ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2014 р.
Справа № 918/149/14

Господарський суду Рівненської
області в складі головуючого судді
Політики Н.А. розглянувши матеріали
справи

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Рівнеобленерго"

до Сільськогосподарського виробничого
кооперативу "Серницький"

про стягнення заборгованості в сумі 2 042
грн. 92 коп..

Представники сторін:

від позивача: Манжаюк Д.Л.,
довіреність №192 від 26.12.2013 року;

від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні 17 березня 2014
року, відповідно до ст.85 ГПК України
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

04 лютого 2014 року Публічне акціонерне
товариство "Рівнеобленерго" (далі -
Товариство) звернулося до
господарського суду з позовом до
Сільськогосподарського виробничого
кооперативу "Серницький" (далі -
Кооператив) про стягнення
заборгованості в сумі 2 042 грн. 92 коп. за
спожиту електроенергію.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 04 лютого 2014
року порушено провадження у справі №
918/149/14, розгляд якої призначено на 03
березня 2014 року.

Ухвалою від 04 лютого 2014 року розгляд
справи відкладено на 03 березня 2014 року
в зв'язку з нез'явленням представника
відповідача.

Ухвалою суду від 03 березня 2014 року
розгляд справи відкладено на 17 березня
2014 року у зв'язку з неявкою відповідача.

В судових засіданнях 03 та 17 березня 2014
року представник позивача підтримав
позовні вимоги в повному обсязі з
підстав вказаних у позовній заяві.

У судові засідання 03 та 17 березня
2014 року відповідач не забезпечив явку
свого повноважного представника,
витребуваних судом документів не
надав, будь-яких обґрунтованих заяв чи
клопотань про відкладення розгляду
справи із зазначенням підстав щодо
своєї неявки не направив.

Відповідно до статті 64 Господарського
процесуального кодексу України (далі
-ГПК України) ухвала про порушення
провадження у справі надсилається
сторонам за повідомленою ними
господарському суду поштовою адресою.
У разі ненадання сторонами інформації
щодо їх поштової адреси, ухвала про
відкриття провадження у справі
надсилається за адресою
місцезнаходження (місця проживання)
сторін, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. У разі
відсутності сторін за такою адресою,
вважається, що ухвала про порушення
провадження у справі вручена їм
належним чином.

Пунктом 3.9.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" визначено, що за
змістом цієї норми, зокрема, у разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації -адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб -підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Ухвали суду про порушення провадження
у даній справі та про відкладення
розгляду справи були надіслані
відповідачу за адресою, вказаною у
позовній заяві та Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців, а саме: 34030,
Рівненська область, Зарічненський
район, с.Серники. Проте вказані поштові
відправлення були повернуті
підприємством поштового зв'язку з
посиланням, що адресат по даній адресі
не проживає. (а.с.23, 31).

Отже, за змістом вищезазначеної норми
відповідач завчасно та належним чином
був повідомлений про місце, дату та час
судових засідань, крім того, останньому
надавалося достатньо часу для подання
відзиву на позовну заяву, письмових
пояснень та додаткових документів.

За таких обставин, суд не вбачає
підстав для відкладення розгляду даної
справи та відповідно до статті 75 ГПК
України здійснює її розгляд за
наявними матеріалами без участі
представників сторін.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

02 жовтня 2008 року між Закритим
акціонерним товариством "Ей-І-Ес
Рівнеенерго" (правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
"Рівнеобленерго") (надалі-Постачальник)
та Сільськогосподарського
виробничого кооперативу "Серницький"
(надалі-Споживач) укладений договір № 15
про постачання електричної енергії
(надалі - Договір) (а.с.9-15).

Відповідно до пункту 1 Договору,
постачальник продає електричну
енергію Споживачу для забезпечення
потреб електроустановок Споживача з
сумарною потужністю 413 кВт, а Споживач
оплачує Постачальнику вартість
використаної (купленої) електричної
енергії та здійснює інші платежі
згідно умов даного Договору.

У відповідності до пункту 2.2.2. Договору
Постачальник зобов'язався постачати
Споживачу електроенергію, як різновид
товару в обсягах, визначених
відповідно до розділу 5, та з
урахуванням умов розділу 6 цього
Договору (додаток № 1 "Обсяги
постачання електричної енергії
споживачу та субспоживачу").

Відповідно до пунктів 2.3.1. та 2.3.3.
Договору споживач зобов'язався
виконувати умови цього Договору та
оплачувати Постачальнику вартість
електричної енергії згідно з умовами
додатку № 4 "Порядок зняття показників
засобів обліку електричної енергії та
розрахунків".

Пунктом 5.1. Договору визначено, що для
визначення договірних величин
споживання електричної енергії та
потужності на наступний рік відповідач
не пізніше 1 листопада поточного року
надає позивачу відомості про розмір
очікуваного споживання електричної
енергії (додаток № 1 "Обсяги постачання
електричної енергії споживачу та
субспоживачу" та додаток № 2 "Обсяги
постачання електричної потужності
споживачу та субспоживачу"). У разі
ненадання Споживачем зазначених
відомостей у встановлений термін
розмір очікуваного споживання
електричної енергії (потужності) на
наступний рік установлюється
Постачальником на рівні відповідних
періодів поточного року.

Згідно пункту 8.1. Договору, оплата
електричної енергії та інших платежів
здійснюється відповідачем самостійно
шляхом перерахування коштів на
відповідні розрахункові рахунки
позивача в терміни визначені Додатком
№ 4 "Порядок зняття показників засобів
обліку електричної енергії та
розрахунків".

Відповідно до пункту 8.5. Договору,
тривалість періоду для оплати
отриманого рахунку має не перевищувати
5 операційних днів з дня отримання
рахунку для Споживачів, які оплачують
електричну енергію самостійно, і 10
операційних днів з дня отримання
рахунку для Споживачів, які здійснюють
розрахунки через свою територіально
відокремлену головну організацію.

Пунктом 3 Додатку № 4 "Порядок зняття
показників засобів обліку електричної
енергії та розрахунків" передбачено, що
розрахунки за електроенергію
проводяться Споживачем виключно
грошовими коштами на поточний
розрахунок із спеціальним режимом
використання Постачальника.

Згідно пункту 4 Додатку № 4 "Порядок
зняття показників засобів обліку
електричної енергії та розрахунків",
відповідно до визначеної згідно пункту
5 цього додатку величини коштів за
фактично спожиту електроенергію
постачальник виписує споживачу
рахунок на оплату електричної енергії,
який має бути оплачений протягом 5
операційних днів від дня отримання
споживачем рахунку.

За період часу з жовтня місяця 2013 року
відповідачем оплата вчасно проведена
не була, заборгованість за спожиту
електроенергію станом на грудень
місяць 2013 року згідно з рахунком №
від 29 листопада 2013 року складає 2
042 грн. 92 коп.

Про вказану заборгованість Споживач
попереджався.

Таким чином, за Відповідачем перед
Позивачем рахується заборгованість за
спожиту електроенергію в сумі 2 042 грн. 92
коп..

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, встановивши обставини справи
і давши їм оцінку, господарський суд
вважає, що позов підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема є договори та
інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматись від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до частин 1 статті 530 ЦК
України якщо у зобов'язані
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно із статтею 526 ЦК України та
статтею 193 ЦК України - зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

У відповідності до статті 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК
України - боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом, при цьому статтею 525 ЦК
України встановлено, що одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

У відповідності до пункту 4 частини
третьої статті 129 Конституції України
основними засадами судочинства є
змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведеності перед судом їх
переконливості.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.34 Господарського
процесуального кодексу України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Відповідачем не подано доказів оплати
заборгованості, що є предметом позову,
а також не спростовано факту отримання
природного газу.

З огляду на вищевикладене в сукупності
вбачається, що вимоги позивача про
стягнення з відповідача 2 042 грн. 92 коп.
заборгованості за спожиту
електроенергію стверджуються
Договором, рахунками та іншими
матеріалами справи, а відтак
підлягають задоволенню на підставі
ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 625, 612, 629 ЦК України
та ст.ст. 173, 193, ГК України.

Позов обґрунтований і підлягає
задоволенню в сумі 2 042 грн. 92 коп.

На відповідача на підставі статті 49 ГПК
України покладаються витрати по сплаті
судового збору в розмірі 1 827 грн..

Керуючись ст. ст. 1, 12, 22, 32-34, 43, 44, 49, 81-1, 82-85
Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Сільськогосподарського
виробничого кооперативу "Серницький"
(34030 Рівненська область, Зарічненський
район, с.Серники, код 68) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Рівнеобленерго" (33000, Рівненська
область, місто Рівне, вул. Кн.
Володимира, буд 71, ідентифікаційний код
05424874) - 2 042 (дві тисячі сорок дві) грн. 92
коп. заборгованості за спожиту
електроенергію на розподільчий
рахунок 27 у ВАТ "Державний ощадний
банк України", МФО 333368,
ідентифікаційний код 05424874 та 1 827 (одна
тисяча вісімсот двадцять сім) грн.
витрат по сплаті судового збору на р/р
№ 6002 в ПАТ "Альфа-Банк", МФО 300346,
ідентифікаційний код 05424874.

Наказ видати після набрання
рішення законної сили.

Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено та
підписано 17.03.2014 року.

Суддя
Політика Н.А.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (33000,
Рівненська область, місто Рівне, вул.
Кн. Володимира, буд 71);

3 - відповідачу рекомендованим (34030
Рівненська область, Зарічненський
район, с.Серники).