КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2014 р.
Справа№ 35/423

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Куксова В.В.

Лобаня О.І.

секретар судового засідання - Пугачова
А.С.,

за участю представників сторін: згідно
протоколу судового засідання від 18.03.2014
року по справі № 35/423 (в матеріалах
справи)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
приватного підприємства "Стерк" на
рішення господарського суду міста
Києва від 21.01.2014 року (оформленого
відповідно до ст. 84 ГПК України 27.01.2014
року) по справі № 35/423 (головуючий суддя
Паламар П.І., судді Стасюк С.В., Сташків
Р.Б.)

За позовом відкритого акціонерного
товариства "Запоріжжяобленерго"

до приватного підприємства
"Стерк" м. Києва

про стягнення боргу, неустойки,
ціна позову 118670,81 грн.

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство
"Запоріжжяобленерго" звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом до приватного підприємства
"Стерк" про стягнення 118 670,81 грн.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 19.11.2012 року, залишеним без
змін постановою Київського
апеляційного господарського суду від
04.09.2013 року, в задоволенні позову
відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 18.11.2013 року касаційну
скаргу відкритого акціонерного
товариства "Запоріжжяобленерго"
задоволено, рішення господарського
суду міста Києва від 19.11.2012 року та
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 04.09.2013 року у
справі № 35/423 скасовано, а справу
передано на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Постанова мотивована тим, що судами
першої та апеляційної інстанцій при
прийнятті рішень не взято до уваги те,
що з огляду на норми ст. 275 ГК України та
Правила користування електричною
енергією, з урахуванням тієї обставини,
що між сторонами укладений договір на
електропостачання, необхідно було
встановити чи споживалась
відповідачем електроенергія у
вказаний період, який обсяг споживання
електричної енергії погоджений
сторонами у цей період відповідно до
умов договору та який обсяг
електричної енергії було спожито
відповідачем у відповідний період, чи
розрахувався відповідач з позивачем за
спожиту ним у даний період електричну
енергію.

У частині 1 статті 111-12 ГПК України
передбачено, що вказівки, що містяться
у постанові касаційної інстанції, є
обов'язковими для суду першої
інстанції під час нового розгляду
справи.

Під час нового розгляду судом першої
інстанції взято до уваги зазначені
твердження та було їх досліджено у
відповідному порядку.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 21.01.2014 року позов задоволено
повністю. Стягнуто з приватного
підприємства "Стерк" на користь
відкритого акціонерного товариства
"Запоріжжяобленерго" 112 643,62 грн. боргу, 6
027,19 грн. пені, 1 186,71 грн. витрат по оплаті
державного мита за подачу позовної
заяви, 236 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу, 1 186,72 грн. витрат по
оплаті судового збору за подачу
апеляційної скарги, 1 186,72 грн. витрат по
оплаті судового збору за подачу
касаційної скарги.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
відповідач, приватне підприємство
"Стерк", м. Києва, звернулось до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
господарського суду міста Києва від
21.01.2014 року у справі № 35/423 скасувати та
прийняти нове, яким у позові відмовити
повністю.

Апеляційну скаргу скаржник мотивує
тим, що судом першої інстанції неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи та має місце
невідповідність висновків, викладених
у рішенні місцевого суду обставинам
справи.

Розпорядженням голови Київського
апеляційного господарського суду від
24.02.2014 року для розгляду апеляційної
скарги по справі № 35/423 сформовано
колегію суддів у складі: головуючий
суддя Яковлєв М.Л., судді Авдеєв П.В.,
Куксов В.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 24.02.2014 року
прийнято апеляційну скаргу приватного
підприємства "Стерк" до провадження і
призначено судове засіданні на 18.03.2014
року.

Від відкритого акціонерного
товариства "Запоріжжяобленерго" на
підставі ст. 96 ГПК України надійшов до
суду відзив на апеляційну скаргу, в
якому позивач просить у задоволенні
апеляційної скарги відповідача на
рішення господарського суду міста
Києва від 21.01.2014 року у справі № 35/423
відмовити повністю, а рішення залишити
без змін.

У зв'язку з перебуванням судді Авдеєва
П.В. у відпустці розпорядженням
секретаря судової палати Київського
апеляційного господарського суду від
18.03.2014 року здійснено заміну судової
колегії та для розгляду апеляційної
скарги по справі № 35/423 сформовано
колегію суддів у складі: головуючий
суддя Яковлєв М.Л., судді Куксов В.В. та
Лобань О.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 18.03.2014 року по
справі № 35/423 прийнято апеляційну
скаргу приватного підприємства "Стерк"
до провадження зазначеною колегією.

Представник відповідача був присутнім
в судовому засіданні та надав свої
пояснення, якими підтримав доводи, що
викладені в апеляційній скарзі та
просив апеляційну скаргу задовольнити,
а рішення господарського суду міста
Києва від 21.01.2014 року скасувати та
прийняти нове, яким у позові відмовити
повністю.

Представник позивача в судовому
засіданні надав свої пояснення та
просив рішення господарського суду
міста Києва від 21.01.2014 року залишити без
змін, а апеляційну скаргу приватного
підприємства "Стерк" - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
виступ представників сторін,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
проаналізувавши застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, а рішення
господарського суду міста Києва від
21.01.2014 року по справі № 35/423 -
залишається без змін, виходячи з
наступного.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Слід зазначити, що відповідно ст. 101 ГПК
України, у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

18.01.2008 року між відкритим акціонерним
товариством «Запоріжжяобленерго»
(позивач, постачальник електричної
енергії) та приватним підприємством
«Стерк» (відповідач, споживач) укладено
договір № 10433 на постачання
електричної енергії, відповідно до
умов якого постачальник електричної
енергії продає електричну енергію
споживачу для забезпечення потреб
електроустановок споживача з
приєднаною потужністю, зазначеною у
додатку № 1 «обсяги постачання
електричної енергії споживачу», а
споживач оплачує постачальнику
електричної енергії вартість
використаної (купленої) електричної
енергії та здійснює інші платежі
згідно з умовами цього договору (а.с.
11-15, т. 1).

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України
договір є підставою виникнення
цивільних прав і обов'язків.

Відповідно до частини першої статті 275
Господарського кодексу України за
договором енергопостачання, до яких
відноситься спірний Договір,
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

За умовами ч. 1 ст. 626 ЦК України,
договором визнається домовленість
двох чи більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Його зміст складають умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Виникнення прав за договором залежить
від покладених ним на сторін
обов'язків, які у сукупності і
визначають правову природу договору.

Предметом договору є постачання
позивачем за плату електричної енергії
відповідачу, тобто за своєю правовою
природою він є договором
енергопостачання (параграф 3 глави 29
Господарського кодексу України),
платником за яким є сторона за
договором, на користь якої він
укладений, тобто відповідач.

Відповідно до п. 2.2.2 договору № 10433
постачальник електричної енергії
зобов'язується постачати споживачу
електроенергію, як різновид товару:

в обсягах, визначених відповідно до
розділу 5, та з урахуванням умов розділу
6 цього договору (додаток № 1 «обсяги
постачання електричної енергії
споживачу»);

згідно з категорією струмоприймачів
споживча відповідно до ПУЕ та
гарантованого рівня надійності
електропостачання схем
електропостачання, визначених
додатком № 3 «категорії надійності
електропостачання строму приймачів
споживача»;

із дотриманням на меж і балансової
належності граничних показників
якості електричної енергії, визначених
державними стандартами;

із забезпеченням отримання споживачем
електричної енергії на рівні
дозволеної потужності, зазначеної у п. 6
додатку № 5 «графік зняття показів
розрахункових засобів обліку
електричної енергії».

Між сторонами укладено додатки до
договору № 10433, якими визначено
кількість, вартість споживання
теплової енергії, тариф, межі
балансової належності та терміни
сплати споживачем вартості спожитої
теплової енергії.

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та
перехідних положень Цивільного
кодексу України, Цивільний кодекс
України застосовується до цивільних
відносин, що виникли після набрання ним
чинності. Щодо цивільних відносин, які
виникли до набрання чинності Цивільним
кодексом України, положення цього
Кодексу застосовуються до тих прав і
обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.

Частинами 6, 7 статті 276 Господарського
кодексу України встановлено, що
розрахунки за договорами
енергопостачання здійснюються на
підставі цін (тарифів), встановлених
відповідно до вимог закону. Оплата
енергії, що відпускається,
здійснюється, як правило, у формі
попередньої оплати. За погодженням
сторін можуть застосовуватися планові
платежі з наступним перерахунком або
оплату, що провадиться за фактично
відпущену енергію.

Згідно п. 2.3.4 договору споживач
зобов'язується оплачувати
постачальнику електричної енергії
вартість електричної енергії згідно з
умовами додатку № 4 «Порядку
розрахунків за активну електричну
енергію» та додатка № 5 «Графік зняття
показів розрахункових засобів обліку
електричної енергії» та здійснювати
оплату за послуги з компенсації
перетікання реактивної електричної
енергії між електромережею
постачальника електричної енергії та
електроустановками споживача згідно з
додатком № 6 «порядок розрахунків за
надання послуг з компенсації
перетікання реактивної
електроенергії» (п. 2.3.5 договору).

Відповідно до п. 7.1. договору облік
електроенергії, спожитої споживачем та
(або) субспоживачами, приєднаними до
електричних мереж споживача,
здійснюється згідно з вимогами ПУЕ та
ПКЕЕ. У разі порушення споживачем вимог
нормативно-технічних документів щодо
встановлення та експлуатації засобів
обліку, їх покази не використовуються
при розрахунках за спожиту
електроенергію, а обсяги спожитої
електроенергії визначаються
постачальником електричної енергії
розрахунково згідно з вимогами додатка
№ 4 «Порядок розрахунків за активну
електричну енергію» та ПКЕЕ.
Розрахунки за електроенергію та інші
платежі за розрахунковий період
здійснюються за діючими тарифами та у
відповідності до діючого
законодавства (п. 7.2 договору).

Згідно із п.п. 7.4, 7.5 договору розрахунки
за активну електроенергію
здійснюються згідно додатка № 4
«Порядок розрахунків за активну
електричну енергію» з урахуванням
додатка № 7 «Порядок визначення
вартості мінімального обсягу
електричної енергії в точці обліку».
Розрахунки за послуги з компенсації
перетікання реактивної електроенергії
обумовлюються додатком № 6 «Порядок
розрахунків за надання послуг з
компенсації перетікання реактивної
електроенергії».

Порядок зняття показів розрахункових
приладів обліку та відомості про точки
розрахункового обліку відповідача та
субспоживачів наведені в додатку № 5
«Графік зняття показів розрахункових
засобів обліку електричної енергії» і
в додатку № 6.1 «Перелік точок
розрахункового обліку реактивної
електричної енергії».

Пунктом 7.9 договору передбачено, що на
підставі показів засобів обліку
електричної енергії та умов договору
оформлюються та надаються такі
документи: Акт про спожиту протягом
розрахункового періоду активну
електричну енергію; Акт звірки обсягу
споживання електроенергії, відпущеної
електричної енергії за тарифами,
диференційованими за періодами часу;
Акт прийому-передачі електричної
енергії; Акт про обсяги перетікання
реактивної енергії з мереж
постачальника в мережі споживача
протягом розрахункового періоду; Акт
про обсяги перетікання реактивної
енергії із мереж споживача в мережі
постачальника протягом розрахункового
періоду.

Згідно із додатком № 5 «Графік зняття
показів розрахункових засобів обліку
електричної енергії» для визначення
обсягів споживання активної
електричної енергії за розрахунковий
період о 24-00 год., в останній день місяця
споживач самостійно або у присутності
представника постачальника
(субспоживача) відповідно до точок
розрахункового обліку, що наведені в п.
6, 7, 8 цього додатка, здійснює зняття
показань розрахункових засобів обліку,
що відповідають споживанню активної
електричної енергії. Зафіксовані
покази оформлюються «Актом про спожиту
протягом розрахункового періоду
активну електричну енергію (Додаток №
5.1) у 2-х примірниках».

Як визначено п.п. 1, 4, 7, 11, 12 додатку № 4
«Порядок розрахунків за активну
електричну енергію» розрахунковим
період вважається період з 00 годин
першого числа до 24 годин останнього
числа поточного місяця. Споживач не
пізніше 14-00 годин 2-го робочого дня
місяця, наступного за розрахунковим
направляє свого представника до
постачальника електричної енергії для
подання у двох примірниках, підписаних
уповноваженою особою споживача та
скріплених його печаткою: Акта про
спожиту протягом розрахункового
періоду активну електричну енергію та
Акта звірки обсягу споживання
електроенергії, відпущеної
постачальником електричної енергії за
тарифами, диференційованими за
періодами часу. Споживач зобов'язаний
не пізніше 15 числа місяця, наступного
за розрахунковим здійснити оплату.

За підсумками розрахункового періоду
постачальник електричної енергії
виписує споживачу рахунок або платіжну
вимогу-доручення для остаточного
розрахунку. Сума платежу при
остаточному розрахунку визначається,
виходячи з тарифів на активну
електроенергію та фактичного обсягу
спожитої електричної енергії, згідно
даних наданого споживачем «Акта про
спожиту протягом розрахункового
періоду активну електричну енергію» (п.
7 додатка).

Споживач зобов'язаний здійснити оплату
не пізніше 15 числа місяця, наступного
за розрахунковим (п. 11 додатка).

На виконання умов договору
відповідачем було надано позивачу
рапорт про використаної
електроенергії за травень 2011 року (а.с.
34, т. 1), в якому зазначено, що по
лічильнику № 430107 попередні покази
000893,34 поточні покази 002351,00 різниця 1457,66
загальні витрати 116 612,8 (118450 коригування
вручну), по лічильнику № 430107 попередні
покази 000285,03 поточні покази 000785,00
різниця покази зазначені вручну 57
загальні витрати 4967. Всього
використано електроенергії 119049 кВт/ч.
Його було отримано позивачем 25.05.2011
року.

Позивачем умови договору виконано
належним чином, що підтверджується
рапортом використаної електроенергії
за травень 2011 року (а.с. 35, т. 1),
розрахунком суми боргу за використану
електроенергію за період з 01.05.2011 року
по 31.05.2011 року (а.с. 36, т. 1), рахунком № 10433
від 26.05.2011 року на суму 112 643,62 грн. (а.с. 37,
т.1).

31.05.2011 року ПП «Стерк» було отримано
рахунок за травень 2011 року та
повідомлення - попередження про
відключення споживача за
заборгованість, що підтверджується
підписом відповідача у журналі видачі
позивача (а.с. 38, т. 1).

Споживачем цей рахунок не було
сплачено, оскільки він вважає, що зміст
та форма рапорту, на підставі якого
визначено його обсяги споживання
електроенергії за травень 2011 року, не
відповідає вимогам договору, а підпис
та відбиток печатки, що містяться у
рапорті не відповідає підпису
повноважної посадової особи
відповідача та відбитку печатки
відповідача.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Зазначене також кореспондується зі ст.
526 Цивільного кодексу України, де
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Таким чином, враховуючи вищезазначене,
колегія апеляційного суду
погоджується з висновком місцевого
суду щодо встановлення факту наявності
основної заборгованості за поставлену
електричну енергію у відповідача перед
позивачем в сумі 112643,62 грн., а відтак
позовні вимоги в частині стягнення
основного боргу правомірно визнані
судом першої інстанції обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача пеню у сумі 6 027,19 грн.

Згідно з п. 4.2.1 договору за недотримання
термінів сплати рахунків або платіжних
вимог-доручень за активну
електроенергію (п. 1.1 додатка № 4
«Порядок розрахунків за активну
електричну енергію») та за надання
послуг з компенсації перетікання
реактивної електроенергії (п. 5 додатку
№ 6 «Порядок розрахунків за надання
послуг з компенсації перетікання
реактивної електроенергії»), споживач
сплачує постачальнику електричної
енергії пеню за весь період часу,
протягом якого не виконане
зобов'язання по сплаті, в розмірі 0,5 %
від суми платежу за кожний день
прострочення (але не більше подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла в період нарахування
пені) по день фактичної оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу
України пенею визнається неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Статтею 230 Господарського кодексу
України визначено, що штрафними
санкціями визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу
України нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
договором або законом, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Згідно ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Згідно з розрахунком позивача сума
пені складає 6 027,19 грн. (розрахунок в
матеріалах справи). Контррозрахунку
суми пені відповідачем суду надано не
було. Розрахунок пені відповідає
умовам Договору та вимогам
вищезазначеного законодавства.

Враховуючи те, що місцевим судом
встановлено факт прострочення
виконання грошового зобов'язання, з чим
погодився і суд апеляційної інстанції,
то вимоги позивача про стягнення пені,
нарахованої з урахуванням ст. 3 Закону
України «Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань» та в межах визначених ч. 6
ст. 232 Господарського кодексу України
правомірно визнані місцевим судом
обґрунтованими та задовольняються у
розмірі 6 027,19 грн. відповідно до
наданого позивачем розрахунку,
перевіреного колегією суддів
апеляційного суду.

Щодо проведеної на підставі ухвали
господарського суду від 28.03.2012 року
почеркознавчої та технічної
експертизи документів, а саме рапорту
за травень 2011 року колегія суддів
зазначає наступне.

Експертна установа встановила, що
досліджуване зображення підпису від
імені керівника ПП „Стерк" у наданому
оригіналі звіту (рапорту) про спожиту
електроенергію за травень 2011 року не є
підписом, виконаним рукописно пишучим
приладом, а являє собою кольорове
зображення підпису, виконане з
використанням друкуючою або
копіювально-множної техніки із
струминним способом кольорового друку;
досліджуване зображення печатки від
імені ПП „Стерк" у наданому оригіналі
звіту (рапорту) про спожиту
електроенергію за травень 2011 року не є
відтиском, отриманим шляхом
відтискування з використанням
рельєфного кліше та штемпельної фарби,
а являє собою кольорове зображення
відтиску, виконане з використанням
друкуючою або копіювально-множної
техніки із струминним способом
кольорового друку. У зв'язку із тим, що у
оригіналі звіту (рапорту) про спожиту
електроенергію за травень 2011 року
підпис та відбиток печатки є
зображеннями, виконаними з
використанням друкуючої або
копіювально-множної техніки, питання
щодо ідентифікації підпису та відбитку
печатки експертами не вирішувалась.

Таким чином, відповідач зазначає, що
ним не подавався рапорт за використану
електроенергію та не
використовувалась сама електроенергія
у зазначеній кількості.

Колегія суддів звертає увагу на
виправлення в рапорті в графі
"Предыдущие показания" нижче якого
міститься напис "Исправленому верить
А.Столяр підпис". Справжність нього
підпису не ставилася відповідачем під
сумнів та експертом не досліджувалася.

Столяр Анатолій Володимирович є
відповідальним за електрогосподарство
ПП «Стерк» та має довіреність від 01.03.2011
року на представлення інтересів
підприємства в усіх державних органах,
а також перед іншими установами,
підприємствами та організаціями
незалежно від форм власності. Зокрема
довіреністю було визначено його
повноваження представляти інтереси
перед Енергетичними компаніями (в т.ч.
ВАТ "Запоріжжяобленерго") отримувати на
руки та подавати до даних установ всі
необхідні документи, що необхідні в
ході ведення господарської діяльності
(а.с. 81, т. 1).

25.05.2011 року рапорт про спожиту
електроенергію за травень 2011 року було
складено та надано постачальнику
електричної енергії саме Столяром А.В.,
оскільки саме він вніс до нього
виправлення під час подання до
розрахункового відділу ЗМЕМ та саме
він отримав рахунок за активну
електроенергію, який був одразу
сформований на підставі даних поданих
в рапорті.

Крім того, Столяр А.В. отримав
повідомлення про сплату активної та
реактивної енергії, рахунок за
реактивну енергію, рахунок за плановий
платіж, попередження про сплату
планового платежу про що поставив
особистий підпис в журналі видачі у
травні 2011 року рахунків та попереджень
про відключення споживача за
заборгованість (а.с. 38, зворот , т 1).

Заперечень щодо зазначеного від
представника відповідача не надійшло
ані до суду першої інстанції ані до
суду апеляційної інстанції.

Також факт споживання відповідачем у
травні 2011 року електричної енергії у
вказаному обсязі, крім рапорту про
спожиту електроенергію за травень 2011
року підтверджується актом про спожиту
за червень 2011 активну і реактивну
електричну енергію, в якому зазначено
як поточні (на кінець місяця) так і
попередні (на початок місяця) покази
лічильника електричної енергії - «2351».

Як було зазначено вище, покази
лічильника електричної енергії на
початок травня 2011 року становили «893,69»,
що підтверджується актом зняття
показів розрахункового засобу обліку
від 26.11.2010 року № 17180, як зазначає
позивач протягом листопада 2010 року -
квітня 2011 року споживач не надавав акти
за спожиту протягом розрахункового
періоду активну електричну енергію.

Крім того, за період з 26.11.2010 року по
27.04.2011 року електропостачання не
відбувалось, оскільки
електроустановки споживач були
відключені, що підтверджується актом
17179 від 26.11.2010 року про відключення
електроустаткування підприємства за
несплату боргу за спожиту
електроенергію (а.с. 28, т. 2).

26.04.2011 року ПП «Стерк» звернулося до ВАТ
«Запоріжжяобленерго» з заявою № 14 про
підключення його електроустановок в
зв'язку з сплатою боргу за спожиту
електричну енергію (а.с. 29, т. 2).

27.04.2011 року електроустановки споживача
були підключені, що підтверджується
актом № 1660/а (а.с. 30, т. 2), в якому
зазначено, що електроустановки ПП
«Стерк» підключені в ТП 426 технічною
службою УРОЕС.

Відповідно до умов договору про
постачання електричної енергії № 10433,
Споживач в останній день місяця о 24-00
год. зобов'язаний здійснити зняття
показів розрахункових засобів обліку
та оформити зафіксовані покази «Актом
про спожиту протягом розрахункового
періоду активну електричну енергію»
(Додаток № 5.1) у 2-х примірниках.

Зазначені акти у двох примірниках, що
мають бути підписані уповноваженою
особою Споживача та скріплені його
печаткою, Представник Споживача
повинен подати до Постачальника
електричної енергії не пізніше 14-00
годин другого робочого дня місяця,
наступного за розрахунковим.

Однак, всупереч вказаним нормам, за
твердженням позивача, ПП "Стерк" акт
про спожиту електричну енергію за
квітень 2011 року не подавав, чим грубо
порушив умови укладеного між сторонами
договору.

За умовами пункту 12 додатка до договору
№ 4 «Порядок розрахунків за електричну
енергію» якщо Споживач не надав «Акт
про спожиту протягом розрахункового
періоду активну електричну енергію» в
обумовлений термін, Постачальник
електричної енергії самостійно
визначає обсяги спожитої електричної
енергії та надає споживачу рахунок або
платіжну вимогу - доручення для сплати
виходячи із середньодобового обсягу
споживання електричної енергії за
попередній розрахунковий період з
подальшим перерахунком у разі надання
Споживачем даних про використану
електричну енергію протягом
наступного розрахункового періоду.

Таким чином, враховуючи, що в
попередньому розрахунковому періоді
електроустановки ПП "Стерк" були
відключені і електричну енергію
підприємство не споживало, то
визначене розрахунковим шляхом
споживання електричної енергії з 27 по 30
квітня 2011 року також дорівнювало 0
кВт./год.

Відсутність споживання електричної
енергії в квітні 2011 року також
підтверджується складеним та поданим
споживачем рапортом за травень 2011 року.

Таким чином, оскільки у квітні 2011 року
було 0 кВт/год., а на початку червня 2011
року зняті покази становлять 2351 кВт, то
колегія приходить до висновку, що
боржник за травень місяць викоритсав
2351 кВт, а тому наявний факт наявності
основної заборгованості за поставлену
електричну енергію у відповідача перед
позивачем в сумі 112643,62 грн.

За правилами ст. 4-7 ГПК України, судове
рішення приймається колегіально за
результатами обговорення усіх
обставин справи.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень та подати до
суду відповідні докази.

Як встановлено ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 6
від 23.03.2012 року "Про судове рішення"
рішення господарського суду має
ґрунтуватись на повному з'ясуванні
такого: чи мали місце обставини, на які
посилаються особи, що беруть участь у
процесі, та якими доказами вони
підтверджуються; чи не виявлено у
процесі розгляду справи інших
фактичних обставин, що мають суттєве
значення для правильного вирішення
спору, і доказів на підтвердження цих
обставин; яка правова кваліфікація
відносин сторін, виходячи з фактів,
установлених у процесі розгляду
справи, та яка правова норма підлягає
застосуванню для вирішення спору.

Виходячи з викладеного вище, колегія
суддів Київського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, а рішення господарського
суду міста Києва від 21.01.2014 року у
справі № 35/423 - залишається без змін.

З огляду на вищезазначене, керуючись
ст. ст. 4-7, 33, 43, 99, 101-103, 105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного
підприємства "Стерк" на рішення
господарського суду міста Києва від
21.01.2014 року по справі № 35/423 залишити без
задоволення.

2. Рішення господарського суду міста
Києва від 21.01.2014 року у справі № 35/423
залишити без змін.

3. Матеріали справи № 35/423 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду може бути
оскаржено до Вищого господарського
суду України у порядку, передбаченому
ст. 107 ГПК України.

Постанова Київського апеляційного
господарського суду за наслідками
перегляду відповідно до ст. 105 ГПК
України набирає законної сили з дня її
прийняття.

Головуючий суддя
М.Л. Яковлєв

Судді
В.В. Куксов

О.І. Лобань