ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

28.02.2014
Справа № 908/593/14

Суддя господарського суду
Запорізької області Мірошниченко М.В.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 (69095,
АДРЕСА_1)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЕОС» (69002, м.
Запоріжжя, вул. Радянська, буд. 11)

про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

27.02.2014 р. в господарський суд
Запорізької області надійшла позовна
заява ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ «ЕОС»
149868,75 грн.

Розглянувши зазначену позовну заяву
господарський суд дійшов висновку, що
позовна заява підлягає поверненню на
підставі пунктів 4 та 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України (далі ГПК України), виходячи з
наступного.

Статтями 54 та 57 ГПК України встановлено
вимоги щодо форми і змісту позовної
заяви та комплектності документів, які
повинні додаватися до неї. Зокрема,
пунктами 2 та 3 ч. 1 статті 57 ГПК України
передбачено, що до позовної заяви, що
подається до господарського суду,
мають бути додані документи, які
підтверджують сплату судового збору у
встановлених порядку і розмірі, а також
документи які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Відповідно до статті 44 ГПК України
судові витрати складаються з
судового збору, сум, що підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, призначеної господарським
судом, витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

В даному випадку, розмір судового збору
визначено Законом України «Про судовий
збір». Так, пунктом 1 статті 4 вказаного
Закону встановлено, що судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Згідно із пп. 2.2.1 п. 2.2 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір» за подання
до господарського суду позовної заяви
майнового характеру, ставка судового
збору становить 2 відсотки ціни позову,
але не менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат.

Станом на 01.01.2014 р. розмір мінімальної
заробітної плати складає - 1218,00грн.

Як свідчать матеріали позовної заяви,
ОСОБА_1 заявлено позовну вимогу
майнового характеру (стягнення 149868,75
грн.). Тобто розмір судового збору за
даним позовом повинен становити
2997,37грн. (2 відсотки ціни позову).

Однак, як встановлено судом, до
матеріалів позовної заяви позивачем
взагалі не додано доказів сплати
судового збору у встановленому
законодавством порядку та розмірі.

Не надавши доказів сплати судового
збору, позивач просить суд відстрочити
сплату судового збору до моменту
прийняття рішення.

За змістом ст. 8 Закону України «Про
судовий збір» враховуючи майновий стан
сторони, суд може своєю ухвалою
відстрочити або розстрочити сплату
судового збору на певний строк, але не
довше ніж до ухвалення судового
рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового
збору або звільнити від його сплати на
підставі, зазначеній у частині першій
цієї статті.

Відповідно до п. 3.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України» № 7
від 21.02.2013 р. єдиною підставою для
вчинення господарським судом дій,
зазначених у статті 8 Закону України
«Про судовий збір», є врахування ним
майнового стану сторін. Клопотання про
відстрочення (розстрочення) сплати
судового збору, зменшення його розміру
може бути викладене в заяві чи скарзі,
які подаються до господарського суду,
або окремим документом. Особа, яка
заявляє відповідне клопотання, повинна
навести доводи і подати докази на
підтвердження того, що її майновий стан
перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею
судового збору у встановленому порядку
і розмірі.

В даному випадку, позивачем не наведено
обставин які мали б виключний характер
та свідчили б про наявність належних
підстав для надання відстрочки сплати
судового збору та не надано доказів на
підтвердження того, що його майновий
стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті
ним судового збору у встановленому
порядку і розмірі.

За таких обставин, суд не вбачає
підстав для задоволення клопотання
позивача про відстрочення сплати
судового збору до моменту прийняття
рішення.

Отже, суд приходить до висновку, що
позивачем не надано доказів сплати
судового збору у встановленому порядку
та розмірі.

Крім того, відповідно до ст. 56 ГПК
України позивач, прокурор чи його
заступник зобов'язані при поданні
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Частиною 1 статті 56 ГПК України
передбачено, що позивач, прокурор чи
його заступник зобов'язані при подання
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Так, відповідно до Правил надання
послуг поштового зв'язку, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 05.03.2009 р. № 270, належним доказом
направлення копії заяви з додатком
іншим учасникам судового процесу є
оригінал розрахункового документу
(оригінал поштової квитанції чи
фінансового чека), виданий
відправникові поштового відправлення.

Пунктом 61 Правил встановлено, що у разі
приймання внутрішніх поштових
відправлень з оголошеною цінністю з
описом вкладення бланк опису
заповнюється відправником у двох
примірниках. Працівник поштового
зв'язку повинен перевірити
відповідність вкладення опису,
розписатися на обох його примірниках і
проставити відбиток календарного
штемпеля.

Один примірник опису вкладається до
поштового відправлення, другий
видається відправникові. На примірнику
опису, що видається відправникові,
працівник поштового зв'язку повинен
зазначити номер поштового
відправлення. За бажанням відправника
на примірнику опису, що вкладається до
поштового відправлення, вартість
предметів може не зазначатися.

За приписами ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи
(ч.1 ст. 34 ГПК України).

Частиною 2 ст. 34 ГПК України
встановлено, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Письмовими доказами є документи i
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору (ч.1 ст. 36
ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 36 ГПК України
письмові докази подаються в оригіналі
або в належним чином засвідченій копії.

Таким чином, належним доказом
направлення відповідачу копії
позовної заяви та доданих до неї
документів є оригінал опису вкладення,
з зазначенням адреси і найменуванням
адресанта та заповнений відповідно до
переліку додатків, долучених до заяви.

В даному випадку, вищезазначені норми
заявником не дотриманні. До матеріалів
позовної заяви позивачем взагалі не
додано доказів надсилання відповідачу
копії позовної заяви і доданих до неї
документів, про що господарським судом
складено відповідний Акт про
неотримання документів.

Як зазначено в абзаці 1 пункту 3.5
постанови Пленуму Вищого
господарського суд України від 26.12.2011р.
№ 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", недодержання вимог
статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини
першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і
додатків до позовної заяви тягне за
собою наслідки, передбачені статтею 63
ГПК.

Згідно із пунктами 4, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів сплати
судового збору у встановлених порядку
та розмірі та не подано доказів
надсилання відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов
висновку щодо необхідності повернення
позовної заяви ОСОБА_1 про стягнення з
ТОВ «ЕОС» 149868,75 грн., без розгляду.

Суд вважає за необхідне роз'яснити
заявнику, що у відповідності до ч. 3 ст. 63
ГПК України повернення позовної заяви
не перешкоджає повторному зверненню з
нею до господарського суду у
загальному порядку після усунення
допущених порушень.

Керуючись ст.. 54, 56, 57, п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63, 86
Господарського процесуального кодексу
України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, м. Запоріжжя
повернути без розгляду.

Додаток: позовні матеріали на 8 аркушах.
Акт господарського суду Запорізької
області від 27.02.2014 р. № 622/09-05/14.

Суддя
М.В. Мірошниченко