Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "04" березня 2014 р.
Справа № 906/21/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Давидюка В.К.

за участю представників сторін:

від позивача: Могильницька І.М. - дов.
від 08.01.14р.

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю Торгівельна компанія
"Полісся-Продукт" (м.Житомир)

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
(м.Житомир)

про стягнення 10000,00 грн.

В судовому засіданні 27.02.14р.
оголошувалась перерва до 04.03.14р. на
підставі ст. 77 ГПК України.

Позивач звернувся до господарського
суду Житомирської області з позовом
про стягнення з відповідача на свою
користь 10000,00 грн. помилково
перерахованих коштів.

11.02.14р. позивач заявою №72 у
відповідності до ст. 22 ГПК України
уточнив підстави заявленого позову, а
саме: просить стягнути з відповідача
10000,00 грн. безпідставно отриманих
коштів (а.с.31-34).

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі з підстав, викладених в
позовній заяві та в заяві про уточнення
позовних вимог. Просив суд
задовольнити позов.

Відповідач в засіданні суду позов не
визнав.

Суд дослідив в судовому засіданні
документи, а саме: рахунок, акт
виконання робіт, платіжні доручення,
лист відповідача, акт звірки взаємних
розрахунків, уточнення позовних вимог,
свідоцтво про державну реєстрацію,
довідку та витяги з ЄДР і інші.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

В обгрунтування заявленого позову
позивач зазначає, що 12.09.13р. між
сторонами в простій письмовій формі
було укладено договір про надання
автотранспортних послуг та
організації перевезень, за умовами
якого відповідач на замовлення
позивача зобов'язаний був виконати
передбачені договором послуги.

Оплата наданих послуг повинна була
відбуватись на підставі виставленого
рахунку.

Факт укладення між сторонами
вищезазначеного договору не
заперечував відповідач в засіданні
суду та підтверджується рахунком від
12.09.2013р, актом виконання робіт, та
платіжними дорученнями від 13.09.2013р. №
4451; 25.09.2013р. № 4708.

На виконання умов даного договору, на
оплату вартості наданих послуг
відповідач виставив позивачеві
рахунок від 12.09.13р. на суму 24000,00 грн.
(а.с.8).

Актом про виконання робіт з надання
автотранспортних послуг (а.с.9)
підтверджується, що відповідач надав
позивачеві передбачені договором
послуги на загальну суму 24000,00 грн.

Таким чином, як свідчать матеріали
справи та не заперечувалось
представниками сторін в засіданні
суду, вартість послуг, наданих
відповідачем позивачеві, становить
24000,00 грн.

Разом з тим, позивач вартість наданих
послуг оплатив в сумі 36000,00 грн., про що
свідчать платіжні доручення №4451 від
13.09.13р. на суму 12000,00 грн. та №4708 від
25.09.13р. на суму 24000,00 грн. (а.с.10-11).

Позивач звернувся до відповідача з
вимогою повернути надмірно сплачені
кошти в сумі 12000,00 грн. (36000,00 грн. - 24000,00
грн.).

Відповідач листом, адресованому
позивачеві, підтвердив помилкове
зарахування коштів в сумі 12000,00 грн. на
свій рахунок та зобов'язався повернути
вищевказані кошти (а.с.13).

Однак, станом на час звернення з
позовом до суду кошти були повернуті
частково, в сумі 2000,00 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№1 від 23.10.13р. (а.с.12).

За таких обставин, відповідач не
повернув позивачеві помилково
сплачені кошти в сумі 10000,00 грн. (12000,00
грн. - 2000,00 грн.), які останній і просить
суд стягнути з відповідача.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу
України, цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є, договори та
інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно вимог ст. 1212 ЦК України, особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події. Положення цієї глави
застосовуються також до вимог про: 1)
повернення виконаного за недійсним
правочином; 2) витребування майна
власником із чужого незаконного
володіння; 3) повернення виконаного
однією із сторін у зобов'язанні; 4)
відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

Пунктом 6 Указу Президента України "Про
заходи щодо нормалізації платіжної
дисципліни в народному господарстві
України" визначено, що підприємства
незалежно від форм власності мають
повертати у п'ятиденний строк
платникам помилково зараховані на їх
рахунки кошти.

Відповідно до п.1.4 Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затвердженої
постановою Правління Національного
банку України від 21.01.04р. №22 неналежний
отримувач - особа, якій без законних
підстав зарахована сума переказу на її
рахунок або видана їй у готівковій
формі; неналежний платник - особа, з
рахунку якої помилково або
неправомірно переказана сума коштів.

Згідно з до п.2.35 зазначеної вище
Інструкції, кошти, що помилково
зараховані на рахунок неналежного
отримувача, мають повертатися ним у
строки, установлені законодавством
України, за порушення яких неналежний
отримувач несе відповідальність
згідно із законодавством України. У
разі неповернення неналежним
отримувачем за будь-яких причин коштів
у зазначений строк повернення їх
здійснюється в судовому порядку.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
свої зобов'язання по укладеному
договору про надання послуг сторони
виконали в повному обсязі, вартість
наданих послуг по вказаному договору
складає 24000,00 грн., інших договірних
зобов'язань між сторонами не існувало,
а тому відповідачем безпідставно
отримано на свій рахунок кошти в сумі
12000,00 грн., які останній повернув
частково, в сумі 2000,00 грн.

Тому, позивачем правомірно заявлено
позовні вимоги щодо стягнення з
відповідача 10000,00 грн. безпідставно
отриманих коштів.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач позов щодо підстав та
предмету не оспорив, доказів
повернення коштів суду не надав, в акті
звірки взаємних розрахунків суму боргу
визнав (а.с.25).

Враховуючи вищевикладені обставини,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню,
оскільки заявлені у відповідності до
вимог чинного законодавства та
підтверджуються належними доказами,
які знаходяться в матеріалах справи.

Судові витрати у відповідності до ст. 49
ГПК України покладаються на
відповідача, оскільки він спонукав
позивача звернутись з позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК
України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, 10002, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1

на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю Торгівельна компанія
"Полісся-продукт", 10001, м. Житомир, вул.
Кооперативна, 12,

- 10000,00 грн. - помилково сплачених коштів;

- 1827,00 грн. - витрат, пов'язаних зі
сплатою судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання:06/03/14

Суддя
Давидюк В.К.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 - сторонам - на вимогу