Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/1112/14 05.03.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Інвестиційно-інжинірингова група
Логос-Інвест»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Господарник»

про стягнення 1 565 654,82 грн.

за зустрічним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Господарник»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Інвестиційно-інжинірингова група
Логос-Інвест»

про розірвання договору оренди

Суддя Якименко
М.М.

Представники сторін:

від позивача за первісним позовом: не
з'явилися;

від відповідача за первісним позовом:
Спасибко А.В. - довіреність б/н від 07.06.2013
року;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Інвестиційно-інжинірингова група
Логос-Інвест» звернулося до
господарського суду м. Києва з позовом
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Господарник» про
стягнення 1 565 654,82 грн.

Первісні позовні вимоги мотивовані
тим, що листом № 63/В1 від 06.04.2012 року
позивач за первісним позовом повідомив
відповідача за первісним позовом про
підвищення вартості орендних платежів
та вартості експлуатаційних витрат за
Договором оренди № 20/08 від 30.01.2008 року, в
зв'язку з чим на думку позивача за
первісним позовом у відповідача за
первісним позовом виникла
заборгованості у розмірі 1 467 256,35 грн. (з
яких: 859 249,73 грн. - заборгованості з
орендної плати, 608 006,62 грн. -
заборгованості за експлуатаційні
витрати).

З цих підстав, позивач за первісним
позовом просив суд стягнути з
відповідача за первісним позовом 1 467
256,35 грн. - боргу за Договором оренди №
20/08 від 13.01.2008 року (а саме: 859 249,73 грн. -
заборгованості з орендної плати, 608 006,62
грн. - заборгованості за експлуатаційні
витрати), 41 818,80 грн. - 3% річних, 156 654,82 грн.
- пені.

Ухвалою від 29.01.2014 року порушено
провадження по справі та призначено її
розгляд на 12.02.2014 року.

11.02.2014 року через відділ діловодства
суду від представника відповідача за
первісним позовом надійшло клопотання
про відкладення розгляду справи.

12.02.2014 року через відділ діловодства
суду від представника позивача за
первісним позовом надійшли документи
по справі.

12.02.2014 року представник відповідача за
первісним позовом у судове засідання
не з'явився, про день та час розгляду
справи повідомлений належним чином.

12.02.2014 року представник позивача за
первісним позовом заперечував проти
задоволення поданого клопотання.

Враховуючи те, що нез'явлення
представника відповідача за первісним
позовом у судове засідання перешкоджає
вирішенню спору по суті, а також
враховуючи клопотання представника
відповідача за первісним позовом, суд
вважає за доцільне відкласти розгляд
справи на 19.02.2014 року.

18.02.2014 року через канцелярію суду від
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Господарник»
(позивач за зустрічним позовом,
відповідач за первісним позовом)
надійшла зустрічна позовна заява до
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Інвестиційно-інжинірингова група
Логос-Інвест» (позивач за первісним
позовом, відповідач за зустрічним
позовом) про розірвання договору
оренди № 20/08 від 30.01.2008 року.

Зустрічні позовні вимоги мотивовані
тим, що позивач за первісним позовом
експлуатує багатофункціональний центр
«Вавілон-1» за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Маршала
Малиновського, 2, всупереч вимогам
чинного законодавства України без
одержання дозвільних документів на
його будівництво та реконструкцію, без
введення його в експлуатацію з
одержанням відповідного сертифікату,
та всупереч припису Інспекції ДАБК у
Дніпропетровській області від 31.08.2011
року.

З цих підстав, відповідач за первісним
позовом просив суд задовольнити
зустрічний позов розірвавши Договір
оренди № 20/08 від 13.01.2008 року, а також
просив суд вжити заходи до
забезпечення позову шляхом заборони
Товариству з обмеженою
відповідальністю
«Інвестиційно-інжинірингова група
Логос-Інвест», до набрання законної
сили судового рішення по даній справі,
експлуатувати багатофункціональний
центр «Вавілон-1» за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Маршала
Малиновського, 2.

В судовому засіданні 19.02.2013 року
оголошено перерву до 05.03.2014 року.

Ухвалою суду від 25.02.2014 року прийнято
для спільного розгляду з первісним
позовом зустрічну позовну заяву
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Господарник" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Інвестиційно-інжинірингова група
Логос-Інвест" про розірвання Договору
оренди.

В судове засідання 05.03.2014 року
представник позивача за первісним
позовом не з'явився, про день та час
розгляду справи повідомлявся належним
чином. Ухвали суду, зустрічна позовна
заява надсилались позивачу за
первісним позовом на всі відомі адреси,
в тому числі на юридичну адресу
підприємства згідно відомостей
єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» за
змістом зазначеної статті 64 ГПК,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Відповідно до статті 75 ГПК України
справа розглядається за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні 05.03.2014 року судом
відмовлено в задоволенні заяви про
вжиття заходів до забезпечення позову.

Представник відповідача за первісним
позовом в судовому засіданні 05.03.2013
року первісні позовні вимоги не визнав
та просив суд в їх задоволенні
відмовити, зустрічні позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
суд в їх задовольнити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в
судовому засіданні 05.03.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в
їх сукупності та заслухавши пояснення
представника відповідача за первісним
позовом, господарський суд міста Києва,
-

ВСТАНОВИВ:

30.01.2008 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю
«Інвестиційно-інжинірингова група
Логос-Інвест» (далі по тексту - позивач
за первісним позовом, відповідач за
зустрічним позовом, орендодавець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Господарник» (далі
по тексту - відповідач за первісним
позовом, позивач за зустрічним позовом,
орендар) укладено Договір оренди № 20/08
(далі по тексту - Договір).

Згідно з п. 1.1. Договору відповідно до
умов цього Договору Орендодавець
зобов'язується передати Орендарю в
тимчасове платне користування (що
надалі іменується - оренда) приміщення
(що надалі іменується - Приміщення) для
здійснення торговельної діяльності,
що знаходиться в будівлі
багатофункціонального центра
«Вавілон-1», розташованого за адресою:
м. Дніпропетровськ, вул. Маршала
Малиновського, 2, (що надалі іменується -
Торговельний центр), а Орендар
зобов'язується прийняти, оплатити
користування і повернути Приміщення
Орендодавцю на умовах, визначених цим
Договором.

Відповідно до п. 2.1. Договору Приміщення
представляє собою частину будинку, що
знаходиться на першому поверсі
Торговельного центру, в літ. А-1 поз. 1-47,
216-219а, в літ. А5-7 прим. 32 поз. 1-9, прим. 34
поз. 1-4, в літ. А6-7, прим. 42 поз. 1-11, прим. 44
поз. 1-8.

Згідно з п. 2.2. Договору місце
розташування Приміщення визначається
відповідно до витягу з плану
Торговельного центру (Додаток № 1), що є
невід'ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п. 2.3. Договору площа
переданого в оренду Приміщення складає
3260,20 м2 (три тисячі двісті шістдесят, 20
кв.м.). Точна площа Приміщення, що
передається в оренду, зазначатиметься
в Акті прийому-передачі Приміщення.
Орендована площа Приміщення не
підлягає зменшенню за рахунок
встановлених Орендарем внутрішніх
перегородок і перекриттів та інших
конструкцій.

Строк оренди приміщення за цим
Договором складає 9 (дев'ять) років (п. 3.1.
Договору).

Згідно з п. 7.1. Договору орендар
зобов'язаний виплачувати орендодавцю
орендну плату за цим Договором (що
надалі іменується - Орендна плата) у
розмірах і в строки, що визначається
цим Договором.

Відповідно до п. 7.1.3. Договору орендна
ставка за цим Договором складає 63,13
(шістдесят три) грн. 13 коп. за 1 кв. м.,
крім того ПДВ 12,63 (дванадцять) грн. 63
коп., разом 75,75 (сімдесят п'ять) грн. 75
коп., за 1 кв. метр Приміщення.

Згідно з п. 7.2. Договору Орендна плата
вноситься Орендарем у наступному
порядку:

- Гарантійний платіж в сумі 251111,25
грн. (двісті п'ятдесят одна тисяча сто
одинадцять гривень, 25 коп.), в т.ч. ПДВ
41851,87 грн., перерахований Орендарем за
попереднім договором оренди,
посвідченого 20 лютого 2007 року
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2,
зареєстрованого в реєстрі за № 672,
зараховується Орендодавцем в рахунок
орендної плати за останній місяць
оренди;

- орендна плата - вноситься
Орендарем щомісяця авансом не пізніше
20-го (двадцятого) числа місяця, що
передує місяцю, за який здійснюється
оплата.

Згідно з пунктами 7.4., та 7.4.4. Договору
сторони прийшли до згоди, що розмір
орендної ставки підлягає перегляду в
наступному порядку і розмірі: На п'ятий
рік Строку оренди Орендодавець має
право збільшити орендну ставку, але не
більше ніж на 10 % (десять відсотків).

Відповідно до п. 7.6.1. Договору Орендар
зобов'язаний щомісяця компенсувати
Орендодавцю експлуатаційні витрати, що
і складаються з:

- Адміністративно-господарських
витрат на утримання і експлуатацію
Загальних площ Торговельного центру;

- Витрат на охорону Загальних площ
Торговельного центру і території, що
прилягає.

- Витрат на прибирання місць
Загального користування Торговельного
центру і території, що прилягає;

- Витрат на дератизацію і вивіз
побутових відходів із Загальних площ
Торговельного центру;

- Витрат на освітлення місць
Загального користування
Торговельного центру, фасаду (крім
освітлення рекламоносіїв) і території,
що прилягає;

- Витрат на обслуговування,
поточний ремонт Загальних площ та
інженерних систем, що стосуються
загальних площ Торговельного центру;

- Ремонт центрального опалення,
водопроводу, каналізації, доріг, що
прилягають до будівлі, автомобільних
паркувань, що прилягають до будівлі,
ліфтів;

- Витрат на благоустрій території,
що прилягає до будівлі;

Вартість експлуатаційних витрат
дорівнює 2,53 (дві) грн. 53 коп. у т.ч. ПДВ, що
на день укладання цього Договору
складає еквівалент 0,5 доларів США за 1
(один) квадратний метр орендованої
площі. Орендар Оплачує експлуатаційні
витрати в той же строк, що й орендну
плату, відповідно до п. 7.2 Договору.

Згідно з п. 7.6.2. Договору збільшення
розміру експлуатаційних витрат
залежить від:

- збільшення тарифів на
енергоносії;

- збільшення вартості комунальних
послуг;

- офіційного підвищення розміру
мінімальної заробітної плати в
Україні.

У випадку підвищення зростання
зазначених показників Орендодавець
має право збільшити розмір
експлуатаційних витрат пропорційно їх
збільшенню, про що письмово повідомляє
Орендаря.

Факт приймання-передачі Приміщення в
оренду підтверджується підписаним між
сторонами 30.01.2008 року Актом
передання-прйимання приміщення, що
знаходиться в будівлі
багатофункціонального центру
«Вавілон-1», розташованого за адресою:
м. Дніпропетровськ, вул.. Маршала
Малиновського, 2, до Договору оренди №
20/08 від 30.01.2014 року.

Листом № 63/В1 від 06.04.2012 року позивач за
первісним позовом, керуючись пунктами
7.4.4. та 7.6.2. Договору, повідомив
відповідача за первісним позовом про
підвищення вартості експлуатаційних
витрат та орендної ставки.

Спір за первісним позовом виник в
зв'язку з тим, що на думку позивача за
первісним позовом у зв'язку з
підвищенням вартості експлуатаційних
витрат та орендної ставки, згідно умов
Договору, у відповідача за первісним
позовом виникла заборгованість зі
сплати орендних платежів та
експлуатаційних витрат в розмірі 1 467
256,35 грн. (з яких: 859 249,73 грн. -
заборгованості з орендної плати, 608 006,62
грн. - заборгованості за експлуатаційні
витрати) за період з квітня 2014 року по
січень 2014 року.

На підтвердження свої позовних вимог
позивач за первісним позовом надав
суду Акти надання послуг за період з
квітня 2012 року по січень 2014 року, які
повинен був оплатити відповідач за
первісним позовом в якості орендних
платежів та експлуатаційних витрат,
однак як вбачається з матеріалів
справи (розрахунку суми позову, доданої
до позовної заяви позивачем за
первісним позовом) відповідачем за
первісним позовом не було в повній мірі
сплачено орендну плату та
експлуатаційні витрати за період з
квітня 2012 року по січень 2014 року, і
відповідач за первісним позовом має
заборгованість перед позивачем за
первісним позовом в розмірі 1 467 256,35 грн.
(з яких: 859 249,73 грн. - заборгованості з
орендної плати, 608 006,62 грн. -
заборгованості за експлуатаційні
витрати).

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача за первісним позовом не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до останнього абзацу пункту
7.4. Договору передбачені цим пунктом
можливі зміни розміру орендної плати
проводяться тільки на підставі
обґрунтованого письмового
повідомлення Орендодавця й
оформлюються додатковою угодою сторін.

Згідно з п. 12.1. Договору будь-які зміни і
доповнення до цього Договору дійсні,
якщо вони здійснені в письмовій формі,
підписані уповноваженими
представниками Сторін, підписи яких
скріплені печатками Сторін,
нотаріально посвідчені і пройшли
державну реєстрацію.

Відповідно до ст. 654 Цивільного кодексу
України (далі по тексту - ЦК України)
зміна або розірвання договору
вчиняється в такій самій формі, що й
договір, що змінюється або
розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає із
звичаїв ділового обороту.

Наказом Міністерства юстиції України
від 22.02.2012 року № 296/5 «Про затвердження
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України» (далі по тексту -
Наказ №296/5) розділом 2 (порядок вчинення
окремих видів нотаріальних дій ) глави 1
(Основні правила посвідчення
правочинів) пунктом 7.1 передбачено, що
договір сторін про зміну або
розірвання нотаріально посвідченого
договору здійснюється шляхом
складання окремого договору.

Згідно з п. 7.2. глави 1 розділу 2 Наказу
Міністерства юстиції України від 22.02.2012
року № 296/5 «Про затвердження Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України», договір про зміну або
розірвання договору підписується
сторонами і посвідчується нотаріусом.
На всіх наданих нотаріусу примірниках
основного договору проставляється
відмітка про його зміну або розірвання,
у якій зазначаються номер за реєстром
та дата посвідчення договору про зміну
або розірвання, проставляється
нотаріусом підпис і скріплюється його
печаткою.

Відповідно до п. 7.3. глави 1 розділу 2
Наказу Міністерства юстиції України
від 22.02.2012 року № 296/5 «Про затвердження
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України», якщо нотаріус,
який посвідчив договір, позбавлений
можливості посвідчити договір про його
зміну або розірвання (у разі смерті,
заміщення нотаріуса, у разі
неможливості виконання ним своїх
обов'язків, припинення нотаріусом
діяльності, передачі документів до
державного нотаріального архіву або з
будь-яких інших причин), договір про
зміну або розірвання договору може
бути посвідчений іншим нотаріусом. При
цьому таким нотаріусом складається
додатковий примірник договору, який
направляється ним за місцем зберігання
договору, що змінюється або
розривається. Сторонам договору
нотаріус роз'яснює про повернення
правовстановлюючого документа за
місцем зберігання примірника договору,
що розірваний.

Статтею 181 Господарського кодексу
України (далі по тексту - ГК України)
визначено загальний порядок укладання
господарських договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 181 ГК України
господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 ГК України
проект договору може бути
запропонований будь-якою з сторін. У
разі якщо проект договору викладено як
єдиний документ, він надається другій
стороні у двох примірниках.

Згідно з ч. 3 ст. 181 ГК України сторона,
яка одержала проект договору, у разі
згоди з його умовами оформляє договір
відповідно до вимог частини першої
цієї статті і повертає один примірник
договору другій стороні або надсилає
відповідь на лист, факсограму тощо у
двадцятиденний строк після одержання
договору.

Відповідно до ч. 4 ст. 181 ГК України за
наявності заперечень щодо окремих умов
договору сторона, яка одержала проект
договору, складає протокол
розбіжностей, про що робиться
застереження у договорі, та у
двадцятиденний строк надсилає другій
стороні два примірники протоколу
розбіжностей разом з підписаним
договором.

Згідно з ч. 5 ст. 181 ГК України сторона,
яка одержала протокол розбіжностей до
договору, зобов'язана протягом
двадцяти днів розглянути його, в цей же
строк вжити заходів для врегулювання
розбіжностей з другою стороною та
включити до договору всі прийняті
пропозиції, а ті розбіжності, що
залишились неврегульованими, передати
в цей же строк до суду, якщо на це є
згода другої сторони.

Відповідно до ч. 2 ст. 644 ЦК України якщо
пропозицію укласти договір, в якій не
вказаний строк для відповіді, зроблено
у письмовій формі, договір є укладеним,
коли особа, яка зробила пропозицію,
одержала відповідь протягом строку,
встановленого актом цивільного
законодавства, а якщо цей строк не
встановлений, - протягом нормально
необхідного для цього часу.

Згідно з ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом

До договору була укладено лише одна
додаткова угода від 17.08.2010 року, яка
стосується доповнення п. 7.1.1. Договору,
дана додаткова угода здійснена в
письмовій формі, підписана
уповноваженими представниками Сторін,
підписи яких скріплені печатками
Сторін, нотаріально посвідчена і
пройшла державну реєстрацію та
відповідає п. 12.1 Договору та
законодавству України.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
до висновку що зміни розміру орендної
ставки та експлуатаційних витрат
повинні були внесені в Договір оренди
№ 20/08 від 30.01.2008 року шляхом підписання
Додаткової угоди, як того вимагає п. 12.1.
Договору, норми ст. 181 ГК України, ст.ст.
651, 654 ЦК України.

З наданих позивачем за зустрічним
позовом та відповідачем за зустрічним
позовом доказів вбачається, що позивач
за зустрічним позовом не звертався до
відповідача за зустрічним позовом із
пропозицією щодо внесення змін до
Договору оренди № 20/08 від 30.01.2008 року в
порядку встановленому чинним
законодавством та умовами Договору,
зокрема позивачем за первісним позовом
не було направлено проект підписаний і
скріплений печаткою додаткової угоди,
також між сторонами не підписувався
жодний договір про внесення змін до
Договору оренди № 20/08 від 30.01.2008 року
про зміну розміру ставки орендної
плати та експлуатаційних витрат.

Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Зважаючи на встановлені обставини
справи та вимоги правових норм
викладених вище, господарський суд
приходить до висновку, що первісні
позовні вимоги позивача за первісним
позовом про стягнення з відповідача за
первісним позовом 1 467 256,35 грн. (з яких: 859
249,73 грн. - заборгованості з орендної
плати, 608 006,62 грн. - заборгованості за
експлуатаційні витрати), як
заборгованості яка виникла у зв'язку з
підвищенням позивачем за первісним
позовом вартості орендної ставки та
експлуатаційних витрат, - не підлягають
задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача за
первісним позовом на користь позивача
за первісним позовом пені в розмірі 56
579,67 грн. та 3% річних в розмірі 41 818,80 грн.
суд зазначає наступне.

Вимоги позивача за первісним позовом
про стягнення з відповідача за
первісним позовом пені в розмірі 56 579,67
грн. та 3% річних в розмірі 41 818,80 грн.
також не підлягають задоволенню,
оскільки вони є правовим наслідком
наявності основного боргу та стягнення
його, а тому за відсутності підстав для
такого не можуть бути задоволені.

Щодо зустрічних позовних вимог про
розірвання Договору оренди № 20/08 від
30.01.2008 року укладеного між позивачем за
первісним позовом та відповідачем за
первісним позовом, суд зазначає
наступне.

Зустрічні позовні вимоги мотивовані
тим, що позивач за первісним позовом
експлуатує багатофункціональний центр
«Вавілон-1» за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Маршала
Малиновського, 2, всупереч вимогам
чинного законодавства України без
одержання дозвільних документів на
його будівництво та реконструкцію, без
введення його в експлуатацію з
одержанням відповідного сертифікату,
та всупереч припису Інспекції ДАБК у
Дніпропетровській області від 31.08.2011
року.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
(суддя Р.З. Голобутовський) від 27.03.2012
року у справі №2а/0470/15001/11 встановлено,
що «08.08.2011 р. Начальником Управління
служби безпеки України у
Дніпропетровській області Верхогляд В.
на імя т.в.о. начальника інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Дніпропетровській області
Медведєва В.В. було направлено лист
№55/6/11265 такого змісту: "Управлінням у
ході здійснення комплексу заходів,
спрямованих на виявлення, попередження
та припинення протиправних діянь у
будівельній сфері, отримана інформація
про те, що у м. Дніпропетровську
здійснюється несанкціонована забудова
земельних ділянок без відповідних
погоджень з боку контролюючих органів.
Так, Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Інвестиційно-інжинірингова група
Логос-Інвест» збудувало
багатофункціональний центр «Вавілон-1»
з порушенням вимог законодавства у
будівельній сфері та без отримання
дозвільних документів у відповідних
контролюючих органах. З урахуванням
викладеного, просимо направити
спеціаліста для здійснення перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Інвестиційно-інжинірингова група
Логос-Інвест» в частині дотримання
вимог будівельного законодавства
України у ході будівництва
багатофункціонального центру
«Вавілон-1»".

На підставі вищезазначеного листа від
08.08.2011р. Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області винесено
направлення №700 на проведення
позапланової перевірки у термін з
30.08.2011р. по 05.09.2011р. з дотримання
Товариством з обмеженою
відповідальністю
«Інвестиційно-інжинірингова група
Логос-Інвест» вимог містобудівного
законодавства.

31.08.2011р. головним державним інспектором
Дніпропетровського відділу контролю
та державного нагляду територіального
управління з контролю за будівництвом
об'єктів, якістю будівельних
матеріалів та державного ринкового
нагляду Лівобережжя інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Дніпропетровській області
Горбенко П.А. у присутності начальника
управління Лівобережжя Піхаленко Я.О.
проведено позапланову перевірку
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Інвестиційно-інжинірингова група
Логос-Інвест» в частині дотримання
вимог будівельного законодавства
України в ході будівництва
багатофункціонального центру
«Вавілон-1» за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Маршала
Малиновського, 2.

Перевіркою встановлено, що
багатофункціональний центр «Вавілон-1»
експлуатується без здійснення
відповідної процедури введення в
експлуатацію об'єкта закінченого
будівництвом згідно вимог чинного
законодавства, про що складено акт.

На підставі акта перевірки та наказу
від 31.08.2011р. №1ПР «Про заборону
експлуатації закінченого будівництвом
об'єкту» Товариству з обмеженою
відповідальністю
«Інвестиційно-інжинірингова група
Логос-Інвест» Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області винесено
припис від 31.08.2011р., яким у зв'язку з
порушенням ст. 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
експлуатацію об'єкта
багатофункціональний центр «Вавілон-1»
зупинено з 31.08.2011р.

У приписі Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області
пропонувалось у термін до 01.09.2011р.
надати останній довідку про вартість
виконаних будівельних робіт та
витрати, типової форми КБ-3.

Порядок прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів
визначений ст. 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», відповідно до п. 8 якої
експлуатація закінчених будівництвом
об'єктів, не прийнятих в експлуатацію,
забороняється.

Контроль за прийняттям в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів
здійснюється інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю.

Згідно ч. 8 ст. 7 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» припис - обов'язкова для
виконання у визначені строки письмова
вимога посадової особи органу
державного нагляду (контролю) суб'єкту
господарювання щодо усунення порушень
вимог законодавства. Припис не
передбачає застосування санкцій щодо
суб'єкта господарювання. Припис
видається та підписується посадовою
особою органу державного нагляду
(контролю), яка здійснювала перевірку.

Відповідно до ч. 7, 11 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р.
за №553 позаплановою перевіркою
вважається перевірка, яка не
передбачена планом роботи інспекції.
Підставою для проведення позапланової
перевірки є вимога правоохоронних
органів про проведення перевірки.

Посадові особи інспекцій під час
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
мають право видавати обов'язкові для
виконання приписи та забороняти за
вмотивованим письмовим рішенням
керівника відповідної інспекції чи
його заступника експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, не
прийнятих в експлуатацію.

Таким чином, Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області у порядку
визначеному законодавством України та
в межах своїх повноважень винесено
припис від 31.08.2011р., який видано
Товариству з обмеженою
відповідальністю
«Інвестиційно-інжинірингова група
Логос-Інвест» та у добровільному
порядку останнім не виконано.»

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
(суддя Р.З. Голобутовський) від 27.03.2012
року у справі №2а/0470/15001/11 у задоволенні
адміністративного позову Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інвестиційно-інжинірингова група
Логос-Інвест» до Головного державного
інспектора Дніпропетровського відділу
контролю та державного нагляду
територіального управління з контролю
за будівництвом об'єктів, якістю
будівельних матеріалів та державного
ринкового нагляду Лівобережжя
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області Горбенко
Петра Анатолійовича про скасування
припису - відмовлено.

Постанова Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
(суддя Р.З. Голобутовський) від 27.03.2012
року у справі №2а/0470/15001/11, в подальшому
залишена без змін Ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 25.09.2012 року
у справі №2а/0470/15001/11 та Ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
20.03.2013 року №К/9991/68943/12 у справі
№2а/0470/15001/11.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 ГПК України
факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори), за
винятком встановлених рішенням
третейського суду, під час розгляду
однієї справи, не доводяться знову при
вирішенні інших спорів, в яких беруть
участь ті самі сторони.

Згідно з ч. 5 ст. 35 ГПК України факти, які
відповідно до закону вважаються
встановленими, не доводяться при
розгляді справи. Таке припущення може
бути спростовано в загальному порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
до висновку що позивач за первісним
позовом експлуатує
багатофункціональний центр «Вавілон-1»
за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.
Маршала Малиновського, 2, всупереч
вимогам чинного законодавства України
без одержання дозвільних документів на
його будівництво та реконструкцію, без
введення його в експлуатацію з
одержанням відповідного сертифікату,
та всупереч припису Інспекції ДАБК у
Дніпропетровській області від 31.08.2011
року яким, у зв'язку з порушенням ст. 39
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності»,
експлуатацію об'єкта
багатофункціональний центр «Вавілон-1»
зупинено (заборонено) з 31.08.2011 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 784 ЦК України
наймач має право вимагати розірвання
договору найму, якщо наймодавець
передав у користування річ, якість якої
не відповідає умовам договору та
призначенню речі.

Згідно з ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі
істотної зміни обставин, якими сторони
керувалися при укладенні договору,
договір може бути змінений або
розірваний за згодою сторін, якщо інше
не встановлено договором або не
випливає із суті зобов'язання. Зміна
обставин є істотною, якщо вони
змінилися настільки, що, якби сторони
могли це передбачити, вони не уклали б
договір або уклали б його на інших
умовах.

Відповідно до ч. 2 ст. 652 ЦК України якщо
сторони не досягли згоди щодо
приведення договору у відповідність з
обставинами, які істотно змінились, або
щодо його розірвання, договір може бути
розірваний, а з підстав, встановлених
частиною четвертою цієї статті, -
змінений за рішенням суду на вимогу
заінтересованої сторони за наявності
одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони
виходили з того, що така зміна обставин
не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами,
які заінтересована сторона не могла
усунути після їх виникнення при всій
турботливості та обачності, які від неї
вимагалися;

3) виконання договору порушило б
співвідношення майнових інтересів
сторін і позбавило б заінтересовану
сторону того, на що вона розраховувала
при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового
обороту не випливає, що ризик зміни
обставин несе заінтересована сторона.

Згідно з ч. 3 ст. 652 ЦК України у разі
розірвання договору внаслідок
істотної зміни обставин суд, на вимогу
будь-якої із сторін, визначає наслідки
розірвання договору виходячи з
необхідності справедливого розподілу
між сторонами витрат, понесених ними у
зв'язку з виконанням цього договору.

Відповідно до ч. 4 ст. 652 ЦК України зміна
договору у зв'язку з істотною зміною
обставин допускається за рішенням суду
у виняткових випадках, коли розірвання
договору суперечить суспільним
інтересам або потягне для сторін шкоду,
яка значно перевищує затрати,
необхідні для виконання договору на
умовах, змінених судом.

Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України договір
може бути змінено або розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін у разі істотного порушення
договору другою стороною та в інших
випадках, встановлених договором або
законом. Істотним є таке порушення
стороною договору, коли внаслідок
завданої цим шкоди друга сторона
значною мірою позбавляється того, на що
вона розраховувала при укладенні
договору.

З наданих відповідачем за зустрічним
позовом доказів вбачається, що позивач
за зустрічним позовом експлуатує
багатофункціональний центр «Вавілон-1»
за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.
Маршала Малиновського, 2, всупереч
вимогам чинного законодавства України
без одержання дозвільних документів на
його будівництво та реконструкцію, без
введення його в експлуатацію з
одержанням відповідного сертифікату,
та всупереч припису Інспекції ДАБК у
Дніпропетровській області від 31.08.2011
року, а в свою чергу відповідач за
первісним позовом в розумінні статей
651, 652, 784 ЦК України не має можливості в
подальшому використовувати орендоване
приміщення для цілей, що передбачені
Договором (здійснення торгівельної
діяльності), оскільки подальше
використання орендованого приміщення
без належних дозвільних документів на
будівництво та реконструкцію,
представляє безпосередню загрозу
життю працівників ТОВ «Господарник» та
відвідувачів багатофункціонального
центру «Вавілон-1» за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Маршала
Малиновського, 2.

Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Зважаючи на встановлені обставини
справи та вимоги правових норм
викладених вище, а також на те, що
позивач за первісним позовом в
установленому порядку обставини, які
повідомлені відповідачем за первісним
позовом, не спростував, позовні вимоги
не оспорив, господарський суд
приходить до висновку, що зустрічні
позовні вимоги про розірвання Договору
оренди № 20/08 від 30.01.2008 року укладеного
між позивачем за первісним позовом та
відповідачем за первісним позовом
нормативно та документально доведені,
а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України
судові витрати покладаються судом на
позивача за зустрічним позовом.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. 32, 33, 49, 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні первісного позову
відмовити повністю.

2. Зустрічний позов задовольнити
повністю.

3. Розірвати Договір оренди № 20/08 від
30.01.2008 року укладений між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Інвестиційно-інжинірингова група
Логос-Інвест» (49098, Дніпропетровська
обл., місто Дніпропетровськ, ВУЛИЦЯ
МАРШАЛА МАЛИНОВСЬКОГО, будинок 2, ) та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Господарник» (04107, м.
Київ, ВУЛИЦЯ БАГГОВУТІВСЬКА, будинок
17-21, ).

4. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Інвестиційно-інжинірингова група
Логос-Інвест» (49098, Дніпропетровська
обл., місто Дніпропетровськ, ВУЛИЦЯ
МАРШАЛА МАЛИНОВСЬКОГО, будинок 2, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Господарник» (04107, м. Київ, ВУЛИЦЯ
БАГГОВУТІВСЬКА, будинок 17-21, ) 1 218 (одну тисячу двісті
вісімнадцять) грн. 00 коп. - судового
збору.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
М.М. Якименко

Дата складання (підписання) повного
тексту рішення: 11.03.2014 року.