м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
284-18-98 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

Справа № 910/1205/14 04.03.14

За позовом Публічного
акціонерного товариства «Укртелеком»
в особі Київської міської

філії

До Публічного акціонерного
товариства «Київський ювелірний
завод», м. Київ

Про стягнення 13 569,88 грн.

Суддя Курдельчук І.Д.

Представники:

Від позивача Андрієш П.О. - пред по
довір.

Від відповідача не з`явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся з позовом про
стягнення 13 569,88 грн. заборгованості,
пені, збитків від інфляції та 3% річних
за Договором № K.U.-4997-168/08 про надання
послуг від 22.05.2008р., посилаючись на
порушення відповідачем, як
бізнес-абонентом, умов щодо оплати.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 30.01.2014р. порушено провадження
у справі № 910/1205/14 та розгляд справи
призначено на 04.03.2014р.

Відповідач, який належним чином був
повідомлений, в судове засідання не
з'явився, представників в судове
засідання не направив, вимоги ухвали
суду від 30.01.2014р. не виконав, відзив на
позов не надав, позовну вимогу по суті і
розміру у будь-який інший
процесуальний спосіб не заперечив.

Відповідно до положень ст.ст. 64, 77, 87,
Господарського процесуального кодексу
України ухвала про відкриття
провадження у справі (про відкладення
розгляду справи) надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

До матеріалів справи долучено
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення, що
підтверджує факт отримання
відповідачем 05.02.2014р. ухвали суду про
порушення провадження у справі від
30.01.2014р.

Місцезнаходження відповідача, куди
направлено судову кореспонденцію,
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних та
фізичних осіб-підприємців.

Господарський суд визнав наявні в
матеріалах справи документи
достатніми для вирішення спору та
відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України
розглянув справу за наявними в ній
матеріалами.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
позов задовольнити.

В судовому засіданні 04.03.2014р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення, відповідно до ст. 85
ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог ст. 81-1
ГПК України, складався протокол
судового засідання, який долучено до
матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, заслухавши пояснення
представника позивача, Господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22.05.2008р. між сторонами було укладено
Договір № K.U.-4997-168/08 про надання послуг
бізнес-мережі, відповідно до умов якого
позивач, як оператор, надає
відповідачу, як бізнес-абоненту, на
території України телекомунікаційні
послуги бізнес-мережі Утел, а
бізнес-абонент отримує зазначені
послуги та сплачує їх вартість
відповідно до діючих тарифів.

Договір підписано уповноваженими
особами, а саме, від позивача -
Заступником директора з питань
маркетингу та продажу послуг Київської
міської філії ВАТ «Укртелеком»
Николайчуком М.І., який діяв на підставі
Положення та Довіреності від 29.12.2007р. №
9184 та від відповідача - Головою
правління Воловиком В.В., який діяв на
підставі Статуту, та скріплено
печатками, у встановленому порядку не
оспорений, не розірваний, не визнаний
недійсним. Таким чином, Договір є
дійсним, укладеним належним чином та є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 3.1. Договору не пізніше
10 (десятого) числа місяця, що настає за
розрахунковим, оператор виставляє
бізнес-абоненту рахунок для оплати
вартості наданих послуг.

Пунктом 3.3. Договору передбачено, що
бізнес-абонент повинен оплатити
рахунок за послуги протягом десяти
робочих днів з моменту його отримання
(але не пізніше останнього числа
місяця, наступного за розрахунковим)
шляхом перерахування належної до
сплати суми на розрахунковий рахунок
оператора.

Відповідач умови Договору належним
чином не виконав, внаслідок чого за
період з липня по жовтень 2013 року
виникла заборгованість за отримані
послуги телефонного зв'язку, у розмірі -
13 297,47 грн., що підтверджується такими
рахунками-актами: № 4997.7.2013 за
телекомунікаційні послуги за липень 2013
року на суму 3 918 грн., № 4997.7.2013 за
телекомунікаційні послуги за серпень
2013 року на суму 3 918 грн., № 4997.7.2013 за
телекомунікаційні послуги за вересень
2013 року на суму 3 918 грн., № 4997.7.2013 за
телекомунікаційні послуги за жовтень
2013 року на суму 3 918 грн.,

Таким чином, заборгованість
відповідача за отримані від позивача
телекомунікаційні послуги складає - 13
297,47 грн.

Позивач оформив Акт звіряння
розрахунків за Договором та направив
25.10.2013р. його примірник для підписання
та належного оформлення відповідачу.
Відповідач отримав вказаний акт
19.11.2013р. (рекомендоване повідомлення
про вручення поштового відправлення -
с. 73 том І справи), проте, письмового
заперечення щодо розміру
заборгованості чи підписаного
примірнику акту позивачу не надіслав.

Належним чином засвідчені копії вище
вказаних документів долучені до
матеріалів справи та їх оригінали,
досліджувалися під час судових
засідань, і відповідно визнаються
судом такими, що посвідчують наведені
факти та обставини господарських
відносин сторін.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 33 Закону
України «Про телекомунікації»,
споживач зобов'язаний виконувати умови
договору про надання
телекомунікаційних послуг, а також
своєчасно оплачувати отримані ними
телекомунікаційні послуги.

Відповідно до ч.1 ст. 901 Цивільного
кодексу України, за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу
України суб'єкт господарського
зобов'язання повинен вчинити певну дію
на користь іншого суб'єкта, а інший
суб'єкт має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином, одностороння відмова
від виконання зобов'язання не
допускається.

Порушення зобов'язань за договором
тягне за собою застосування
встановлених законом заходів
відповідальності. Позивач, відповідно
до п. 4.2. Договору, нараховує пеню у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за кожен день прострочення, що складає
152,05 грн. (період нарахування з 21.08.2013р.
по 30.11.2013р.).

В пункті п. 4.2. Договору сторони
визначили, що у разі затримки оплати на
надані послуги бізнес-абонентам
нараховується пеня з 1 числа місяця,
другого за розрахунковим. Пеня
нараховується на суму заборгованості у
розмірі облікової ставки НБУ, що діяла
у період, за який нараховується пеня, за
кожну добу затримки оплати.

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 ЦК України).

Суд, визнає вимогу позивача про
стягнення пені обґрунтованою та такою,
що підлягає задоволенню.

Також, на суму боргу позивач нараховує
три відсотка річних у розмірі 70,19 грн.
та збитки від інфляції у розмірі 50,17
грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Враховуючи наявність прострочення з
боку відповідача, вимоги позивача про
нарахування трьох відсотків річних та
інфляційних втрат визнаються судом
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із
сторін повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставі
своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до п. 2.3. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" якщо стороною (або
іншим учасником судового процесу) у
вирішенні спору не подано суду в
обґрунтування її вимог або заперечень
належні і допустимі докази, в тому
числі на вимогу суду, або якщо в разі
неможливості самостійно надати докази
нею не подавалося клопотання про
витребування їх судом (частина перша
статті 38 ГПК), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у суду
вищої інстанції відсутні підстави для
скасування судового рішення з мотивів
неповного з'ясування місцевим
господарським судом обставин справи;
крім того, неподання позивачем
витребуваних господарським судом
матеріалів, необхідних для вирішення
спору, тягне за собою правові наслідки
у вигляді залишення позову без
розгляду на підставі пункту 5 частини
першої статті 81 ГПК.

Відповідач не надав суду належних та
допустимих доказів, які б
спростовували доводи позивача та
підтверджували заперечення проти
задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається
судом доведеним, обґрунтованим, та
таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи, що відповідно до ст. 44 ГПК
України позивачем понесені судові
витрати, пов'язанні з розглядом справи,
зокрема, сплати судового збору, то
зазначені витрати відшкодовуються за
рахунок відповідача (ст. 49 ГПК України).

Керуючись ст. ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Київський ювелірний
завод» (03039, м. Київ, вул. Голосіївська,
буд. 17, ) на користь
Публічного акціонерного товариства
«Укртелеком» в особі Київської міської
філії (01033, м. Київ, вул. Горького, 40, ), - з будь-якого рахунку,
виявленого державним виконавцем під
час виконання судового рішення,
заборгованість у розмірі 13 297
(тринадцять тисяч двісті дев'яносто
сім) грн. 47 коп., пеню у розмірі - 152 (сто
п'ятдесят дві) грн. 05 коп., три відсотки
річних у розмірі - 70 (сімдесят) грн. 19
коп., інфляційні втрати у розмірі 50
(п'ятдесят) грн. 17 коп. та 1 827 (одна
тисяча вісімсот двадцять сім) грн. -
витрати по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржено протягом
десяти днів з дня підписання повного
рішення шляхом подачі апеляційної
скарги до місцевого господарського
суду.

Відповідно до ст. 87 ГПК України повне
рішення та ухвали надсилаються
сторонам, прокурору, третім особам, які
брали участь в судовому процесі, але не
були присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

Суддя
І.Д. Курдельчук

Повне рішення складено 11 березня 2014
року.