номер провадження справи 10/43/13
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.03.2014
Справа № 20/244/09-6/300/09-28/176/10

Суддя Дроздова С.С., розглянувши заяву
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Пріма-Сервіс" ЛТД, м.
Запоріжжя про розстрочку виконання
рішення господарського суду
Запорізької області від 11.08.2010 р. у
справі № 20/244/09-6/300/09-28/176/10-28/5009/1118/11

За позовом: Приватного підприємства
"Агротем" (82427, Львівська область,
Стрийський район, с. Добряни, хутір
Забава, вул. Львівська, 13)

до: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Пріма-Сервіс" ЛТД
(69068, м. Запоріжжя, вул.
Брюлова. 11)

про стягнення 2 064 438 грн. 10 коп., з яких 1
924 012 грн. - безпідставно перераховані
кошти, а 140 426 грн. 10 коп. - відсотки за
користування чужими коштами.

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача (заявник): Сколибог О.С.,
дов б/н від 14.10.2013 р.;

Лесів О.В., протокол
№ 81 від 18.07.2012 р. (генеральний
підприємець)

Встановив:

10.02.2014 р. до господарського суду
Запорізької області надійшла заява (вх.
№ 40 від 07.02.2014 р.) Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Пріма-Сервіс" ЛТД, м.
Запоріжжя про розстрочку виконання
рішення господарського суду
Запорізької області від 11.08.2010 р. у
справі № 20/244/09-6/300/09-28/176/10 відповідно до
графіку, який додано до заяви.

Відповідно до Положення про
автоматизовану систему документообігу
суду, затвердженого рішенням Ради
суддів України № 30 від 26.11.2010 р.,
протоколом автоматичного розподілу
справ між суддями від 10.022014 р., заяву
про розстрочення виконання рішення
господарського суду Запорізької
області від 11.08.2010 р. у справі
№ 20/244/09-6/300/09-28/176/10 передано на розгляд
судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 11.02.2014 р. заяву
прийнято до розгляду та призначено
судове засідання на 19.02.2014 р.

Ухвалу суду було направлено на адреси
сторін у встановленому законом
порядку.

У засіданні суду 19.02.2014 р., на підставі
ст. 77 ГПК України судом оголошено
перерву до 05.03.2014 р., для надання
сторонам можливості добровільно
врегулювати та вирішити питання
стосовно можливостей надання
розстрочення виконання рішення
господарського суд Запорізької
області від 11.08.2010 р. у справі №
20/244/09-6/300/09-28/176/10.

05.03.2014 р. до початку розгляду справи
представник заявника (відповідач у
справі) заявив письмове клопотання
щодо відмови від здійснення технічної
фіксації розгляду заяви про
відстрочення виконання судового
рішення.

У судовому засіданні 05.03.2014 р. заявник
(відповідач) підтримав заяву про
надання розстрочення виконання
судового рішення від 11.08.2010 р. у справі
№ 20/244/09-6/300/09-28/176/10, на підставах
викладених в заяві.

Представник позивача в судове
засідання 05.03.2014 р. для розгляду заяви
щодо відстрочення виконання рішення
від 11.08.2010 р. не з'явився, вимог суду не
виконав, про час та місце розгляду
справи був попереджений належним
чином. Клопотань про розгляд заяви без
позивача або про відкладення розгляду
заяви на адресу суду не надходило.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму
ВГС від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання
практики застосування ГПК України",
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи, у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК ( 1798-12 ).

У разі присутності сторони або іншого
учасника судового процесу в судовому
засіданні, протокол судового
засідання, в якому відображені
відомості про явку сторін (пункт 4
частини другої статті 81-1 ГПК) (1798-12), є
належним підтвердженням повідомлення
такої сторони (іншого учасника
судового процесу) про час і місце
наступного судового засідання.

Враховуючи вищевикладене, сторони
належним чином були сповіщені судом
про дату, час та місце судового
засідання.

Згідно ст. 4-5 ГПК України, невиконання
вимог рішень, ухвал, постанов
господарських судів тягне
відповідальність, встановлену цим
кодексом та іншими законами України.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Зважаючи на обмежений статтею 121 ГПК
України 10-ти денний строк розгляду
заяви про розстрочку виконання
рішення, заява розглядаються за
відсутності представника позивача,
відповідно до ст. 75 ГПК України.

Відповідно до ст. 121 ГПК України, при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за завою сторони,
державного виконавця, за подання
прокурора чи його заступника або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Згідно, Постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 9
від 17.10.2012 р. господарський суд
на підставі статті 121 ГПК має право за
заявою сторони, державного виконавця,
прокурора або за власною ініціативою у
виняткових випадках залежно від
обставин справи відстрочити,
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови (далі - рішення), змінити
спосіб та порядок їх виконання.

В обґрунтування заяви відповідач
(боржник) посилається на ст. 121
Господарського процесуального кодексу
України, мотивує її наступним:

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 11.08.2010 р.
позовні вимоги Приватного
підприємства "Агротем", Львівська
область, Стрийський район, с. Добряни,
хутір Забава частково задоволено. З
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Пріма-Сервіс" ЛТД, м.
Запоріжжя на користь Приватного
підприємства "Агротем", Львівська
область, Стрийський район, с. Добряни,
хутір "Забава" стягнуто основний борг в
сумі 1 924 012 грн., витрати по державному
миту в сумі 19 238 грн. 49 коп. та витрати
на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу в сумі 109 грн. 96 коп.

25.08.2010 р. на виконання рішення
господарського суду Запорізької
області видано наказ на примусове
стягнення коштів.

Відповідно до наказу господарського
суду Запорізької області від 25.08.2010 р.
на примусове виконання рішення
господарського суду у справі №
20/244/09-6/300/09-28/176/10 Шевченківським
відділом державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції 05.01.2011 року було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження № 23656960.

В ході виконавчого провадження на все
майно та кошти ТОВ "Пріма-Сервіс" ЛТД
був накладений арешт, що суттєво
погіршило фінансовий стан
підприємства, а саме можливість
отримувати замовлення на виконання
робіт та надання послуг за основним
напрямом діяльності ТОВ "Пріма-Сервіс"
ЛТД. У наслідок чого, після початку
примусового виконання Наказу від 25.08.2010
р. № 20/244/09-6/300/09-28/176/10 підприємство
опинилось на межі банкрутства, що
спонукало оскаржувати дії виконавчої
служби, а також само Рішення
господарського суду на користь ПП
"Агротем" але очікуваних результатів це
не надало.

На теперішній час у ТОВ "Пріма-Сервіс"
ЛТД окрім боргу перед ПП "Агротем"
утворився також податковий борг в
розмірі 240 178 грн. 57 коп., заборгованість
по заробітній платі перед працівниками
в розмірі 431 401 грн. 15 коп. та
заборгованість перед державними
соціальними фондами в розмірі 220 905 грн.
83 коп.

Відповідно до ст. 57 Закону України "Про
виконавче провадження", арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення. На думку відповідача в даному
випадку, арешт всіх рахунків
підприємства не тільки не стимулює
прискорення виконання рішення
господарського суду, а навпаки робить
його виконання взагалі неможливим.

ТОВ "Пріма-Сервіс" ЛТД намагалось в
судовому порядку оскаржити постанову
виконавчої служби від 21.05.2013 про
накладення арешту на кошти
підприємства, але у задоволенні заяви
постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 19.12.2013 р. та
ухвалою Вищого господарського суду
України від 24.12.2013 р. по справі №
20/244/09-6/300/09-28/176/10 було відмовлено.

Арешт всіх без виключення рахунків ТОВ
"Пріма-Сервіс" ЛТД унеможливлює ведення
господарської діяльності
підприємством, а від так і отримання
грошових коштів для оплати боргових
зобов'язань. Крім того, під загрозою
звільнення опинились 34 співробітники
підприємства - кваліфіковані інженери,
монтажники гіпсокартоних систем,
штукатури, плиточники, бухгалтера.
Єдиним можливим шляхом виконання
судового рішення від 11.08.2010 року у
справі № 20/244/09-6/300/09-28/176/10 про стягнення
з ТОВ "Пріма-Сервіс" ЛТД на користь ПП
"Агротем" суми боргу, є відновлення
можливості вести господарську
діяльність, що неможливо зробити з
накладеним арештом на кошти боржника в
межах 1 943 360,45 грн.

Борг ТОВ "Пріма-Сервіс" ЛТД перед ПП
"Агротем" сплачений на суму 42 550,99 грн.
залишок заборгованості складає 1 900 809,46
грн., на який заявник просить суд надати
розстрочку відповідно до графіку,
доданому до заяви, а саме - на 21 місяць
погашаючи наступним чином:

- лютий 2014 р. - 3000 грн. 00 коп.

- березень 2014 р. - 3000 грн. 00 коп.

- квітень 2014 р. - 3000 грн. 00 коп.

- травень 2014 р. - 3000 грн. 00 коп.

- червень 2014 р. - 4000 грн. 00 коп.

- липень 2014 р. - 5000 грн. 00 коп.

- серпень 2014 р. - 7000 грн. 00 коп.

- вересень 2014 р. - 7000 грн. 00 коп.

- жовтень 2014 р. - 32 000 грн. 00 коп.

- листопад 2014 р. - 32 000 грн. 00 коп.

- грудень 2014 р. - 32 000 грн. 00 коп.

- січень 2015 р. - 32 000 грн. 00 коп.

- лютий 2015 р. - 50 000 грн. 00 коп.

- березень 2015 р. - 50 000 грн. 00 коп.

- квітень 2015 р. - 80 000 грн. 00 коп.

- травень 2015 р. - 80 000 грн. 00 коп.

- червень 2015 р. - 120 000 грн. 00 коп.

- липень 2015 р. - 150 000 грн. 00 коп.

- серпень 2015 р. - 250 000 грн. 00 коп.

- вересень 2015 р. - 478 904 грн. 73 коп.

- жовтень 2015 р. - 478 904 грн. 73 коп.

Представник позивача в засіданні суду
19.02.2014 р. надав письмовий відзив на
заяву про надання розстрочення
виконання рішення (долучений до
матеріалів справи), просить відмовити
ТОВ "Пріма-Сервіс" ЛТД у задоволені
заяви про надання розстрочення
виконання рішення від 11.08.2010 р. №
20/244/09-6/300/09-28/176/10, у зв'язку з тим, що на
думку позивача, відповідачем не надано
доказів щодо впевненої можливості
виконання рішення суду за умови його
розстрочення. Докази надані заявником
навпаки наголошують на неможливості
виконання рішення суду. Тобто, замість
надання доказів щодо термінів та
шляхів отримання коштів для розрахунку
із позивачем, заявник навпаки доводить
до відома суду про свої борги. Так,
згідно з постановою Шевченківського
ВДВС Запорізького міського управління
юстиції, яка долучена скаржником до
його заяви, на виконанні у відділі є
виконавчі документи про стягнення на
користь Управління ПФ України у
Шевченівському районі заборгованості
в загальній сумі 15,4 тис. грн. У своїй
заяві заявник зазначає, що
заборгованість перед державними
соціальними фондами складає 220,9 тис
грн. Також, вказує про податковий борг в
розмірі 240,2 тис. грн. та заборгованість
по заробітній платі в розмірі 431,4 тис.
грн. При цьому, жодних належним чином
підтверджуючих документів суду не
надано.

Також звертає увагу суду на те що з
моменту виникнення заборгованості у 2008
році, протягом судових розглядів 2009 - 2013
р.р. відповідач у справі - ТОВ
"Пріма-Сервіс" ЛТД всіляко ухилялось
від виконання рішення суду. Оскаржуючи
всі можливі процесуальні документи,
двічі подаючи заяви про перегляд
рішення за нововиявленими обставинами,
двічі подаючи заяви в порядку ст.121 ГПК
України, оскаржуючи практично всі дії
ДВС, відповідач протягом більш ніж 5
років не вчиняв реальних кроків для
погашення заборгованості. Графік,
розстрочки оплати заборгованості,
доданий відповідачем до заяви, на думку
позивача, є нереальним для виконання,
спрямованим на затягування виконання
погашення заборгованості та ухилення
від виконання рішення суду.

Відповідно до п. 3 Роз'яснень президії
Вищого арбітражного суду України
від 12.09.1996 р. № 02-5/333 із змінами та
доповненнями "Про деякі питання
практики застосування статті 121
Господарського процесуального кодексу
України", заява про розстрочку
виконання рішення суду розглядається
за загальними правилами ГПК.

Розстрочка означає виконання рішення
частками, встановленими господарським
судом, з певним інтервалом у часі.
Строки виконання кожної частки також
повинні визначатись господарським
судом.

Вказана правова позиція викладена в п. 1
Роз'яснень президії Вищого
арбітражного суду України від 12.09.1996р.
№ 02-5/333 із змінами та доповненнями "Про
деякі питання практики застосування
статті 121 Господарського
процесуального кодексу України".

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 26.12.2003 року
№ 14 "Про практику розгляду судами
скарги на рішення, дії або
бездіяльність органів і посадових осіб
державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження", при вирішенні заяви
державного виконавця чи сторони про
відстрочку або розстрочку виконання
рішення суду потрібно мати на увазі, що
відповідно до статті 121 ГПК України їх
задоволення можливе лише у виняткових
випадках, які суд визначає виходячи з
особливого характеру обставин, що
ускладнюють або унеможливлюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутністю у
нього майна, яке має бути передано
стягувачу, стихійне лихо, інші
надзвичайні події, тощо).

Наявність заборгованості перед
відповідачем інших осіб, його тяжкий
фінансовий стан, наявність кредитної
заборгованості, за змістом ст. 121 ГПК
України, не є підставою для
розстрочення виконання рішення

Підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
строк або встановленим господарським
судом способом. Вирішуючи питання про
відстрочку чи розстрочку виконання
рішення, господарський суд враховує
матеріальні інтереси обох сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини.

Статтею 124 Конституції України
передбачено, що судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України. Відповідно до
статті 115 Господарського
процесуального кодексу України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються в
порядку, встановленому Законом України
«Про виконавче провадження».

Згідно з п. 1 статті 121 Господарського
процесуального кодексу України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, за поданням
прокурора чи його заступника або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п. 2 роз'яснення президії
Вищого арбітражного суду України №
02-5/333 від 12.09.1996 "Про деякі питання
практики застосування статті 121
Господарського процесуального кодексу
України" підставою для відстрочки,
розстрочки, зміни способу та порядку
виконання рішення можуть бути
конкретні обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у строк або встановленим
господарським судом способом.
Вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи. Виходячи із наведеного,
законодавець та судова практика
пов'язує розстрочення виконання
судового рішення у судовому порядку з
об'єктивними, непереборними, іншими
словами - виключними обставинами, що
ускладнюють вчасне виконання судового
рішення. Фінансова криза в державі
становить один із можливих ризиків
підприємницької діяльності і не є
незвичайною і не прогнозованою
обставиною в умовах ринкової економіки
та носить загальний характер і у повній
мірі стосується обох договірних
сторін. Наведені відповідачем підстави
для розстрочення виконання судового
рішення, не є тими виключними
обставинами, які б давали підстави для
розстрочення виконання судового
рішення, оскільки кожна із сторін
договору приймає на себе відповідні
ризики можливого погіршення
економічної ситуації та фінансового
становища свого підприємства,
підприємств своїх контрагентів та
країни в цілому. Учасник договору не
повинен відповідати за прорахунки
суб'єкта підприємницької діяльності,
що уклав з ним цей договір.

Згідно зі статтею 96 Цивільного кодексу
України, передбачено, що однією з ознак
юридичної особи є можливість
самостійно відповідати за своїми
зобов'язаннями. З можливістю
відповідати за своїми зобов'язаннями
усім належним їй майном пов'язана
можливість визнання юридичної особи
банкрутом у випадку
неплатоспроможності юридичної особи,
тобто неможливості виконати свої
зобов'язання перед кредиторами.
Юридична особа відповідає як за
цивільні зобов'язання, що виникли з
договору, а також за заподіяння шкоди, в
тому числі і її працівниками, такі за
виконання податкових та інших
зобов'язань.

Юридична особа відповідає за своїми
зобов'язаннями усім належним їй майном,
яке належить їй на праві власності.

Проаналізувавши підстави, викладені у
заяві Товариства з обмеженою
відповідальністю "Прима-Сервіс" ЛТД , м.
Запоріжжя про розстрочення виконання
судового рішення від 11.08.2010 р. у справі
№ 20/244/09-6/300/09-28/176/10, в порядку статті 121
ГПК України, суд відмовляє у
задоволенні заяви щодо розстрочення
виконання судового рішення строком до
жовтня 2015 року

Керуючись ст. ст. 22, 75, 86, 121
Господарського процесуального кодексу
України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Прима-Сервіс" ЛТД , м.
Запоріжжя про розстрочення виконання
судового рішення від 11.08.2010 р. у справі
№ 20/244/09-6/300/09-28/176/10.

Суддя
С.С. Дроздова