м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/24692/13 06.03.14

За позовом публічного
акціонерного товариства "Укртелеком" в
особі Київської міської філії

до Київського міського
палацу ветеранів

про стягнення 2 200,44 грн.

Суддя Удалова О.Г.

Представники сторін:

від позивача Поліщук С.О. (за
довіреністю)

від відповідача Барщевська О.О.
(за довіреністю)

Барщевська Г.К. (за
довіреністю)

Лазько О.Ф. (за довіреністю)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство
"Укртелеком" в особі Київської міської
філії звернулося до Господарського
суду міста Києва з позовом до
Київського міського палацу ветеранів
про стягнення 2 200,44 грн. (2 164,86 грн.
основного боргу, 24,58 грн. пені, 11,00 грн. 3%
річних).

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням умов договору № 2235050 про
надання телекомунікаційних послуг від
18.03.2013 р. в частині повної та своєчасної
оплати грошових коштів за надані
послуги. Враховуючи викладене, позивач
просить суд стягнути з відповідача
основний борг в розмірі 2 164,86 грн., пеню
в розмірі 24,58 грн. та 11,00 грн. 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 20.12.2013 р. було порушено
провадження у справі № 910/24692/13 та
призначено її до розгляду на 23.01.2014 р.

16.01.2014 р. через канцелярію суду від
відповідача надійшли письмові
заперечення на позовну заяву. У
вказаних запереченнях представник
відповідача звертає увагу суду на те,
що Київський міський палац ветеранів є
державною неприбутковою бюджетною
організацією та повністю фінансується
з бюджету міста Києва. Свої обов'язки по
сплаті телекомунікаційних послуг
відповідач виконує належним чином.
Заборгованості за телекомунікаційні
послуги в розмірі 2 164,86 грн. відповідач
не має, що підтверджується
відповідними платіжними дорученнями.

Крім того, представник відповідача
зауважив на тому, що тимчасові
припинення оплати, які виникли у період
з квітня по серпень 2013 року, відбулися з
незалежних від відповідача обставин, а
саме відсутністю грошових коштів, які
не надійшли з бюджету. Про дані
обставини відповідач повідомляв
позивача.

З огляду на викладені обставини,
відповідач просив суд відмовити у
задоволенні позову.

23.01.2014 р. у судовому засіданні
представником відповідача були надані
суду додаткові докази в обґрунтування
своєї позиції, а саме представник
відповідача надав суду платіжні
доручення на підтвердження сплати
коштів в розмірі, що складає ціну
позову.

Представником позивача було надано
суду власне письмові підтвердження про
відсутність аналогічного спору.

Представниками сторін було надано суду
усні пояснення по суті спору.

Судом оголошувалась перерва до 11.02.2014 р.

У наступному судовому засіданні
представником позивача було надано
суду клопотання про долучення до
матеріалів справи додаткових доказів
та клопотання про припинення
провадження у справі у зв'язку з
відсутністю предмету спору.

Представники сторін надали суду усні
пояснення по суті спору.

Розгляд клопотання про припинення
провадження у справі судом було
відкладено на наступне судове
засідання.

Судом оголошувалась перерва до 14.02.2014 р.

У судовому засіданні 14.02.2014 р.
представником відповідача були надані
суду письмові додаткові заперечення. У
вказаних запереченнях представник
відповідача проти задоволення
клопотання про припинення провадження
у справі заперечив з наступних підстав.
Так, між сторонами встановлена
безготівкова форма розрахунків.
Платіжне доручення № 1566 складено
відповідачем в строк, передбачений
договором, а саме 20.12.2013 р.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" встановлюються строки
проведення банківського переказу. Банк
зобов'язаний виконати доручення
клієнта, що міститься в розрахунковому
документі, який надійшов протягом
операційного часу банку, в день його
надходження. У разі надходження
розрахункового документа клієнта до
обслуговуючого банку після закінчення
операційного часу банк зобов'язаний
виконати доручення клієнта, що
міститься в цьому розрахунковому
документі, не пізніше наступного
робочого дня. Міжбанківський переказ
виконується в строк до трьох
операційних днів.

Платіжне доручення - розрахунковий
документ, що містить письмове
доручення платника обслуговуючому
банку про списання зі свого рахунку
зазначеної суми коштів та її
перерахування на рахунок одержувача.
Платіжне доручення оформляється
платником за встановленою формою
згідно з вимогами щодо заповнення
реквізитів розрахункових документів
та подається до банку, що обслуговує
його, не менше ніж у двох примірниках.
Платник має право зазначати у
платіжному дорученні дату валютування,
яка не може бути пізніше десяти
календарних днів після складання
платіжного доручення (день складання
не враховується). Банк платника не
приймає платіжного доручення, якщо
визначена в ньому дата валютування
пізніше 10 календарних днів після
складання платіжного доручення.

Відповідно до Інструкції про порядок
безготівкових розрахунків пункт 2.19.
Розрахункові документи, що надійшли до
банку протягом операційного часу, банк
виконує в день їх надходження.
Розрахункові документи, що надійшли
після операційного часу, банк виконує
наступного операційного дня.

Згідно з п. 1.21. ч. 1 ст. 1 Закону України
"Про платіжні системи та переказ коштів
в Україні" операційний день - частина
робочого дня банку або іншої установи -
учасника платіжної системи, протягом
якої приймаються від клієнтів
документи на переказ і документи на
відкликання та можна, за наявності
технічної можливості, здійснити їх
обробку, передачу та виконання.
Тривалість операційного дня
встановлюється банком або іншою
установою - учасником платіжної
системи самостійно та закріплюється в
їх внутрішніх нормативних актах.

Відповідно до п. 1.22. вказаного Закону
операційний час - частина операційного
дня банку або іншої установи - учасника
платіжної системи, протягом якої
приймаються документи на переказ і
документи на відкликання, що мають бути
оброблені, передані та виконані цим
банком протягом цього ж робочого дня.
Тривалість операційного часу
встановлюється банком або іншою
установою - учасником платіжної
системи самостійно та закріплюється в
їх внутрішніх нормативних актах.

В обґрунтування зазначеного,
представником відповідача були надані
суду копії платіжних доручень від
16.12.2013 р.

Представником позивача було надано
суду клопотання про продовження строку
вирішення спору. Клопотання про
продовження строку вирішення спору
судом було задоволено на підставі ст. 69
ГПК України.

Судом було відмовлено у задоволенні
клопотання про припинення провадження
у справі.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 14.02.2014 р. було продовжено
строк вирішення спору та відкладено
розгляд справи на 06.03.2014 р.

У судовому засіданні представником
відповідача були надані суду додаткові
документи по справі та додаткові
заперечення. У вказаних запереченнях
представник відповідача звертає увагу
суду на те, що відповідачем були подані
платіжні доручення від 16.12.2013 р., тобто
датовані раніше звернення позивача з
позовом до суду. Таким чином,
відповідач вважає, що позивачу слід
відмовити у задоволенні позову.

Представники сторін надали суду усні
пояснення по справі.

У судовому засіданні 06.03.2014 р. було
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи та
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно та
повно з'ясувавши обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги і
заперечення, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи та вирішення спору
по суті, суд встановив:

18.03.2013 р. між публічним акціонерним
товариством "Укртелеком" в особі
Київської міської філії (далі -
Укртелеком) та Київським міським
палацом ветеранів (далі - абонент) було
укладено Договір № 2235050 про надання
телекомунікаційних послуг (далі -
Договір).

Відповідно до п. 1.1. Укртелеком
відповідно до умов Договору
зобов'язується надавати абоненту
загальнодоступні (універсальні) та
інші телекомунікаційні послуги,
супутні (додаткові) послуги, згідно з
переліком та в обсягах, замовлених
абонентом, а абонент зобов'язується
своєчасно оплачувати отримані послуги
відповідно до умов цього Договору.

Перелік замовлених послуг та засобів
зв'язку, виділених абоненту, зазначено
у Додатку № 1 до цього Договору (п. 2.1.).

Згідно з п. 3.1.1. Укртелеком зобов'язаний
надавати замовлені абонентом послуги
цілодобово відповідно до вимог Закону
України "Про телекомунікації", Правил
надання та отримання
телекомунікаційних послуг,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України віл 11.04.2012 р. № 295
(далі - правила), та інших
нормативно-правових актів і
нормативних документів у сфері
телекомунікацій України. У разі зміни
законодавства у сфері телекомунікацій
щодо порядку надання та отримання
телекомунікаційних послуг сторони
зобов'язуються з моменту набрання
чинності новим актом законодавства
дотримуватись його положень. У такому
випадку Договір застосовується лише в
частині, яка не суперечить чинному
законодавству.

Відповідно до п.п. 3.4.1., 3.4.2. абонент
зобов'язаний дотримуватись умов цього
Договору та вимог чинних нормативних
актів у сфері телекомунікацій,
своєчасно оплачувати отримані послуги
в повному обсязі.

Згідно з п. 4.1. надання послуг за
Договором є платним. Форма розрахунків
за Договором безготівкова (п. 4.2.).

Відповідно до п. 4.5. Договору порядок
оплати послуг по актам виконаних робіт.

Згідно з п. 4.11. Договору розрахунковий
період становить один місяць.

Відповідно до п. 4.15. Договору рахунок за
отримані послуги оплачується
абонентом не пізніше 20 числа поточного
місяця, що настає після повного
розрахункового періоду (при кредитному
порядку оплати), та до 20 числа поточного
місяця у разі застосування попередньої
(авансової) оплати. У разі неотримання
рахунка до 10 числа місяця, що настає
після розрахункового періоду або
здійснення розрахунків без
застосування квитанції (без надсилання
рахунків), абонент повинен звернутися
до служби розрахунків Укртелекому для
отримання інформації про належну до
сплати суму.

За невиконання або неналежне виконання
своїх обов'язків сторони несуть
відповідальність, передбачену
законодавством України та цим
Договором (п. 5.1.).

На виконання вимог Договору Укртелеком
надав абоненту відповідні послуги.

У порушення умов Договору абонент
здійснював оплату за надані послуги
несвоєчасно та не в повному обсязі,
внаслідок чого у абонента утворилась
заборгованість в розмірі 2 164,86
грн.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, суд дійшов висновку припинити
провадження у справі в частині
стягнення з відповідача суми основного
боргу в розмірі 245,29 грн., в іншій
частині позову відмовити з огляду на
наступне.

Частина 1 ст. 193 Господарського кодексу
України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України
з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 33, 36, 63 даного
Закону України "Про телекомунікації"
послуги операторами зв'язку всіх форм
власності надаються споживачам згідно
з чинним законодавством, умовами
відповідної ліцензії та договору між
споживачем і оператором, а також за
умови дотримання споживачем правил
користування мережами зв'язку і оплати
замовленої споживачем
телекомунікаційної послуги.

Пунктом 5 ст. 33 Закону України "Про
телекомунікації" передбачено, що
споживач зобов'язаний виконувати умови
договору про надання
телекомунікаційних послуг у разі його
укладення, у тому числі своєчасно
оплачувати отримані ними
телекомунікаційні послуги.

Статтею 63 Закону України "Про
телекомунікації" врегульовано порядок
надання та отримання
телекомунікаційних послуг.
Положеннями цієї статті визначено, що
телекомунікаційні послуги надаються
відповідно до законодавства. Також
визначено умови надання зазначених
послуг, якими є укладення договору між
оператором, провайдером
телекомунікацій і споживачем
телекомунікаційних послуг, відповідно
до основних вимог договору про надання
телекомунікаційних послуг,
встановлених НКРЗ та наявність оплати
замовленої споживачем
телекомунікаційної послуги.

Відповідачем було надано суду докази
погашення суми боргу, що
підтверджується відповідними
платіжними дорученнями № 19, № 20, № 18, та
№ 21, оформленими відповідачем 16.12.2013 р.
Таким чином, до порушення провадження у
справі відповідач перерахував
позивачу частину основного боргу в
розмірі 1 919,57 грн. Підстави для
стягнення вказаної суми відсутні, у
позові в даній частині відмовлено.

Під час розгляду справи в суді
відповідачем було сплачено залишок
основного боргу в сумі 245,29 грн. Так,
платіжним дорученням № 1566 від 20.12.2013 р.
було сплачено 474,04 грн. боргу.

Згідно з пунктом 1-1 частини 1 статті 80
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Відповідно до абзацу першого п. 4.4.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" (далі - Постанова)
господарський суд припиняє
провадження у справі у зв'язку з
відсутністю предмета спору (пункт 1-1
частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у
випадку припинення існування предмета
спору (наприклад, сплата суми боргу,
знищення спірного майна, скасування
оспорюваного акта державного чи іншого
органу тощо), якщо між сторонами у
зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань.

У абзаці четвертому п. 4.4. Постанови
зазначено, що припинення провадження у
справі на підставі зазначеної норми
ГПК можливе в разі, коли предмет спору
існував на момент виникнення
останнього та припинив існування в
процесі розгляду справи. Якщо ж він був
відсутній і до порушення провадження у
справі, то зазначена обставина тягне за
собою відмову в позові, а не припинення
провадження у справі.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звернувся з позовом до
Господарського суду м. Києва 19.12.2013 р.,
про що свідчить відбиток штемпеля на
позовній заяві.

Таким чином, провадження у справі щодо
частини позовних вимог про стягнення з
відповідача заборгованості в сумі 474,04
грн., яка була сплачена відповідачем
після звернення до суду з позовом,
підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч.
1 ст. 80 Господарського процесуального
кодексу України в іншій частині позову
суд дійшов висновку відмовити.

Також позивач просив суд стягнути з
відповідача 24,58 грн. пені та 11,00 грн. 3%
річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України
«Про телекомунікації» у разі затримки
плати за телекомунікаційні послуги
споживачі сплачують пеню, яка
обчислюється від вартості неоплачених
послуг у розмірі облікової ставки
Національного банку України, що діяла в
період, за який нараховується пеня.

Правомірність нарахування пені на
підставі вказаної норми законодавства
додатково підтверджена позицією,
викладеною у постанові Пленуму Вищого
господарського суду України № 14 від
17.12.2013 р. «Про деякі питання практики
застосування законодавства про

відповідальність за порушення
грошових зобов'язань». 15,57 грн.
пені відповідачем було сплачено до
зверненням з позовом до суду (платіжні
доручення №№ 229, 230, 231, 232 від 16.12.2013 р.), у
зв'язку з чим підстави для стягнення
даної суми відсутні. Іншу частину пені
в розмірі 9,01 грн. відповідачем було
сплачено під час розгляду справи в суді
(платіжні доручення №№ 1566, 1577, 1578 від
20.12.2013 р.).

Частиною другою статті 625 ЦК України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три процента річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Позивач просив суд стягнути 11,00 грн. 3%
річних, які відповідачем були сплачені
під час розгляду справи в суді
(платіжне доручення № 1566 від 20.12.2013 р.).

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Суд дійшов висновку про
необхідність відмови в позові в
частині стягнення 1 919,57 грн. основного
боргу та 15,57 грн. пені. В іншій частині
позову провадження у справі підлягає
припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК
України.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий
збір покладається на сторони
пропорційно задоволенню позовних
вимог. Зокрема, з відповідача підлягає
стягненню 207,44 грн. витрат по оплаті
судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 4, 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Припинити провадження у справі в
частині стягнення з Київського
міського палацу ветеранів 245,29 грн.
основного боргу, 9,01 грн. пені, 11,00 грн. 3%
річних.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Київського міського палацу
ветеранів (01014, м. Київ, вул. Бастіонна, 11,
код 23731686) з будь-якого рахунку,
виявленого державним виконавцем під
час виконання рішення, на користь
публічного акціонерного товариства
«Укртелеком» в особі Київської міської
філії (01033, м. Київ, вул. Горького, 40, код
01189910) 207 (двісті сім) грн. 44 коп. витрат
по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 17.03.2014 р.

Суддя
О.Г. Удалова