ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2014 р.
Справа № 922/2413/13

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Слободін М.М., суддя Гончар Т. В.,
суддя Гребенюк Н. В.

при секретарі Томіній І.В.

за участю представників:

позивача - не з'явився,

відповідача - Мірошниченко А.М. за
довіреністю б/н 11.02.2014р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу ТОВ "Транс Лайн Груп"
(вх. №330Х/3-11) на ухвалу господарського
суду Харківської області від 08.01.2014 р.
за заявою ТОВ "Променергобуд Україна"
про надання відстрочки та розстрочки
виконання рішення господарського суду
Харківської області від 07.08.2013р. у
справі № 922/2413/13

за позовом Товариство з обмеженою
відповідальністю "Транс Лайн Груп", м.
Чернігів,

до Товариство з обмеженою
відповідальністю "Променергобуд
Україна", м. Харків,

про стягнення 279371,98 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Транс Лайн Груп"
звернулося до господарського суду
Харківської області з позовною заявою
про стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю ТОВ "Променергобуд
Україна" заборгованості у сумі 263272,80
грн., пені в сумі 12833,97 грн., 3% річних у
сумі 2670,64 грн., інфляційних втрат в сумі
594,57 грн. та судового збору,
обґрунтовуючи свої вимоги неналежним
виконанням відповідачем прийнятих на
себе зобов'язань щодо здійснення
своєчасних розрахунків, у
відповідності до договорів субпідряду
№ 9-11, № 10-11, № 11-11, № 12-11 від 23.12.2011р. та №
4-12 від 21.05.2012р.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 07.08.2013р. у
справі № 922/2413/13 позовні вимоги
задоволені частково. Стягнуто з ТОВ
"Променергобуд Україна" на користь ТОВ
"Транс Лайн Груп" основну
заборгованість у сумі 258351,44 грн., пеню в
сумі у сумі 2111,40 грн., 3 % річних у сумі
660,66 грн., інфляційні втрати в сумі 197,57
грн., витрати по сплаті судового збору в
сумі 5226,42 грн. У задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

23.08.2013р. на виконання даного рішення
господарським судом Харківської
області, судом було видано відповідний
наказ зі строком дії для пред'явлення
до виконання у кредитні установи
(державному виконавцю) до 24 серпня 2014 р.

У грудні 2013 р. боржником - ТОВ
"Променергобуд Україна", була подана
заява (вх.№47940) про розстрочку та
відстрочку виконання рішення
господарського суду Харківської
області від 07.08.2013р. у справі № 922/2413/13
(враховуючи уточнену заяву (вх.№48531)), в
якій боржник просив відстрочити на
один рік та розстрочити виконання
даного рішення. Затвердити графік
виконання рішення господарського суду
Харківської області від 07.08.2013р. у
справі № 922/2413/13, а саме розстрочити: з
січня 2015 р. по грудень 2015 р. - по 6065,31 грн.
щомісячно.

Вимоги заяви боржник обґрунтовує тим,
що він знаходиться в важкому
матеріальному становищі, зазнавши крім
того пожежу. Підприємством частково
погашена заборгованість, залишок
заборгованості становить 72783,77 грн.
Боргові зобов'язання товариства є
значно більшими, ніж заборгованість
інших підприємств перед товариством, у
зв'язку з чим відсутня можливість
погасити заборгованість перед ТОВ
"Транс Лайн Груп". Однак, за період
відстрочення та розстрочення
виконання рішення суду підприємство
матиме можливість погасити накопичену
заборгованість.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 08.01.2014 року у
справі № 922/2413/13 (суддя Яризько В.О.)
заяву ТОВ "Променергобуд Україна" про
відстрочку та розстрочку виконання
рішення суду від 07.08.2013 року у справі №
922/2413/13 задоволено.

Відстрочено до 31.12.2014 року виконання
рішення господарського суду
Харківської області від 07.08.2013р. у
справі № 922/2413/13 в частині стягнення з
ТОВ "Променергобуд Україна" на користь
ТОВ "Транс Лайн Груп" заборгованості в
сумі 72783,77 грн.

Розстрочене виконання рішення
господарського суду Харківської
області від 07.08.2013р. у справі № 922/2413/13 в
частині стягнення з ТОВ "Променергобуд
Україна" на користь ТОВ "Транс Лайн
Груп" заборгованості в сумі 72783,77 грн. на
1 рік з 01.01.2015 р. по 30.12.2016 р. зі сплатою за
наступним графіком : до 30.01.2015р. - 6065,31
грн., до 28.02.2015р. - 6065,31 грн., до 30.03.2015р. -
6065,31 грн., до 30.04.2015р. - 6065,31 грн., до
30.05.2015р. - 6065,31 грн., до 30.06.2015р. - 6065,31 грн.,
до 30.07.2015р. - 6065,31 грн., до 30.08.2015р. - 6065,31
грн., до 30.09.2015р. - 6065,31 грн., до 30.10.2015р. -
6065,31 грн., до 30.11.2015р. - 6065,31 грн., до
30.12.2015р. - 6065,36 грн.

ТОВ "Транс Лай Груп" з зазначеною
ухвалою не погодилося, звернулося до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить ухвалу
господарського суду Харківської
області від 08.01.2014 року у справі №
922/2413/13 скасувати та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні заяви про
відстрочку та розстрочку виконання
рішення суду від 07.08.2013 року у справі №
922/2413/13 відмовити. Вимоги апеляційної
скарги заявник обґрунтовує тим, що при
прийнятті оскаржуваної ухвали судом
першої інстанції порушені норми
матеріального та процесуального права.
Свою позицію у справі стягувач, зокрема
обґрунтовує тим, що на його думку
відсутній винятковий випадок у
зазначеній справі про надання
відстрочки та розстрочки виконання
рішення, тим більше строком на два роки.
Майновий стан боржника не
досліджувався, а фінансовий передбачає
можливість виконання рішення в значно
коротші терміни, ніж зазначено судом 1
інстанції. Вина боржника повністю
доведена за невиконання договірних
зобов'язань, ним же і підтверджена.
Економічна ситуація по зазначеному
питанню взагалі не досліджена, як і не
досліджено як вплине дане рішення на
фінансовий стан ТОВ "Транс Лайн Груп".
При цьому, посилання на незадовільний
фінансовий стан не може вважатись
обставиною, що може слугувати
підставою для розстрочення,
відстрочення виконання рішення.

Боржник письмового відзиву на
апеляційну скаргу суду не надав, у
судовому засіданні його представник
проти вимог апеляційної скарги
заперечував, просив залишити її без
задоволення, а оскаржувану ухвалу -
залишити без змін.

У призначене судове засідання 12.02.2014р.
стягувач свого представника не
направив, хоча, відповідно до
встановленого законодавством порядку,
був повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи належним чином.

Враховуючи належне повідомлення
представників сторін про час та місце
проведення судового засідання, те, що
учасників судового процесу було
попереджено, що у разі неявки
представників у судове засідання та
ненадання витребуваних судом
документів справа може бути розглянута
за наявними в ній матеріалами, а також,
зважаючи на скорочені строки розгляду
апеляційних скарг на ухвали місцевих
господарських судів, визначені ст. 102
Господарського процесуального кодексу
України, та те, що від сторін не
надійшло жодного мотивованого
клопотання про відкладення розгляду
справи, суд апеляційної інстанції
вважає за можливе розглянути
апеляційну скаргу за відсутності
представника стягувача за наявними
матеріалами у справі.

Дослідивши матеріали справи, а також
викладені в апеляційній скарзі,
відзиві на скаргу доводи сторін,
перевіривши правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, а також повноту встановлення
обставин справи та відповідність їх
наданим доказам, та повторно
розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК
України, колегія суддів встановила
наступне.

Задовольняючи заяву, з якою звернувся
боржник, місцевий господарський суд
посилався на те, що при наданні
відстрочки та розстрочки виконання
рішення суд враховує, що відстрочка та
розстрочка рішення суду має
базуватися, зокрема, на принципах
співмірності і пропорційності з метою
забезпечення балансу прав і законних
інтересів стягувачів, боржників та
інших суб'єктів правовідносин. Крім
того, місцевий господарський суд,
враховуючи при цьому інтереси
стягувача, виходив з того, що такий
термін надасть змогу боржнику
спланувати свою подальшу діяльність, в
тому числі, і заходи, що сприятимуть
погашенню заборгованості перед
стягувачем та більш ефективному
виконанню рішення суду.

На підтвердження тяжкого
матеріального стану ТОВ "Променергобуд
Україна" надало акт про пожежу 12.11.2013р. в
адміністративній будівлі боржника, яка
орендується товариством та
знаходиться за адресою : м. Харків, вул.
Греківська, 77а, в результаті якої
пошкоджені будівельні конструкції та
матеріальні цінності боржника та в
якому вказано, що сума збитків на даний
час уточнюється, побічні збитки склали
97870,00 грн. Також боржником надана
довідка про фінансовий стан
товариства на 24.12.2013р. за підписом
директора товариства та головного
бухгалтера, де вказано, що дебіторська
заборгованість ТОВ "Променергобуд
Україна" складає 3958420,96 грн.,
кредиторська заборгованість - 1475503,18
грн., грошові кошти на розрахунковому
рахунку - 4871,81 грн. А оскільки ТОВ
"Променергобуд Україна" значною мірою
виконує сезонні роботи, то на
теперішній час надходження відсутні.
Стягнення за виконавчими документами в
першу чергу звертається на кошти на
рахунках боржника, за таких обставин
вважає, що у випадку арешту рахунків та
майна боржника, заблокується його
господарська діяльність та
унеможливиться повне виконання ним
боргових зобов'язань перед кредиторами
у майбутньому, виплата заробітної
плати працівникам товариства,
відновлення підприємства після пожежі,
що призведе до його банкрутства. Також,
в заяві боржник зазначає про те, що у
випадку проведення виконавчих дій по
справі на теперішній час діяльність
товариства буде зупинена та ці дії
призведуть до банкрутства
підприємство відповідача. При цьому
боржник зазначив, що запобігти таким
негативним наслідкам можливо лише за
умови відстрочення, а після цього
поступової, протягом року сплати суми
боргу ТОВ "Променергобуд Україна" на
користь ТОВ "Транс Лайн Груп".

При цьому боржник зазначив, що він буде
мати можливість виконати рішення
господарського суду Харківської
області від 07.08.2013 року по справі
№922/2413/13 за наступним графіком: з січня
2015 року по грудень 2015 року по 6065,31 грн.
щомісячно.

Суд першої інстанції визнав вказані
обставини такими, що роблять
неможливим виконання судового рішення,
тобто - винятковими, у зв'язку з чим
дійшов висновку про надання ТОВ
"Променергобуд Україна" відстрочення
виконання рішення суду від 07.08.2013 року у
даній справі на 1 рік до 31 грудня 2014
року, а також розстрочення виконання
рішення на 1 рік з 01.01.2015р. по 01.01.2016р. зі
сплатою по 6065,31 грн. щомісячно до 30-го
числа місяця.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
вважає їх законними та обґрунтованими,
з огляду на таке.

На підставі статті 121 ГПК України
господарський суд має право за
заявою сторони, державного виконавця,
за поданням прокурора чи його
заступника або за власною
ініціативою у виняткових випадках
залежно від обставин справи
відстрочити, розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови (далі -
рішення), змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Згідно з п. 7.2. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України" від 17.10.2012 року № 9 (зі змінами
та доповненнями) підставою для
відстрочки, розстрочки, зміни способу
та порядку виконання рішення можуть
бути конкретні обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у строк або
встановленим господарським судом
способом. При цьому слід мати на увазі,
що згоди сторін на вжиття заходів,
передбачених статтею 121 Господарського
процесуального кодексу України, ця
стаття не вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення. Проте,
вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Оскільки згадана стаття не обмежує
відповідне право господарського суду
певним строком, воно може бути
реалізоване у будь-який час від
набрання рішенням законної сили до
його фактичного повного виконання.

Розстрочка означає виконання рішення
частками, встановленими господарським
судом, з певним інтервалом у часі.
Строки виконання кожної частки також
повинні визначатись господарським
судом. При цьому слід мати на увазі, що
розстрочка можлива при виконанні
рішення, яке стосується предметів, що
діляться (гроші, майно, не визначене
індивідуальними ознаками; декілька
індивідуально визначених речей тощо).

Відстрочка означає відкладення чи
перенесення виконання рішення на
новий строк, який визначається
господарським судом.

В п. 10 постанови Пленуму Верховного
суду України "Про практику розгляду
судами скарг на рішення, дії або
бездіяльність органів і посадових осіб
державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження" від 26.12.2003 року № 14
зазначено, що при вирішенні заяв
державного виконавця чи сторони про
відстрочку або розстрочку виконання
рішення, встановлення або зміну
способу й порядку його виконання суду
потрібно мати на увазі, що відповідно
до ст. 351 Цивільного процесуального
кодексу і ст. 121 Господарського
процесуального кодексу, їх задоволення
можливе лише у виняткових випадках, які
суд визначає виходячи з особливого
характеру обставин, що ускладнюють або
виключають виконання рішення (хвороба
боржника або членів його сім'ї,
відсутність у нього майна, яке за
рішенням суду має бути передане
стягувачу, стихійне лихо, інші
надзвичайні події тощо).

Таким чином, вищезазначена стаття не
обмежує право господарського суду
певними обставинами, при наявності
яких господарський суд може
відстрочити чи розстрочити виконання
прийнятого ним рішення, проте
визначальним фактором при наданні
відстрочки або розстрочки є
підставність цих випадків та їх
об'єктивний вплив на виконання
судового рішення.

Крім того, аналіз вищезгаданих норм
чинного законодавства свідчить про
відсутність заборони застосовувати і
відстрочку, і розстрочку виконання
прийнятого рішення одночасно, якщо
судом встановлена винятковість
випадку, які суд визначає виходячи з
особливого характеру обставин, що
ускладнюють або виключають виконання
рішення.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Колегія суддів, проаналізувавши,
відповідно до вказаних вимог
процесуального законодавства, докази
в обґрунтування заяви боржника про
відстрочку та розстрочку виконання
рішення господарського суду
Харківської області від 07.08.2013р. у
справі № 922/2413/13, погоджуючись з
місцевим господарським судом,
встановила, що на теперішній час більша
частина заборгованості сплачена
боржником за платіжними дорученнями: №
749 від 06.11.2013р. - 129176,00 грн., № 837 від
05.12.2013р. - 64537,72 грн., тому заборгованість
становить 72783,77грн. У товариства на
даний час вкрай важкий фінансовий стан,
крім того, виникла необхідність
ліквідувати наслідки пожежі у
виробничому приміщенні.

Разом з цим, як вірно зазначено судом
першої інстанції, такий термін надасть
змогу боржнику спланувати свою
подальшу діяльність, в тому числі, і
заходи, що сприятимуть погашенню
заборгованості перед стягувачем та
більш ефективному виконанню рішення
суду.

Крім того, суд приймає до уваги
виконання боржником (ТОВ
"Променергобуд Україна") своїх
зобов'язань за іншими зобов'язаннями.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
важка фінансова ситуація, що склалася з
незалежних від ТОВ "Променергобуд
Україна", одержання доходів
товариством має сезонний характер та
на теперішній час практично не має
джерела заробітку, боржник зазнав
значних втрат під час пожежі, у разі
арешту рахунків та майна боржника,
заблокується його господарська
діяльність, що унеможливлює повне
виконання ним боргових зобов'язань
перед кредиторами, виплату заробітної
плати працівникам товариства,
відновлення підприємства після пожежі,
що призведе до його банкрутства, а
також, як вбачається з наданої
боржником довідки, на його
розрахунковому рахунку відсутні
грошові кошти, що робить неможливим
негайне примусове виконання судового
рішення органами державної виконавчої
служби на підставі наказу суду від
23.08.2013р. про стягнення грошових коштів з
ТОВ "Променергобуд Україна" та при
значній недостатності цих грошових
коштів може обумовити зміну способу
виконання судового рішення - звернення
стягнення на майно, що ускладнить
господарську діяльність Товариства
або призведе до його банкрутства.

До того ж, за період з листопада по
грудень 2013р. ТОВ "Променергобуд
Україна" частково сплатило свої
зобов'язання у добровільному порядку у
сумі 193763,72 грн.

Отже, в результаті вищезазначених
обставин товариство залишилось
фактично без коштів і на даний час
рішення суду виконати неможливо без
ускладнення його господарської
діяльності і як наслідок, зупинки
діяльності товариства та звільнення
його працівників.

Разом з цим, як стверджує боржник, він
має можливість виконати судове
рішення також за рахунок грошових
коштів, отриманих від замовника робіт,
виконаних ТОВ "Транс Лайн Груп",
оскільки Комунальна Корпорація
"Київавтодор" до теперішнього часу не
розрахувалася з ТОВ "Променергобуд
Україна" у повному обсязі через
відсутність бюджетного фінансування, і
на час звернення з заявою існує
заборгованість у розмірі 2426206,57 грн.

Стосовно посилань стягувача на ступінь
вини боржника в спірних
правовідносинах, слід зазначити, що
його виконання зобов'язань залежить
від своєчасного фінансування з
державного бюджету замовника і
своєчасної оплати боржнику, тому його
ступінь вини виконання зобов'язання не
значна, оскільки вплинути на цей процес
боржнику неможливо.

Що стосується посилань позивача на
можливість виконати зобов'язання в
зв'язку з перерахуванням замовником
робіт - КК "Київавтодор" 24.05.2013 р. 2426206,57
грн. за договором №2 від26.05.2011 р., слід
зазначити наступне.

Між замовником та боржником існують
зобов'язання за договором №2 від
26.05.2011р. щодо реконструкції вулиці
Горького; ціна комплексу робіт,
виконання яких доручається ТОВ
"Променергобуд Україна", складає 97019597,00
грн. з терміном виконання робіт:
травень 2011 р. - травень 2012 р. із
залученням до виконання робіт
субпідрядників. Отже, оплата
замовником робіт передбачає і оплату
робіт іншим субпідрядникам, а не тільки
позивачу.

Враховуючи викладене, судом першої
інстанції обґрунтовано було
задоволено заяву про відстрочку та
розстрочку виконання рішення
господарського суду Харківської
області від 07.08.2013р.

Такі переконливі докази щодо
наявності виняткових обставин у
розумінні ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України, які б
слугували підставою для надання
розстрочки виконання рішення суду
були надані боржником. Тому,
розглядаючи його заяву про розстрочку
виконання судового рішення, суд першої
інстанції, з яким погоджується і суд
апеляційної інстанції, з урахуванням
наведених вимог, оцінивши належним
чином вказані обставини, визнав їх
такими, що вважаються винятковими.

При цьому колегія суддів зазначає, що
передбачені ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України
обставини, з якими закон пов'язує
можливість надання відстрочки чи
розстрочки, є оціночними та місцевим
господарським судом така оцінка
здійснена.

Колегія суддів апеляційної інстанції
вважає, що висновки місцевого
господарського суду відповідають
встановленим обставинам справи, доводи
апеляційної скарги їх не спростовують,
а тому підстав для зміни чи скасування
оскаржуваної ухвали у справі не
вбачається.

Також колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що заявником
апеляційної скарги не було сплачено
судовий збір за її подання у
відповідності до ч. 3 ст. 94 ГПК України.

Згідно з абзацом 3 підпункту 2.23. пункту 2
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
р. господарський суд може у разі
неподання доказів оплати стягнути
належну суму судового збору за
результатами вирішення спору з
урахуванням приписів частин
першої-четвертої статті 49 ГПК або ж
залишити позов (заяву, скаргу) без
розгляду на підставі пункту 5 частини
першої статті 81 названого Кодексу.

Підпунктом 8 пункту 2 частини другої
статті 4 Закону України "Про судовий
збір" визначено розмір ставки судового
збору з апеляційної і касаційної
скарги на ухвалу господарського суду, а
саме 0,5 розміру мінімальної заробітної
плати. Відповідне положення стосується
подання апеляційних і касаційних скарг
на будь-які ухвали господарського суду,
незалежно від того, чи передбачено
Законом України "Про судовий збір"
справляння судового збору за подання
тих заяв, за результатами яких
виносяться відповідні ухвали.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону
України "Про судовий збір" судовий
збір справляється у відповідному
розмірі від мінімальної заробітної
плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга
була подана до апеляційного суду 20.01.2014
р. ( що вбачається з фіскального чеку
№8565, доданого до апеляційної скарги),
відповідно, заявник повинен був
сплатити судовий збір за її подання у
розмірі 609, 00 грн.

В зв'язку з викладеним, колегія суддів
зазначає, що ТОВ "Транс Лайн Груп"
повинно було сплатити до Державного
бюджету України 609,00 грн. судового
збору за подання апеляційної скарги.

З огляду на вищезазначене та керуючись
ст. ст. 49, 99, 101, 102, п.1 ст. 103, ст.ст. 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ "Транс Лайн Груп",
м. Чернігів залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду
Харківської області від 08.01.2014 року у
справі № 922/2413/13 залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Транс Лайн Груп" (14003,
м. Чернігів, вул. Кільцева, буд. 3,
ідентифікаційний код 35884094, р/р 8800
в АТ "УкрСиббанк", МФО 351005) на користь
Державного бюджету України (отримувач
коштів - УДКСУ у Дзержинському районі м.
Харкова Харківської області, код за
, МФО 851011, номер рахунку
2003, банк отримувач ГУДКУ у
Харківській області, код класифікації
доходів бюджету 22030001) 609,00 грн. витрат по
сплаті судового збору за подання
апеляційної скарги.

Доручити господарському суду
Харківської області видати
відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови підписано 17.02.2014
р.

Головуючий суддя
Слободін М.М.

Суддя
Гончар Т. В.

Суддя
Гребенюк Н. В.