ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04 березня 2014 р. Справа №
903/9/14

Суддя господарського суду
Волинської області Бондарєв С.В.,
розглянувши матеріали по справі

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до відповідача Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Волиньгаз", м. Луцьк

про стягнення 43 943,03грн. інфляційних
втрат та 23 886,05грн. 3% річних

За участю представників сторін:

від позивача: Букоємський Р.В., дов. від
16.03.2012р. №14-325

від відповідача: Гаврилюк Д.Ю., дов. від
01.10.2013р. №1690/06-06

Відповідно до ст. 20
Господарського процесуального кодексу
України представникам сторін
роз'яснено право відводу судді. Відводу
судді заявлено не було. В судовому
засіданні учасникам судового процесу
згідно ст. 22 ГПК України роз'яснено
процесуальні права та обов'язки.

В судовому засіданні 04.03.2014 року
відповідно до ст. 85 ГПК України
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Суть спору: Позивач-Публічне
акціонерне товариство- "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз
України"-звернувся до господарського
суду з позовом до відповідача-
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Волиньгаз"-про стягнення 43 943,03грн.
інфляційних втрат та 23 886,05грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на несвоєчасне
виконання відповідачем зобов'язання по
оплаті природного газу, переданого за
договором купівлі-продажу №14/2613/11 від
30.09.2011 року, впродовж жовтня 2011 року -
лютого 2012 року.

Ухвалою суду від 09.01.2014р. порушено
провадження по справі та призначено її
до розгляду на 12.02.2014р. на 12:00год.

В судовому засіданні 12.02.2014р.
представник відповідача звернувся до
суду з клопотанням №241/06-06 від 07.01.2014р.
про припинення провадження у справі на
підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України,
посилаючись на те, що 28.01.2014р. між НАК
"Нафтогаз України" і ПАТ "Волиньгаз"
було укладено додаткову угоду №3, якою
внесено зміни до договору на
купівлю-продаж природного газу №14/2613/11
від 30.09.2011р.: п.6.2. розділу 6 "Порядок та
умови проведення розрахунків"
викладено в такій редакції: " 6.2.
Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ за договором
здійснюється до 31.01.2014р.".

Згідно з пунктом 6 угоди №5 від
28.01.2014р. сторони домовилися про те, що ця
угода набуває чинності з моменту її
підписання, скріплення печатками та
поширює дію на відносини, що фактично
склалися між сторонами з 01.10.2011 року.

Ухвалою суду від 12.02.2014р. розгляд
спору відкладався згідно ст. 77 ГПК
України, з метою повного та всебічного
з'ясування всіх обставин по справі,
зважаючи на нез'явлення позивача в
судове засідання, неподання ним
витребуваних судом доказів та
необхідністю витребування додаткових
доказів по справі.

Крім того, зобов'язано сторін
представити суду: позивача-оригінали,
долучених до позову доказів; докази
проплати; уточнити позовні вимоги;
додаткові пояснення щодо нарахування
суми індексу інфляції (періоду
нарахувань, враховуючи, що індекс
розраховується не на кожну дату місяця,
а в середньому на місяць); письмові
пояснення щодо клопотання відповідача
№241/06-06 від 07.01.2014р.;
відповідача-направити копію
клопотання №241/06-06 від 07.01.2014р.
відповідачу. Докази направлення надати
суду.

В судовому засіданні 04.03.2014р.
представник позивача заперечень щодо
припинення провадження у справі не
висловив.

Господарський суд, дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення
представників сторін, визнавши зібрані
докази достатніми для розгляду спору
за наявними в справі матеріалами
відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України,-

встановив:

30 вересня 2011 року між Національною
акціонерною компанією "Нафтогаз
України" як продавцем та Публічним
акціонерним товариством по
газопостачанню та газифікації
"Волиньгаз" як покупцем було укладено
договір №14/2613/11, згідно з п.1.1. якого
продавець зобов'язався передати у
власність покупця у ІV кварталі 2011 року
та у 2012 році природний газ для
подальшої реалізації виключно
установам і організаціям, що
фінансуються з державного та місцевих
бюджетів, а покупець зобов'язується
приймати та оплачувати газ на умовах
цього договору. (а.с. 13-16)

Пунктами 3.3., 5.2., цього договору
передбачено, що приймання-передача
газу, переданого продавцем покупцеві у
відповідному місяці продажу,
оформлюється актом приймання-передачі
газу.

Плата за природний газ та послуги з
його транспортування з ПДВ становить 3
628,20 грн.

Пунктом 6.1., 6.2. договору було
передбачено, що оплата за газ
здійснюється покупцем виключно
грошовими коштами шляхом 100% поточної
оплати протягом місяця поставки газу;
остаточний розрахунок - до 10-го числа
наступного за місяцем поставки газу з
поточних рахунків покупця.

До договору купівлі-продажу №14/2613/11 від
30.09.2011р. було укладено дві додаткових
угоди, якими вносились зміни до пунктів
2.1., 5.2. та 5.4. договору щодо кількості і
ціни природного газу. (а.с. 17-18)

На виконання умов договору №14/2613/11 від
30.09.2011р. позивач впродовж жовтня 2011 року
- лютого 2012 року передав позивачу
природного газу на загальну суму 56 013
174,90 грн., що підтверджується актами
приймання-передачі газу за цей період
(а.с.20-24).

Природний газ, переданий впродовж
жовтня 2011 року - лютого 2012 року,
відповідач оплатив повністю, але кошти
перераховував з порушенням строку,
який було визначеного пунктом 6.2.
договору №14/2613/11 від 30.09.2011р., що
спричинило звернення позивача з
позовом до суду про стягнення з
відповідача 43 943,03грн. збитків, завданих
інфляцією, 23 886,05грн. процентів річних.

Остаточний розрахунок ПАТ "Волиньгаз"
здійснило 29.03.2012р.

Як встановлено судом, 28 січня 2014р. між
НАК "Нафтогаз України" і ПАТ "Волиньгаз"
було укладено додаткову угоду №3, якою
внесено зміни до договору на
купівлю-продаж природного газу №14/2613/11
від 30.09.2011р.: п.6.2. розділу 6 "Порядок та
умови проведення розрахунків"
викладено в такій редакції: " 6.2.
Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ за договором
здійснюється до 31.01.2014р. ".

Згідно з пунктом 3 угоди №3 від 28.01.2014р.
сторони домовилися про те, що ця угода
набуває чинності з моменту її
підписання, скріплення печатками та
поширює дію на відносини, що фактично
склалися між сторонами з 01.10.2011 року.

Відповідно до ст. 174 ГК України
господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з договору. Між
сторонами зобов'язання виникли з
договору №14/2613/11 від 30.09.2011 року.

Відповідно до ст. 610, ч.1 ст.612, ч.2 ст.625
Цивільного кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Як роз'яснив Пленум Вищого
господарського суду України в п.п. 3.1.,
4.1. постанови №14 від 17.12.2013р. "Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань"
інфляційні нарахування на суму боргу,
сплата яких передбачена ч.2 ст.625 ЦК
України, виступають способом захисту
майнового права та інтересу, який
полягає у відшкодуванні матеріальних
втрат кредитора від знецінення коштів
внаслідок інфляційних процесів за весь
час прострочення в їх оплаті, а
проценти річних - способом захисту
майнового права та інтересу кредитора
шляхом отримання від боржника
компенсації (плати) за користування ним
коштами, належними до сплати
кредиторові.

Оскільки укладенням угоди №3 від
28.01.2014р. сторони змінили термін
остаточного розрахунку за фактично
переданий газ до 31.01.2014р. та поширили
дію угоди на відносини з 01.10.2011р., немає
підстав для припинення провадження у
справі, як просив відповідач у справі, а
у задоволенні позову про стягнення 43
943,03грн. збитків, завданих інфляцією, 23
886,05грн. процентів річних, нарахованих
за несвоєчасне виконання відповідачем
зобов'язання з оплати природного газу,
переданого у жовтні 2011 року - лютому 2012
року, слід відмовити.

Беручи до уваги викладене, керуючись
ст.ст. 610, 612, 625, 655 Цивільного кодексу
України, ст. 174 ГК України, ст.ст. 44, 49, 82 -
85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд,-

в и р і ш и в:

В позові відмовити.

Повне рішення складено

06 .03.2014р.

Суддя
С. В. Бондарєв