виведенням
неплатоспроможних банків з ринку та
ліквідації банків, регулюються цим
Законом, іншими законами України,
нормативно-правовими актами Фонду та
Національного банку України.

Як передбачено п. 2 ст. 2 вказаного
Закону, тимчасовою адміністрацією є
процедура виведення банку з ринку, що
запроваджується Фондом стосовно
неплатоспроможного банку в порядку,
встановленому цим законом, з його
ліквідації.

Згідно з п. 6 ст. 2 зазначеного Закону
ліквідація банку - це припинення банку
як юридичної особи відповідно до
законодавства.

Таким чином, поняття тимчасової
адміністрації та ліквідації банку
чітко розмежовуються законодавством
та не є тотожними.

Згідно з ч. 5 ст. 36 вказаного Закону під
час тимчасової адміністрації не
здійснюється:

1) задоволення вимог вкладників та
інших кредиторів банку;

2) примусове стягнення коштів та
майна банку, звернення стягнення на
майно банку, накладення арешту на кошти
та майно банку;

3) нарахування неустойки (штрафів,
пені), інших фінансових (економічних)
санкцій за невиконання чи неналежне
виконання зобов'язань перед
кредиторами та зобов'язань щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів);

4) зарахування зустрічних
однорідних вимог, якщо це може
призвести до порушення порядку
погашення вимог кредиторів,
встановленого цим законом.

Отже, під час тимчасової адміністрації
банку законодавством не забороняється
здійснення зарахування зустрічних
однорідних вимог, якщо зазначена дія не
призводить порушення порядку
погашення вимог кредиторів,
встановленого законом.

Відповідно до п. 5. ст. 45 Закону протягом
30 днів з дня опублікування відомостей
про відкликання банківської ліцензії,
ліквідацію банку та призначення
уповноваженої особи Фонду кредитори
мають право заявити уповноваженій
особі Фонду про свої вимоги до банку.
Вимоги фізичних осіб-вкладників у
межах гарантованої Фондом суми
відшкодування за вкладами не
заявляються.

Рішення Національного банку України
про відкликання банківської ліцензії
та ліквідацію AT "Ерде Банк" було
прийнято 09.01.2013 p., тобто після
виникнення та зарахування зустрічних
однорідних вимог між сторонами. Отже,
таке зарахування не могло призвести до
порушення порядку погашення вимог
кредиторів, оскільки такий порядок
розпочинається з моменту прийняття
рішення про ліквідацію банку.

Згідно з п.п. 1, 2 ст. 39 Закону протягом 30
днів з дня початку тимчасової
адміністрації виконавча дирекція
Фонду затверджує план врегулювання,
який передбачає заходи щодо виведення
неплатоспроможного банку з ринку в
один із таких способів:

- ліквідація банку з відшкодуванням з
боку Фонду коштів за вкладами фізичних
осіб у Порядку, встановленому цим
Законом;

- ліквідація банку з відчуженням у
процесі ліквідації всіх або частини
його активів і зобов'язань на користь
приймаючого банку;

- відчуження всіх або частини активів і
зобов'язань неплатоспроможного банку
на користь приймаючого банку з
відкликанням банківської ліцензії
неплатоспроможного банку та подальшою
його ліквідацією;

- створення та продаж інвестору
перехідного банку з передачею йому
активів і зобов'язань
неплатоспроможного банку і подальшою
ліквідацією неплатоспроможного банку;

- продаж неплатоспроможного банку
інвестору.

Виходячи із зазначеної норми,
законодавством визначена можливість
введення тимчасової адміністрації без
запровадження ліквідації банку в разі
відновлення його платоспроможності.

Таким чином, введення тимчасової
адміністрації не означає обов'язкового
запровадження процедури ліквідації
банку з послідуючим порядком погашення
вимог кредиторів.

Отже, позивач не довів належними
доказами того, що зарахуванням
зустрічних однорідних вимог під час
тимчасової адміністрації може бути
порушено порядок погашення вимог
кредиторів, який відбувається при
ліквідації банку.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку про
необґрунтованість вимог позивача щодо
стягнення 97 152,00 грн. вартості послуг з
інкасації за жовтень 2012 р. за договором
№474/і від 21.07.11 року, оскільки
зобов'язання за вказаним договором
було припинено між сторонами шляхом
зарахування зустрічних однорідних
вимог.

Крім того, Публічне акціонерне
товариство "Ерде Банк" також просить
суд стягнути з відповідача 7 260,88 грн.
пені за період з 11.11.12 р. по 11.05.13 р., у
зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем зобов'язань за договором
на послуги з інкасації №474/і від 21.07.11
року.

Згідно з п. 4.1. вищевказаного договору,
за прострочення оплати послуг
інкасації згідно з п. 3.2. даного
договору, крім випадків, передбачених
п. п. 3.4., 4.9., замовник зобов'язаний
сплатити виконавцю пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, яка
діяла в період, за який сплачується
пеня, від суми простроченого платежу за
кожний день прострочення.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Встановлено, що позивач нарахував
відповідачу пеню за неналежне
виконання зобов'язань щодо сплати
послу з інкасації за договором №474/і
від 21.07.11 р. за жовтень 2012 р. за період з
11.11.12 р. до 11.05.13 р., однак рахунок-фактура
№5 за послуги і інкасації за жовтень 2012
р. за даним договором було позивачем
надано 10.06.13 р.

При цьому, за п. 3.3 договору №474/і від
21.07.11 р., у випадку ненадання виконавцем
оригіналів документів, передбачених п.
2.1.4 даного договору більше 2-х місяців
підряд, замовник має право не
здійснювати оплату послуг виконавця до
моменту одержання оригіналів
документів, при цьому виконавець
втрачає право застосувати до замовника
неустойку (штраф, пеня) і стягнення
збитків.

Крім того, враховуючи те, що між
сторонами було здійснено зарахування
зустрічних однорідних вимог, а
відповідачем не було порушено
виконання грошового зобов'язання, тому
підстави для нарахування пені також
відсутні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
вимога ПАТ "ЕРДЕ БАНК" про стягнення 7
260,88 грн. пені за неналежне виконання
грошового зобов'язання щодо оплати
послуг за договором на інкасацію
коштів №474/і від 21.07.11 р. за період з 11.11.12
р. до 11.05.13 р. є безпідставною та такою що
не підлягає задоволенню, оскільки
позивачем не було належно виконано
зобов'язання, визначені п. 2.1.4. договору
№474/і від 21.07.11 р. та невірно визначений
період щодо розрахунку пені.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

На підставі викладеного та з
урахуванням встановлених обставин
справи колегія суддів дійшла висновку
про те, що судом першої інстанції при
прийнятті рішення про часткове
задоволення позовних вимог були
неправильно застосовані норми
матеріального права, неповно з'ясовані
обставини справи, а тому апеляційна
скарга Товариства з обмеженою
відповідальністю "Айбокс" підлягає
задоволенню, а рішення господарського
суду м. Києва від 25.12.2013 року у справі
№910/16807/13 підлягає частковому
скасуванню з прийняттям нового рішення
про повну відмову в позові.

Витрати по сплаті судового збору за
подання і розгляд апеляційної скарги
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладаються судом на позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 99, 101, 103-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Айбокс"
задовольнити.

2. Рішення господарського суду м. Києва
від 25.12.2013 року у справі
№910/16807/13 скасувати частково та
прийняти нове рішення.

3. У задоволенні позову відмовити
повністю.

4. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Ерде Банк" (04070, м. Київ, вул.
Сагайдачного/Ігоревська, 10/5А, МФО 380667,
рахунок №015, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Айбокс" (04050, м. Київ,
Бехтеревський пров., 14-Є, МФО 300379, р/р
7000, ) 971,52 грн. (дев'ятсот
сімдесят одна) грн. судового збору за
подання апеляційної скарги.

5. Видачу наказу на виконання даної
постанови доручити господарському
суду м. Києва.

6. Матеріали справи №910/16807/13 повернути
до господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя
В.В. Андрієнко

Судді
С.І. Буравльов

В.В. Шапран