ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.03.14р. Справа № 904/9987/13

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "КУБ ЛДФ", (с.
Придніпровське, Нікопольський район,
Дніпропетровська область)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "СК-Комфорт", (м.
Нікополь, Дніпропетровська область)

про стягнення збитків у сумі 238 500,00 грн.

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

Від позивача: Багно Ю.В. -
представник (дов. № 7 від 08.01.11р.)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ
СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "КУБ ЛДФ"
(далі-позивач) звернулося до
господарського суду із позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "СК-Комфорт"
(далі-відповідач) про розірвання
договору оренди контейнерів для
розміщення твердих побутових відходів
від 01.07.2013р. укладений між ТОВ "КУБ ЛДФ" і
ТОВ "СК-Комфорт", витребування у ТОВ
"СК-Комфорт" об'єкт оренди, а саме 414
контейнерів для розміщення твердих
побутових відходів, переданих
орендареві за актом приймання-передачі
та стягнення збитків, заподіяних
внаслідок часткового знищення
(пошкодження) об'єктів оренди, у сумі 52
500,00 грн.

Представником відповідача 30.01.14р. в
судовому засіданні поданий відзив на
позовну заяву, в якому зазначає, що
позовна заява не підлягає задоволенню
на підставі наступного:

Відносно вимоги розірвати договір
оренди контейнерів для розміщення
твердих побутових відходів від 01.07.13р.
(далі-договір), у зв'язку із закінченням
терміну його дії (згідно п. 3.1. договору
він закінчується 31.12.2013р.), між
сторонами відсутній предмет спору.
Фактично позивач просить суд розірвати
договір, який на момент винесення
судового рішення вже не діє;

Відсутній предмет спору і в вимозі
витребувати об'єкт оренди (414
контейнерів), т.щ. ніхто не заважає
власнику самостійно забрати їх з міст
дислокацій, враховуючи закінчення
терміну дії договору;

Що стосується вимоги компенсувати
збитки (52 500, 00 грн.), то в порушення ст. 33
ГПК України позивач не надав належних
доказів знищення контейнерів.
Відповідно п. 5.4.3. договору факт втрати
або пошкодження майна оформлюється
актами за підписами сторін. З
незрозумілих причин позивач складає
акт в односторонньому порядку, а також
не звертається с заявою в
правоохоронні органи відносно їх
крадіжки.

З огляду на викладене відповідач
просить суд в задоволені позовних
вимог відносно стягнення збитків в
розмірі 52 500,00 грн. позивачу відмовити,
відносно розірвання договору оренди
контейнерів для розміщення твердих
побутових відходів від 01.07.13р. та
витребування об'єктів оренди (414
контейнерів) провадження по справі
припинити. Судові витрати покласти на
позивача.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "КУБ ЛДФ" 06.03.14р.
подало до суду заяву про уточнення
позовних вимог. Заява мотивована тим,
що термін строку оренди закінчився
31.12.2013р., у зв'язку з чим, позивач
відмовляється від раніше заявленої
вимоги про розірвання договору оренди
контейнерів для розміщення твердих
побутових відходів від 01.07.2013р.,
укладеного між ТОВ "КУБ ЛДФ" і ТОВ
"СК-Комфорт", а отже в цій частині
відсутній предмет спору.

Також, беручи до уваги часткове
виконання відповідачем обов'язку з
повернення на адресу позивача об'єкту
оренди (42 контейнери для розміщення
ТБВ) та неможливістю повернути об'єкт
оренди повністю (відсутністю 477
контейнерів), позивач уточняє позовні
вимоги та просить суд стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "СК-Комфорт" на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "КУБ ЛДФ" збитки,
заподіяні внаслідок часткового не
повернення об'єкту оренди за договором
оренди від 01.07.2013р., а саме не повернення
477 контейнерів для розміщення твердих
побутових відходів, у сумі 238 500,00
грн.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, причину неявки суду не
повідомив, але був належним чином
повідомлений про час і місце судового
засідання.

За таких обставин господарський суд
вважає, що відповідач не скористався
своїм правом на участь представника у
судовому засіданні.

Статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що сторони зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

При цьому, суд вважає достатніми
матеріали справи для слухання справи у
відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України за
наявними в ній матеріалами.

Розгляд справи відкладався з 16.01.14р. на
30.01.14р. та з 30.01.14р. на 18.02.14р.

18.02.14р. за клопотанням позивача
продовжено строк вирішення спору по
справі з 21.02.14р. по 07.03.14р. включно.

У судовому засіданні оголошувалась
перерва з 18.02.14р. по 06.03.14р.

В порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
було оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши доводи представника
позивача, оцінивши докази в їх
сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.07.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "КУБ ЛДФ", як
орендодавець та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"СК-Комфорт", як орендар, було укладено
договір оренди контейнерів для
розміщення твердих побутових
відходів", відповідно до умов якого
орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
на умовах оренди контейнери для
розміщення твердих побутових відходів
(надалі - об'єкти оренди) у кількості 519
шт. перелік яких визначається у акті
прийому-передачі, який є невід'ємною
частиною цього договору.

Пунктом 10.2. договору встановлено, що
даний договір набуває чинності з
моменту підписання сторонами цього
договору і діє протягом усього терміну
оренди, встановленому в розділі 3 цього
договору.

Вступ орендаря у користування
об'єктами оренди настає одночасно з
підписанням сторонами акту про їх
прийом-передачу (п. 2.1. договору оренди).

Згідно п. 2.3. договору оренди, об'єкт
оренди підлягає поверненню
орендодавцеві у випадках: закінчення
терміну оренди, припинення дії
договору та оголошення орендаря
банкрутом.

Орендар зобов'язується повернути
об'єкти оренди орендодавцю не пізніше
3-х календарних днів із моменту, коли
настала одна з подій, визначених п. 2.3.
договору. Майно вважається повернутим
орендодавцю з моменту підписання
сторонами акту повернення. Обов'язок по
складанню акту прийому-передачі або
повернення покладається на сторону,
яка передає або повертає об'єкти оренди
іншій стороні договору (п. 2.4., п. 2.5.
договору оренди).

Відповідно до п. 3.1. договору оренди,
термін оренди починається із моменту
прийняття орендарем об'єктів оренди за
актом прийому-передачі та закінчується
31.12.2013р. Орендар повинен повернути
орендодавцю об'єкти оренди не пізніше
02.01.14р.

Пунктом 4.2. договору оренди
передбачено, що орендна плата
сплачується в безготівковому порядку
шляхом перерахування суми зазначеної у
п. 4.1. цього договору на поточний
рахунок орендодавця щомісячно, не
пізніше 10-го числа місяця.

Згідно п. 5.2.2 договору оренди,
орендодавець має право вимагати від
орендаря відшкодування збитків,
завданих із його вини внаслідок
порушення умов договору.

У відповідності до п.п. 5.4.1, 5.4.2. договору
оренди, прийняти за актом
прийому-передачі та використовувати
об'єкти оренди у відповідності з їх
цільовим призначенням та умовами цього
договору. У випадках, передбачених п. 2.3.
договору у разі припинення або
розірвання договору оренди повернути
орендодавцеві об'єкти оренди у
належному стані, не гіршому ніж на час
передачі його в оренду, відшкодувати
збитки у разі погіршення або втрати
(повної або часткової) орендованого
майна з вини орендаря.

В разі втрати з вини орендаря (повної
або часткової) орендованого майна,
орендар зобов'язаний відшкодувати
вартість майна у розмірі 500,00 грн. за
один втрачений або пошкоджений
контейнер для розміщення твердих
побутових відходів у строк не пізніше
10-ти календарних днів з моменту
встановлення такого факту. Факт втрати
або пошкодження майна оформляються
актами за підписом сторін. Після
припинення чинності цього договору
повернути за актом прийому-передачі
об'єкти оренди (п. 5.4.3., 5.4.4. договору
оренди).

За умовами договору оренди від 01.07.2013р.,
орендодавець передав, а орендар
прийняв у строкове платне користування
на умовах оренди 519 (п'ятсот
дев'ятнадцять) контейнерів для
розміщення твердих побутових відходів,
перелік яких визначений в Акті
прийому-передачі, копія якого
додається до позовної заяви (а.с. 13 - 27).

25 лютого 2014 року представники сторін
склали та підписали акт
приймання-передачі який знаходиться в
матеріалах справи, відповідно до якого
Товариство з обмеженою
відповідальністю "СК-Комфорт"
повернуло, а Товариство з обмеженою
відповідальністю "КУБ ЛДФ" прийняло 42
контейнери для розміщення твердих
побутових відходів.

З матеріалів справи вбачається, що
термін строку оренди закінчився
31.12.2013р. Позивач стверджує, що орендарем
без належних правових підстав не
повернуто на адресу орендодавця 477
(чотириста сімдесят сім) контейнерів
для розміщення ТБВ.

На підставі викладеного, позивачем
нараховано відповідачу збитки,
заподіяні внаслідок часткового
неповернення об'єкту оренди за
договором оренди від 01.07.2013 року, а саме
за неповернення 477 контейнерів для
розміщення твердих побутових відходів,
що складає у сумі 238 500,00 грн., згідно
розрахунку наданим позивачем.

Враховуючи викладене позивач просить
суд стягнути з відповідача збитки у
сумі 238 500,00 грн., заподіяні
внаслідок часткового неповернення
об'єкту оренди за договором оренди від
01.07.2013 року, за неповернення 477
контейнерів для розміщення твердих
побутових відходів.

Доказів виконання оплати по збиткам
заподіяним внаслідок часткового
неповернення об'єкту оренди, за
договором оренди контейнерів для
розміщення твердих побутових відходів
від 01.07.2013р. у розмірі 238 500,00 грн. на
момент розгляду спору відповідач не
надав, доводи позивача, наведені в
обґрунтування позову, не спростував.

Приймаючи рішення господарський суд
виходить із наступного.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору (ст.
174 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
вiд зобов'язання або одностороння змiна
його умов не допускається, якщо iнше не
встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином вiдповiдно до умов договору та
вимог цього Кодексу, iнших актiв
цивiльного законодавства. Якщо у
зобов'язаннi встановлений строк (термiн)
його виконання, то воно пiдлягає
виконанню у цей строк (термiн).

Згідно п. 2 ст. 218 Господарського кодексу
України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ст. 773 Цивільного кодексу
України наймач зобов'язаний
користуватися річчю відповідно до її
призначення та умов договору. Якщо
наймач користується річчю, переданою
йому у найм, не за її призначенням або з
порушенням умов договору найму,
наймодавець має право вимагати
розірвання договору та відшкодування
збитків.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до
уваги, що в матеріалах справи відсутні
докази звернення відповідача до
позивача з вимогами прийняти об'єкт
оренди повністю згідно умовам договору
оренди, суд вважає вимогу позивача щодо
стягнення збитків заподіяних
внаслідок часткового неповернення
об'єкту оренди, а саме, контейнерів для
розміщення твердих побутових відходів
у розмірі 238 500,00 грн. слід визнати
обґрунтованою і такою, що підлягає
задоволенню.

Викладене є підставою для часткового
задоволення позову в частині стягнення
основного боргу. Судові витрати по
справі слід покласти на відповідача.

На підставі п. 1 ст. 7 Закону України "Про
судовий збір" та ст. 47 Господарського
процесуального кодексу України зайво
сплачений позивачем судовий збір у
сумі 2 415,00 грн. підлягає поверненню
позивачу.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 49, 75, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "СК-Комфорт" (53219,
Дніпропетровська область, м. Нікополь,
вул. Чубаря, 11-а; р/р 0082 в ПАТ "ОТП
Банк", МФО 300528, код ЄДРОПУ 37951455) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "КУБ ЛДФ" (поштова
адреса: 53210, Дніпропетровська область,
м. Нікополь, вул. Головка, 11;
юридична адреса: 53280, Дніпропетровська
область, Нікопольський район, с.
Придніпровське, вул. 50 років колгоспу
"Аврора", буд. 9; р/р 0381
АТ "Укрексімбанк", МФО 305675, ) - 238 500 (двісті тридцять вісім тисяч
п'ятсот) грн. 00 коп. збитки, 4 770 (чотири
тисячі сімсот сімдесят) грн. 00 коп.
витрат по сплаті судового збору.

Повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю "КУБ ЛДФ" (поштова
адреса: 53210, Дніпропетровська область,
м. Нікополь, вул. Головка, 11; юридична
адреса: 53280, Дніпропетровська область,
Нікопольський район, с. Придніпровське,
вул. 50 років колгоспу "Аврора", буд. 9; р/р
0381 АТ "Укрексімбанк", МФО 305675, ) з Державного бюджету
України в особі управління Державної
казначейської Служби України у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Дніпропетровської області (49027, м.
Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7, код
ЄДРПОУ 379 892 69, рахунок 312 142 067 830 05 в
Відділенні банку ГУДКУ у
Дніпропетровській області, МФО 805012,
КБКД 220 300 01) зайво сплачений згідно
платіжного доручення № 858 від 06.12.13р. та
платіжного доручення № 874 від 18.12.13р.,
які містяться в матеріалах справи,
судовий збір у сумі 2 415 (дві тисячі
чотириста п'ятнадцять) грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Суддя І.Ю. Дубінін

Повне рішення складено 11.03.14р.