ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

24 січня 2014 року Справа № 905/5223/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого:Данилової
Т.Б.,суддів:Бакуліної С.В., Козир Т.П.,
Малетича М.М., Шевчук С.Р.розглянувши
заяву Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань у місті
Краматорську Донецької області

про перегляд Верховним Судом України

постановиВищого господарського суду
України від 29.10.2013 у справі№ 905/5223/13за
позовом Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у місті Краматорську
Донецької областідоПриватного
акціонерного товариства "АО
Техніка"про стягнення 26331,64 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду
Донецької області від 08.08.2013, залишеним
без змін постановою Донецького
апеляційного господарського суду від
17.09.2013, відмовлено у задоволенні
позовних вимог про стягнення шкоди.

Постановою Вищого господарського суду
України від 29.10.2013 судові рішення
попередніх інстанцій залишено без
змін.

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у місті Краматорську
Донецької області звернулось із заявою
про перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого господарського суду
України від 29.10.2013 у справі №905/5223/13, у
якій просить скасувати зазначену
постанову і передати на новий розгляд
до суду першої інстанції, мотивуючи
свої вимоги неоднаковим застосуванням
Вищим господарським судом України норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалені різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

В обґрунтування своїх вимог заявником
подано постанови Вищого
господарського суду України від 09.03.2010
у справі №4/2-62, від 29.05.2007 у справі №19/12.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 19.12.2013 у даній справі надано
заявнику строк для усунення недоліків
до 18.01.2014. Заявником вимоги ухвали від
19.12.2013 виконані належним чином.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
господарський суд України дійшов
висновку про наявність підстав для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України з огляду на
таке.

Відповідно до пункту 1 статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана на підставі
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права,
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень (пункт 1 цієї статті) матиме
місце в разі, коли суд (суди) касаційної
інстанції у розгляді двох чи більше
справ за подібних предмета і підстав
позову, змісту позовних вимог та
встановлених судом фактичних обставин
і однакового матеріально-правового
регулювання спірних правовідносин
дійшов (дійшли) неоднакових правових
висновків, покладених в основу цих
судових рішень. При вирішенні питання
допуску справи до провадження
Верховного Суду України враховується
сукупність всіх наявних складових
ознак неоднакового застосування одних
і тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах.

У постанові від 29.10.2013 у справі №905/5223/13
Вищий господарський суд України визнав
обґрунтованими висновки судів
попередніх інстанцій щодо відсутності
підстав для задоволення позову про
стягнення коштів, що складаються з сум
виплачених потерпілій стороні
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди (далі -ДТП). При цьому,
погоджуючись з таким висновком, суд
касаційної інстанції, виходячи з
положень статей 1166, 1191 ЦК України,
зазначив, що здійснена позивачем -
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань виплата за
договором особистого соціального
страхування у разі настання страхового
випадку застрахованій особі не є
шкодою в розумінні статті 1166 ЦК
України, а тому позивач не є особою, яка
відшкодовувала шкоду, завдану іншій
особі, і тому згідно з частиною першої
статті 1191 ЦК України не набуває права
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи.

Однак у постановах від 09.03.2010 у справі
№4/2-62, від 29.05.2007 у справі №19/12, на які
посилається заявник як на доказ
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносин, розглядаючи справу з
аналогічним предметом, підставами
позову, встановленими судами
фактичними обставинами справи та
подібного матеріально-правового
регулювання спірних правовідносин, суд
касаційної інстанції дійшов
протилежних правових висновків, ніж у
постанові №905/5223/13, про перегляд якої
подано заяву, а саме про те, що
проведені Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України страхові виплати
застрахованій особі, яка постраждала в
результаті ДТП є шкодою в розумінні
статті 1166 ЦК України та позивач вправі
звернутися з відповідною вимогою в
порядку частини першої статті 1191 ЦК
України про відшкодування в порядку
регресу шкоди, завданої їх
працівниками та відшкодованої Фондом.

Таким чином, враховуючи неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції наведених норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах,
колегія суддів Вищого господарського
суду України дійшла висновку про
наявність підстав для допуску даної
справи до провадження Верховного Суду
України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
статтями 86, 11116, 11121 ГПК України, Вищий
господарський суд України

У Х В А Л И В :

Допустити справу № 905/5223/13 до
провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддяТ.Данилова
СуддіС.Бакуліна Т.Козир М.Малетич
С.Шевчук