м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/25429/13 25.02.14Суддя Мудрий С.М.
розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного
товариства "Страхове товариство
"Іллічівське"

до приватного акціонерного
товариства "Акціонерна страхова
компанія "Інго-Україна"

про стягнення 13 033,30 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Галатенко Є.Є. -
представник за довіреністю № ГН-14-Ю від
25.12.2013 року;

від відповідача: не з'явився.

встановив:

На розгляд господарського суду міста
Києва передані позовні вимоги
приватного акціонерного товариства
"Страхове товариство "Іллічівське" до
приватного акціонерного товариства
"Акціонерна страхова компанія
"Інго-Україна" про стягнення 13 033,30 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 11 липня 2013 між
приватним акціонерним товариством
"Страхове товариство "Іллічівське" та
ОСОБА_2 укладено договір добровільного
страхування наземних транспортних
засобів № ЦО-05-, предметом якого є
страхування транспортного засобу
марки Subaru, д.н. НОМЕР_1

3 серпня 2013 року в м. Харкові відбулась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля марки Subaru, д.н. НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_2 та транспортного
засобу Volkswagen, д.н. НОМЕР_3, під
керуванням ОСОБА_3.

Постановою Ленінського районного суду
м. Харкова від 15 серпня 2013 року визнано
ОСОБА_3 винною у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУаАП України.

5 серпня 2013 року страхувальник
звернувся до страховика із заявою про
виплату страхового відшкодування.

Відповідно до звіту № 609 про визначення
вартості матеріального збитку,
завданого власнику транспортного
засобу від 7 серпня 2013 року, вартість
матеріального збитку, заподіяного
власнику транспортного засобу Subaru, д.н.
НОМЕР_1, внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди на 07
серпня 2013 року складає 13 033,30 грн.

На виконання вимог договору
страхування, 08 серпня 2013 року страховик
сплатив страхове відшкодування в
розмірі 14 315,56 грн., що підтверджується
платіжним дорученням № 7125 від 08.08.2013
року.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_3, на момент ДТП, застрахована у
приватному акціонерному товаристві
"Акціонерна страхова компанія
"Інго-Україна", згідно полісу № АЕ/1114590,
ліміт відповідальності за шкоду,
заподіяну майну (на одного потерпілого)
становить 50 000 грн. 00 коп., розмір
франшизи - 0,00 грн.

Так, до приватного акціонерного
товариства "Страхове товариство
"Іллічівське" у порядку регресу
перейшло право на отримання від
відповідача компенсації шкоди.

Для досудового врегулювання спору
позивач направив відповідачеві
регресну вимогу № 5913/384ІЛ від 23.10.2013
року, відповідно до якої просив
відшкодувати страхове відшкодування в
розмірі 14 315,56 грн., отримана останнім
24.10.2013 року, що підтверджується штампом
приватного акціонерного товариства
"Акціонерна страхова компанія
"Інго-Україна" та зареєстроване за вх. №
6027 від 24.10.2013 року.

Відповідач вимоги не виконав, тому
позивач звернувся до суду.

Ухвалою господарського суду м. Києва
(суддя Шкурдова Л.М.) від 09.01.2014 року
порушено провадження у справі №
910/25429/13, розгляд справи призначено на
07.02.2014 року.

Розпорядженням Голови господарського
суду м. Києва від 07.02.2014 року, у зв'язку з
перебуванням судді Шкурдової Л.М. у
відпустці, з метою дотримання
процесуальних строків, керуючись
рішення зборів суддів господарського
суду міста Києва від 03.02.2011 р. (протокол
№1 від 03.02.2011 р.) та ст.4-6 Господарського
процесуального кодексу України, справу
№910/25429/13 передано для розгляду судді
Мудрому С.М.

Ухвалою господарського суду м. Києва
(суддя Мудрий С.М.) 10.02.2014 року прийнято
справу до провадження, розгляд справи
призначено на 25.02.2014 року.

У судове засідання 25.02.2014 року
представник відповідача не з'явився,
вимоги ухвали від 09.01.2014 року не
виконав, про поважні причини неявки суд
не повідомив, хоча про час та дату
судового засідання повідомлений
належним чином, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення № 012.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав, просив суд задовольнити
позов.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа
розглядається за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні дані, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що позовні вимоги
позивача підлягають задоволенню.

11 липня 2013 між приватним акціонерним
товариством "Страхове товариство
"Іллічівське" та ОСОБА_2 укладено
договір добровільного страхування
наземних транспортних засобів №
ЦО-05-, предметом якого є
страхування транспортного засобу
марки Subaru, д.н. НОМЕР_1.

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України
«Про страхування», договір страхування
- це письмова угода між страхувальником
і страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору. Дана
норма кореспондується із статтею 979
Цивільного кодексу України, якою
визначено, що за договором страхування
страховик зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити страхувальникові
або іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

З відомостей № 9242159 про
дорожньо-транспортну пригоду та
довідки відділу Державтоінспекції ХМУ
ГУМВС України в Харківській області
вбачається, що 3 серпня 2013 року в м.
Харкові відбулась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля марки Subaru, д.н. НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_2 та транспортного
засобу Volkswagen, д.н. НОМЕР_3, під
керуванням водія ОСОБА_3.

Постановою Ленінського районного суду
м. Харкова від 15 серпня 2013 року
встановлено, що ОСОБА_3 3 серпня 2013 року
керуючи автомобілем Volkswagen, д.н. НОМЕР_3
по вул. Єлізарова в районі будинку № 3
не вибрала безпечний боковий інтервал
та при зміні напрямку руху не
впевнилась в безпеці, внаслідок чого
сталось зіткнення з автомобілем Subaru,
д.н. НОМЕР_1 який рухався в попутному
напрямку праворуч, в результаті чого
транспортні засоби отримали механічні
пошкодження, чим було спричинено
матеріальну шкоду та визнано ОСОБА_3
винною у вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУаАП України.

5 серпня 2013 року страхувальник
звернувся до страховика із заявою про
виплату страхового відшкодування.

Відповідно до звіту № 609 про визначення
вартості матеріального збитку,
завданого власнику транспортного
засобу від 7 серпня 2013 року, вартість
матеріального збитку, заподіяного
власнику транспортного засобу Subaru, д.н.
НОМЕР_1, внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди на 07
серпня 2013 року складає 13 033,30 грн.

На виконання вимог договору
страхування, 08 серпня 2013 року страховик
сплатив страхове відшкодування в
розмірі 14 315,56 грн., що підтверджується
платіжним дорученням № 7125 від 08.08.2013
року.

Згідно статті 20 Закону України «Про
страхування», страховик зобов'язаний
при настанні страхового випадку
здійснити страхову виплату або виплату
страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про
страхування» визначено, що страховою
виплатою є грошова сума, яка
виплачується страховиком відповідно
до умов договору страхування при
настанні страхового випадку. При цьому,
розмір страхової суми та (або) розміри
страхових виплат визначаються за
домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством. Вказаною статтею також
визначено, що страхове відшкодування -
страхова виплата, яка здійснюється
страховиком у межах страхової суми за
договорами майнового страхування і
страхування відповідальності при
настанні страхового випадку. Страхове
відшкодування не може перевищувати
розміру прямого збитку, якого зазнав
страхувальник.

Відповідно до ч.1 статті 1191 ЦК України
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Пункт 38.1.1. статті 38 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» передбачає, що
страховик після виплати страхового
відшкодування має право подати
регресний позов до страхувальника або
водія забезпеченого транспортного
засобу, який спричинив
дорожньо-транспортну пригоду.

Транспортний засіб марки Volkswagen, д.н.
НОМЕР_7 (vin-номер НОМЕР_8), яким скоєно
ДТП, що спричинило нанесення шкоди
автомобілю марки Subaru, д.н. НОМЕР_1,
належить товариству з обмеженою
відповідальністю «Перша лізингова
компанія». Останній уклав з приватним
акціонерним товариством «Акціонерна
страхова компанія «Інго Україна» поліс
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальність
власників наземних транспортних
засобів № АЕ/1114590, розмір франшизи - 0,00
грн.

Так, до приватного акціонерного
товариства "Страхове товариство
"Іллічівське" у порядку регресу
перейшло право на отримання від
відповідача компенсації шкоди.

Для досудового врегулювання спору
позивач направив відповідачеві
регресну вимогу № 5913/384ІЛ від 23.10.2013
року, відповідно до якої просив
відшкодувати страхове відшкодування в
розмірі 14 315,56 грн., отримана останнім
24.10.2013 року, що підтверджується штампом
приватного акціонерного товариства
"Акціонерна страхова компанія
"Інго-Україна" та зареєстроване за вх. №
6027 від 24.10.2013 року.

Відповідач вимоги не виконав.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК
України встановлено, що джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода,
завдана майну фізичної чи юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Статтею 5 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що об'єктом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності є
майнові інтереси, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
відшкодуванням особою,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, шкоди, заподіяної
життю, здоров'ю, майну потерпілих
внаслідок експлуатації забезпеченого
транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Згідно абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страхове відшкодування
завжди зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
пункту.

Оскільки, відповідач не довів факт
того, що шкоду транспортному засобу
марки Subaru, д.н. НОМЕР_1, було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
його водія, та не надав доказів сплати
відшкодування заподіяної шкоди на
користь власника зазначеного
автомобіля, тому позовні вимоги
позивача визнаються судом
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 ГПК України,
судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи. Розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом.

Згідно до ч. 5 статті 49 ГПК України
судовий збір покладається на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного
товариства "Акціонерна страхова
компанія "Інго-Україна" (01054, м. Київ,
вул.. Воровського, буд. 33, ) на користь приватного
акціонерного товариства "Страхове
товариство "Іллічівське" (01033, м. Київ,
вул. Саксаганського, 38Б, ) шкоду в порядку регресу в розмірі
13 033 (тринадцять тисяч тридцять три) грн.
30 коп., судовий збір в розмірі 1 720 (одна
тисяча сімсот двадцять) грн. 50 коп.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК
України рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання повного тексту рішення
13.03.2014 року.

Суддя
С.М.Мудрий