ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року Справа № 921/835/13-г/3

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Головуючий суддяХодаківська
І.П.,суддіФролова Г.М., Яценко
О.В.розглянувши матеріали касаційної
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Альпо"на
постановуЛьвівського апеляційного
господарського суду від 29.10.2013 рокуу
справі№ 921/835/13-г/3господарського
судуТернопільської області за
позовомПублічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" в
особі Тернопільської обласної
дирекції АТ "Райффайзен Банк
Аваль"доТовариства з обмеженою
відповідальністю "Альпо"простягнення
заборгованості у розмірі 3 240 810, 75 грн.
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки

В засіданні взяли участь представники:

- позивача:Юр М.А. дов № 546/12 від 23.10.2012
року,- відповідача:Авдєєнко В.В. дог. б/н
від 16.07.2013 року

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Райффайзен Банк Аваль" в особі
Тернопільської обласної дирекції АТ
"Райффайзен Банк Аваль" (далі за текстом
- ПАТ "Райффайзен Банк Аваль")
звернулось до господарського суду
Тернопільської області з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Альпо" (далі за
текстом - ТОВ "Альпо") про стягнення
заборгованості у розмірі 3 240 810, 75 грн.
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Рішенням господарського суду
Тернопільської області від 12.09.2013 року
позовні вимоги задоволено: стягнуто з
ТОВ "Альпо" на користь ПАТ "Райффайзен
Банк Аваль" заборгованість в загальній
сумі 3 240 810, 75 грн., в тому числі: за
кредитними договорами: № 010/42-0-1/87/11 від
25.10.2011 року у розмірі 1 033 961, 31 грн., а
саме: 927 821, 92 грн. - сума несплачених
процентів за користування кредитом за
період з 30.08.2012 року по 25.06.2013 року; 106 139,
39 грн. - пеня за порушення терміну
погашення процентів за користування
кредитом за період з 30.01.2013 року по
23.07.2013 року; № 010/42-0-1/88/11 від 25.10.2011 року
становить 2 206 849, 44 грн., а саме: 1 839 359, 59
грн. - сума неповернутого кредиту; 346 520,
46 грн. - сума несплачених процентів за
користування кредитом за період з
25.10.2011 року по 26.06.2013 року; 20 969, 39 грн. -
пеня за порушення терміну погашення
процентів за користування кредитом за
період з 30.01.2013 року по 23.07.2013 року
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки: об'єкт незавершеного
будівництва, комплекс будівель та
споруд, готовність якого становить 86 %,
а саме: будівля недобудованого
двоповерхового
виставково-торгівельного центру (з
приямком, сходами, входом до цокольного
поверху, цокольним поверхом , за планом
земельної ділянки позначена літерою А;
будівля виробничого цеху, за планом
земельної ділянки позначена літерою Б,
будівля АТП, за планом земельної
ділянки позначена літерою В та інші
споруди (ворота, підпірні стінки,
сходи), за планом земельної ділянки
позначені літерою 1-6, що знаходиться за
адресою м. Севастополь, Фіолентовське
шосе, будинок 13а АР Крим і належить ТОВ
"Альпо". Вказаний об'єкт нерухомості,
знаходиться на земельній ділянці
площею 0, 7000 га, кадастровий номер якої
:03:005:0012, яка перебуває в оренді ТОВ
"Альпо" на підставі договору оренди
земельної ділянки від 20.01.2005 року.
Встановлено спосіб реалізації
нерухомого майна: об'єкт незавершеного
будівництва, комплекс будівель та
споруд, готовність якого становить 86 %,
а саме: будівля недобудованого
двоповерхового
виставково-торгівельного центру (з
приямком, сходами, входом до цокольного
поверху, цокольним поверхом , за планом
земельної ділянки позначена літерою А;
будівля виробничого цеху, за планом
земельної ділянки позначена літерою Б,
будівля АТП, за планом земельної
ділянки позначена літерою В та інші
споруди (ворота, підпірні стінки,
сходи), за планом земельної ділянки
позначені літерою 1-6, що знаходиться за
адресою м. Севастополь, Фіолентовське
шосе, будинок 13а АР Крим і належить ТОВ
"Альпо" шляхом його продажу на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження, за початковою
ціною реалізації - 3 422 000, 00 грн.

Не погодившись з рішенням місцевого
господарського суду, ТОВ "Альпо"
звернулось до Львівського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просило
скасувати рішення господарського суду
Тернопільської області від 12.09.2013 року
в частині стягнення 106 139, 39 грн. та 20 969, 39
грн. пені та прийняти нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
у вказаній частині.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 26.10.2013 року у
справі № 921/835/13-г/3 апеляційну скаргу
ТОВ "Альпо" залишено без задоволення, а
рішення господарського суду
Тернопільської області від 12.09.2013 року -
без змін.

Не погоджуючись з вказаними судовими
актами, ТОВ "Альпо" звернулось до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
Тернопільської області від 12.09.2013 року
та постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 26.10.2013 року у
справі № 921/835/13-г/3 в частині стягнення
106 139, 39 грн. та 20 969, 39 грн. пені та
прийняти нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог у вказаній
частині, аргументуючи порушення норм
права, зокрема, ст. 546, 547 Цивільного
кодексу України.

27.02.2014 року, на підставі ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України, в судовому засіданні
оголошено перерву до 06.03.2014 року.

Учасників судового процесу відповідно
до статті 1114 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) належним чином
повідомлено про час і місце розгляду
касаційної скарги.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України, переглянувши у
касаційному порядку рішення суду
першої інстанції та постанову
апеляційної інстанції, на підставі
встановлених фактичних обставин
справи, перевіривши застосування судом
першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що 10.08.2007 року
відкрите акціонерне товариство
"Райффайзен Банк Аваль" в особі
Тернопільської обласної дирекції
"Райффайзен Банк Аваль",
правонаступником якого є ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль", та ТОВ "Альпо"
уклали Генеральну кредитну угоду № 10,
відповідно до якої банк зобов'язується
надавати позичальнику кредитні кошти
на загальну суму 1 600 000 дол. США на
термін до 13.06.2014 року в порядку і на
умовах, визначених в кредитних
договорах, укладених в рамках цієї
Угоди, які є її невід'ємними частинами.

Положеннями п. 2.2. Генеральної
кредитної угоди сторони погодили, що із
змінами та доповненнями, в рамках даної
Угоди діють кредитні договори:
№ 010/09-01/195/07 від 14.06.2007 року, із змінами
та доповненнями від 10.08.2007 року, від
24.12.2008 року та від 25.08.2009 року, на суму 382
500, 00 доларів США терміном до 13.06.2014 року;
та № 010/09-01/237/07 від 10.08.2007 року, із
змінами та доповненнями від 24.12.2008 року,
від 25.08.2009 року, терміном до 13.06.2014 року
на суму 1 217 500, 00 доларів США.

Місцевим та апеляційним
господарськими судами досліджено, що
25.10.2011 року, з метою рефінансування з
доларів США в національну валюту
України існуючої заборгованості
відповідача, ПАТ "Райффайзен Банк
Аваль" та ТОВ "Альпо" укладено Додаткову
угоду № 10/3 до Генеральної кредитної
угоди № 10 від 10.08.2007 року, якою
змінено найменування "Генеральна
кредитна угода" на найменування
"Генеральний договір" (п. 1.);
встановлено, що ліміт активних
операцій за договорами, укладеними в
рамках цього Генерального договору
становить 11 941 035, 00 грн. (п. 1.2.); сторони
можуть здійснювати наступні активні
операції: невідновлювальна кредитна
лінія на розвиток бізнесу на суму: 2 742
935, 00 грн., валюта - національна валюта
України, термін дії - до 13.06.2014 року та
невідновлювальна кредитна лінія на
ремонт нерухомого майна на суму: 9 198 100,
00 грн.., валюта - національна валюта
України, термін дії - до 13.06.2014 року (п.
1.3.).

Так, судами встановлено, що на
виконання умов Генерального договору
25.10.2011 року сторонами укладено 2
кредитні договори: № 010/42-0-1/87/11 про
надання кредиту в сумі 9 198 100, 00грн. та №
010/42-0-1/88/11 про надання кредиту в сумі 2 742
935, 00 грн., відповідно до яких з 25.10.2011
року банк надає позичальнику в рамках
Генерального договору № 10 від 10.08.2007
року кредит у вигляді
невідновлювальної кредитної лінії, а
позичальник зобов'язується отримати
кредит, використати його за цільовим
призначенням, повернути кредитору суму
кредиту, сплатити проценти за
користування кредитом та комісії, а
також виконати інші обов'язки,
визначені цими Договорами.

Згідно вказаних вище договорів кредит
надається на наступних умовах: сума
кредитного ліміту - 9 198 100, 00 грн. та 2 742
935, 00 грн..; дата остаточного погашення
кредиту - 13.06.2014 року; процентна ставка -
12, 5 % річних, а з 26.10.2013 року - 16, 5 % річних;
розмір та строк сплати щомісячного
платежу визначаються Графіками
повернення кредиту та сплати інших
платежів (додатки № 1 до Кредитних
договорів). Виконання зобов'язань
позичальника за кредитними договорами
забезпечується іпотекою належного
позичальнику на праві власності
комплексу будівель та споруд 86 %
готовності, а саме: будівлі
недобудованого двоповерхового
виставково-торгівельного центру за
адресою: м. Севастополь, Фіолентовське
шосе, 13а. ( п. 1.1., п. 1.2., п. 1.3. Кредитних
договорів).

Положеннями п. п. 2.1., 2.3. Кредитних
договорів сторони передбачили, що
протягом всього строку фактичного
користування кредитом позичальник
зобов'язаний сплачувати Кредитору
проценти, розмір яких розраховується
на основі процентної ставки в розмірі,
визначеному п. 1.2.1. Договорів. Проценти
за користування кредитом
нараховуються не рідше одного разу на
місць на суму кредиту, включаючи день
надання та день, що передує даті
повного погашення кредиту, виходячи з
фактичної кількості днів в місяці та
році (метод факт/факт).

Відповідно до п. п. 5.1., 5.2., 5.4. Кредитних
договорів позичальник здійснює
погашення частини кредиту щомісячними
платежами, розміри та строки сплати
яких визначаються Графіком погашення
заборгованості (Додатки № 1 до
кредитних договорів), починаючи з
місяця, наступного за місяцем, в якому
було здійснено видачу кредитних коштів
або закінчено термін відстрочки сплати
основної суми боргу. Проценти за
користування кредитом позичальник
сплачує щомісяця не пізніше останнього
робочого дня кожного місяця та
остаточно при погашенні кредиту.
Позичальник зобов'язується
здійснювати погашення кредиту та
процентів на рахунки Кредитора для
погашення кредиту (п. 1.1.6 Договорів) та
процентів (п. 1.1.7. Договорів) у валюті
кредиту кожного місяця, починаючи з
місяця наступного за місяцем надання
кредиту. При простроченні погашення
кредиту проценти нараховуються за весь
строк фактичного користування
кредитом на суму фактичної
заборгованості, в тому числі, протягом
строку такого прострочення та
підлягають сплаті додатково до сум
передбачених Графіком.

Пунктом 9.1. Кредитних договорів
закріплено, що позичальник
зобов'язується використати кредит на
зазначені у договорах цілі і
забезпечити повернення одержаного
кредиту та сплату нарахованих
процентів, комісій, пені, штрафів та
інших платежів, на умовах передбачених
Договором.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що на виконання
умов кредитних договорів позивач надав
відповідачу кредит в сумі 11 941 035, 00 грн.,
з яких 9 198 100, 00 грн. за договором №
010/42-0-1/87/11 від 25.10.2011 року та 2 742 935, 00 грн.
за договором № 010/42-0-1/88/11 від 25.10.2011 року,
що підтверджується меморіальними
ордерами № 1 від 25.10.2011 року.

Також, судами досліджено, що в
забезпечення виконання зобов'язань, що
випливають та/або виникнуть у
майбутньому з Генеральної кредитної
угоди № 10 від 10.08.2007 року, із змінами і
доповненнями, та кредитних договорів,
які діють рамках Генеральної кредитної
угоди, банком та позичальником
укладено іпотечний договір від 25.10.2011
року, посвідчений приватним нотаріусом
Тернопільського міського
нотаріального округу Денисюком І.Л. та
зареєстровано в реєстрі за №
1885, за умовами якого іпотекодавець
передає Іпотекодержателю в іпотеку
об'єкт нерухомості - об'єкт
незавершеного будівництва, комплекс
будівель та споруд, готовність якого
становить 86 %, а саме: будівлю
недобудованого двоповерхового
виставково-торгівельного центру (з
приямком, сходами, входом до цокольного
поверху, цокольним поверхом, за планом
земельної ділянки позначена літерою А;
будівлю виробничого цеху, за планом
земельної ділянки позначена літерою Б,
будівлю АТП, за планом земельної
ділянки позначена літерою В та інші
споруди (ворота, підпірні стінки,
сходи), за планом земельної ділянки
позначені літерою 1-6, що знаходиться за
адресою м. Севастополь, Фіолентовське
шосе, будинок 13а АР Крим.

Згідно п. 1.2. Іпотечного договору
загальна вартість предмету іпотеки на
моменту укладення цього договору
визначена за згодою сторін, відповідає
ринковій вартості предмета іпотеки та
становить 3 422 000, 00 грн.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що відповідач
не виконав у повному обсязі своїх
зобов'язань за кредитними договорами
від 25.10.2011 року, у зв'язку з чим банк
звернувся до нього з вимогою від 06.03.2012
року про сплату в 30-денний строк
заборгованості: за договором №
010/42-0-1/87/11 від 25.10.2011 року в сумі 283 191, 88
грн. (279 011, 79грн. - борг по процентах за
період з 25.10.2011 по 27.02.2012 року та 4 180, 09
грн. пені за несплату процентів за
період з 01.01.2012 року по 05.03. 2012 року); за
договором № 010/42-0-1/88/11 від 25.10.2011 року в
сумі 44 905, 69 грн.(44 130, 41грн. - борг по
процентах за період з 25.10.2011 по 27.02.2012
року та 775, 28 грн. пені за період з 01.01.2012
року по 05.03. 2012 року за несплату
процентів).

Також, банк попередив відповідача, що у
разі невиконання вимоги банк реалізує
своє право достроково стягнути всю
заборгованість до договорами у
відповідності до п. 7.2. договорів.
Вказану вимогу відповідач отримав
15.03.2012 року, що підтверджено
повідомленням про вручення, однак
залишив її без належного реагування.

Позивач звернувся з позовом про
стягнення з відповідача
заборгованості в сумі 3 240 810, 75 грн.
шляхом звернення на предмет іпотеки, з
яких: - 1 033 961, 31 грн. за договором №
010/42-0-1/87/11 від 25.10.2011р., у т.ч.: 927 821, 92грн.
борг по процентах за період з 30.08. 2012
року по 25.06.2013 року; 106 139, 39 грн. пеня за
період 30.01.2013 року по 23.07.2013 року за
порушення терміну сплати процентів; 2 206
849, 39 грн. за договором № 010/42-0-1/88/11 від
25.10.2011 року, у т.ч.:1 839 359, 59 грн. - сума
неповерненого кредиту; 346 520, 46 грн борг
по процентах за період з 25. 10.2011 року по
26.06.2013 року, 20 969, 39 грн. пеня за період
30.01.2013 року по 23.07.2013 року за порушення
терміну сплати процентів.

Статтею 174 Господарського кодексу
України закріплено, що господарські
зобов'язання виникають з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом.

Згідно ст. 345 Господарського кодексу
України кредитні відносини
здійснюються на підставі кредитного
договору, що укладається між
кредитором і позичальником у письмовій
формі. У кредитному договорі
передбачаються мета, сума і строк
кредиту, умови і порядок його видачі та
погашення, види забезпечення
зобов'язань позичальника, відсоткові
ставки, порядок плати за кредит,
обов'язки, права і відповідальність
сторін щодо видачі та погашення
кредиту.

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Частиною 1 ст.1048 Цивільного кодексу
України передбачено, що позикодавець
має право на одержання від
позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором.

Положеннями ст. 546 Цивільного кодексу
України закріплено, що виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 230 Господарського
кодексу України у разі невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити штрафні
санкції ( неустойку, пеню, штраф).

За приписами ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про
іпотеку" іпотека - вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України
"Про іпотеку" у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону.

Положеннями ч. 1 ст. 39 Закону України
"Про іпотеку" передбачено, що у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки у рішенні
суду зазначаються: загальний розмір
вимог та всі його складові, що
підлягають сплаті іпотекодержателю з
вартості предмета іпотеки; опис
нерухомого майна, за рахунок якого
підлягають задоволенню вимоги
іпотекодержателя; спосіб реалізації
предмета іпотеки шляхом проведення
прилюдних торгів або застосування
процедури продажу, встановленої
статтею 38 цього Закону; початкова ціна
предмета іпотеки для його подальшої
реалізації.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що сторонами
був укладений Генеральний договір № 10,
в рамках якого були укладені кредитні
договори № 010/42-0-1/87/11 та № 010/42-0-1/88/11 від
25.10.2011 року, виконання зобов'язань за
якими забезпечене пенею та іпотекою
згідно з іпотечним договором від 25.10.2011
року. Так, на виконання умов кредитних
договорів позивач надав відповідачу
кредитні кошти в сумі 11 941 035, 00 грн., з
яких 9 198 100, 00 грн. за договором №
010/42-0-1/87/11 від 25.10.2011 року та 2 742 935, 00 грн.
за договором № 010/42-0-1/88/11 від 25.10.2011 року,
який за умовами договорів мав бути
повернений не пізніше 13.06.2014року. За
користування кредитом відповідач мав
сплачувати щомісячно проценти в
розмірі 12, 5 % річних щомісяця в термін
не пізніше останнього робочого дня
кожного місяця.

Однак, як встановлено судами,
відповідач виконував свої зобов'язання
за договорами неналежним чином, у
зв'язку з чим Банк звернувся до нього з
вимогою № 20-120-1/839 від 06.03.2012 року про
погашення в 30-денний строк
заборгованості за договорами, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення, яку відповідач залишив
без задоволення.

За приписами ст. 11 Генерального
договору та ст. 7 Кредитних договорів у
випадку порушення Позичальником
обов'язків по сплаті кредиту та
процентів за користування кредитом
банк вправі вимагати дострокового
повного/часткового виконання
зобов'язань за цими Договорами,
включаючи погашення кредиту,
процентів, комісій, пені, штрафу та
інших платежів, а також вправі звернути
стягнення на майно за договором
забезпечення.

Згідно п. 13.1. Кредитних договорів у разі
невиконання або неналежного виконання
зобов'язань, встановлених цими
договорами сторони несуть
відповідальність згідно чинного
законодавства України та положень цих
Договорів. До регулювання
правовідносин, які неврегульовані цими
договорами, застосовуються відповідні
норми чинного законодавства України.

Пунктами 1.1. Кредитних договорів
сторони погодили, що останні укладені в
рамках Генерального договору № 10 від
10.08.2007 року.

Згідно з п. 1.1 Генерального договору № 10
(в редакції додаткової угоди №
10/3 від 25.10.2011 року), укладені в рамках
Генерального договору кредитні
договори є його невід'ємною частиною.

Положеннями п. 15.3. Генерального
договору № 10, в редакції змін, внесених
додатковою угодою № 10/3 від 25.10.2011 року,
за кожен календарний день прострочення
виконання будь-яких грошових
зобов'язань за цим Генеральним
договором та укладеними в його рамках
договорами Позичальник сплачує
Кредитору пеню в розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла на час виникнення
заборгованості, від суми
простроченного платежу. Розрахунок
пені здійснюється починаючи з
наступного календарного дня після
дати, коли відповідне грошове
зобов'язання мало бути виконане, і по
день виконання Позичальником
простроченого зобов'язання включно.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено та не
заперечується відповідачем, факт
порушення ним умов кредитних договорів
та факту невиконання ним вимоги Банку
про погашення у 30-денний термін
заборгованості за кредитними
договорами, також не заперечує проти
сум заборгованості по тілу кредиту та
процентах, заявлених до стягнення, не
погоджується лише з пенею.

За таких обставин, колегія суддів
Вищого господарського суду України
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій стосовно
безпідставності доводів скаржника про
те, що пеня не підлягає стягненню з
огляду на те, що вказані вище положення
Генерального договору, Кредитних
договорів, які укладені сторонами в
порядку ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу
України спростовують вказані доводи, а
тому судами правомірно задоволено
позовні вимоги про стягнення
заборгованості та пені за кредитними
договорами шляхом звернення на предмет
іпотеки.

Всі інші доводи скаржника не
спростовують висновків суду
апеляційної інстанцій та зводяться до
переоцінки доказів, яким вже було
надано оцінку судами попередніх
інстанцій.

Таким чином, колегія суддів касаційної
інстанції приходить до висновку, що під
час розгляду справи місцевим та
апеляційним господарськими судами
фактичні обставини справи встановлено
на основі повного, всебічного і
об'єктивного дослідження поданих
доказів, господарськими судами вірно
застосовані норми права, а доводи
скаржника не спростовують законності
прийнятих у справі судових актів.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України
касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право
залишити рішення першої інстанції або
постанову апеляційної інстанції без
змін, а скаргу - без задоволення.

Касаційна скарга залишається без
задоволення, коли суд визнає, що
рішення місцевого та постанова
апеляційного господарських судів
прийняті з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права,
з'ясуванням всіх обставин, які мають
значення для правильного вирішення
спору.

Таким чином, колегія суддів Вищого
господарського суду України
погоджується з висновками місцевого та
апеляційного господарських судів, які
відповідають матеріалам справи та
чинному законодавству, у зв'язку з чим
підстав для скасування чи зміни
оскаржуваних судових актів не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Альпо" на
постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 29.10.2013 року у
справі № 921/835/13-г/3 залишити без
задоволення.

2. Постанову Львівського
апеляційного господарського суду від
29.10.2013 року у справі № 921/835/13-г/3 залишити
без змін.

Головуючий суддяІ.П. Ходаківська
СуддіГ.М. Фролова О.В. Яценко