ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.03.14р. Справа № 904/408/14

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "ДПЗКУ-МТС", м. Київ

до товариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-комерційна фірма "ДЕКОРТ",
м.Марганець, Дніпропетровської області

про стягнення 49 271 грн. 56 коп.

Суддя Кармазіна Л.П.

Представники:

від позивача - Плоский В.П., представник,
дов. № 130Д-181/2013 від 27.12.2013 року

від відповідача - представник не
з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ДПЗКУ-МТС"
звернулось до господарського суду до
товариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-комерційна фірма "ДЕКОРТ"
про стягнення 49 271 грн. 56 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
покладених на нього зобов'язань за
договором про надання послуг
№КО-ДП-32/2013 від 08.08.2013 року, щодо
своєчасної та повної оплати за
виконані позивачем роботи по збиранню
врожаю сільгоспкультур.

Ухвалою господарського суду від 23.01.2014
року розгляд справи призначено на
06.02.2014р.

06.02.2014 року представник позивача в
судовому засіданні надав клопотання
про долучення до матеріалів справи
витребуваних судом документів.

Представник відповідача в призначене
судове засідання не з'явився, про час та
місце проведення судового засідання
повідомлений належними чином,
відомості що до отримання відповідачем
ухвали суду в матеріалах справи
відсутні.

Ухвалою господарського суду від 06.02.2014
року, розгляд справи відкладено на
27.02.2014 р., у зв'язку з неявкою
представника відповідача в судове
засідання.

Розпорядженням голови господарського
суду Дніпропетровської області №196 від
27.02.2014 року, у зв'язку з перебуванням
судді Кармазіної Л.П. з 06.02.14р. на
лікарняному, з метою дотримання
процесуальних строків, керуючись
рішенням зборів суддів господарського
суду Дніпропетровської області від
20.12.13р. (протокол від 20.12.13р.) та наказом
голови господарського суду
Дніпропетровської області № 23-О від
24.12.13р. справу №904/408/14 передано на
розгляд судді Красоті О.І.

Ухвалою суду від 27.02.2014р. справа №904/408/14
прийнята до свого провадження суддею
Красота О.І., а розгляд справи
призначено на 13.03.2014р.

У зв'язку з поверненням судді
Кармазіної Л.П. з лікарняного, на
підставі доповідної записки судді
Красоти О.І. від 03.03.14р. справу №904/408/14
передано на розгляд судді Кармазіній
Л.П.

Ухвалою суду від 03.03.2014р. справа №904/408/14
прийнята до свого провадження суддею
Кармазіною Л.П., а розгляд справи
призначено на 13.03.2014р.

З матеріалів справи вбачається, що до
судового засідання позивач подав до
суду клопотання, яким просив долучити
до матеріалів справи копію витягу з
виписки по банківському рахунку
позивача, у якості доказу часткового
виконання відповідачем своїх грошових
зобов'язань до порушення провадження у
справі.

Представник відповідача в призначене
судове засідання не з'явився, про час та
місце проведення судового засідання
повідомлений належним чином, про що
свідчать наявні в матеріалах справи
поштові повідомлення про вручення
поштового відправлення (а.с.28,30), відзив
на позов до справи не надав, про причини
неявки в судове засідання не повідомив.

Згідно з п. 3.9.1. Постанови Вищого
господарського суду України від 26.12.11р.
№ 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК.

Суд вважає, що відповідач не
скористався своїм правом на участь у
судовому засіданні та вважає можливим
розглянути справу за відсутності
представника відповідача, оскільки
останній повідомлений про час та місце
судового засідання належним чином
(поштові повідомлення а.с.28,30), а
матеріали справи містять достатньо
документів необхідних для вирішення
спору по суті та прийняття
обґрунтованого рішення.

Відзиву на позов до суду не надано, тому
справа розглядається за наявними в ній
матеріалами відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

13.03.2014р. в порядку ст. 85 ГПК України, у
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між товариством з обмеженою
відповідальністю "ДПЗКУ-МТС"
(виконавець-позивач) та товариством з
обмеженою відповідальністю
"Виробничо-комерційна фірма "ДЕКОРТ"
(замовник-відповідач) укладено договір
про надання послуг №КО-ДП-32/2013 від
08.08.2013 року, відповідно до умов якого
виконавець зобов'язується, в порядку та
на умовах договору, на території
сільськогосподарських угідь замовника
надати останньому послуги по збиранню
врожаю сільськогосподарських культур
на пальному замовника, а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
надані послуги. (а.с.9-10)

Відповідно до п. 1.3. договору, загальний
обсяг послуг по збиранню врожаю
складає 584 га.

Сторони домовились, що плановий строк
(місяць) закінчення послуг по збиранню
врожаю становить листопад 2013р. (п.1.4.
договору)

Відповідно до п.1.2. договору, сторони
домовилися, що виконавець надаватиме
послуги по збиранню врожаю
сільськогосподарських культур на
наведених нижче умовах та в наступних
обсягах: соняшник площею угідь
замовника 246 га, вартістю послуг за 1
зібраний гектар 170,00 грн. на загальну
суму 41820,00 грн., сорго площею угідь
замовника 338 га, вартістю послуг за 1
зібраний гектар 280,00 грн., на загальну
суму 94640,00 грн.

Пунктом 3.1. договору, вартість послуг по
збиранню врожаю за 1 зібраний гектар
зазначається в п. 1.2. договору. Вартість
послуг за 1 зібраний гектар та/або обсяг
надання послуг можуть бути змінені за
домовленістю сторін, про що вони
укладають відповідну додаткову угоду.
Укладення такої додаткової угоди є
правом, а не обов'язком сторін.

Пунктом 3.3. договору сторони погодили,
що загальна вартість наданих послуг
(сума до сплати замовником)
обчислюється виходячи з актів
передачі-приймання наданих послуг, що
підписані сторонами.

Оплата наданих послуг здійснюється
шляхом перерахування грошових коштів
на поточний рахунок виконавця на
підставі актів передачі-приймання
наданих послуг в строк не пізніше ніж
через 5 робочих днів з дати підписання
відповідного акту. (п.3.4. договору)

Сторони домовилися, що їхні повноважні
представники здійснюватимуть щоденний
облік обсягу наданих послуг шляхом
підписання актів звірки зібраної
продукції, на підставі яких
представники сторін підписують акт
передачі-приймання наданих послуг за
кожних зібраних 200 та врожаю або при
закінченні обсягів наданих послуг
протягом 3-х календарних днів з моменту
настання відповідної події. (п.3.5.
договору)

Позивач належним чином виконав
передбачені договором роботи, а саме
збирання сільгоспкультур (сорго) у
обсязі 338 га на загальну суму 94640 грн.00
коп., про що сторонами складено акт
здачі-приймання робіт (надання послуг)
№7782 від 21.10.2013 року, відповідно до якого
замовник претензій за обсягом,
кількістю і терміном надання послуг
(робіт) не має, даний акт підписаний
представниками сторін та скріплений
печатками підприємств позивача та
відповідача. (а.с.11)

В порушення своїх зобов'язань за
договором, відповідач за виконані
позивачем роботи розрахувався
частково у сумі 50000 грн. 00 коп., у зв'язку
чим у останнього утворилась
заборгованість у розмірі 44640 грн. 00 коп.,
що і стало підставою для звернення
позивача до господарського суду.

На підставі п. 5.2. договору, яким
передбачено, що за прострочення оплати
наданих послуг замовник сплачує
виконавцю пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
заборгованості, за кожен день
прострочення оплати, а у випадку
непогашення заборгованості протягом
більш як 30 календарних днів з моменту
виникнення такої заборгованості,
замовник зобов'язаний додатково, крім
пені, сплатити на користь виконавця
штраф в розмірі 7% від суми
заборгованості, позивач нарахував
відповідачу пеню у розмірі 1 224 грн. 24
коп. та штраф у розмірі 3 124 грн. 80 коп.

На підставі ст. 625 ЦК України, за
неналежне виконання грошових
зобов'язань, позивач нарахував
відповідачу 3% річних у розмірі 282 грн. 52
коп.

Дослідивши матеріали справи та подані
докази, заслухавши представника
позивача, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
у повному обсязі, з наступних підстав:

Сторони є суб'єктами господарювання,
тому відповідно до положень ст.ст. 4,
173-175 і 193 ГК України до прав і обов'язків
сторін, що виникли на підставі
зазначеного договору і є
господарськими зобов'язаннями, мають
застосовуватися відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей передбачених
Господарським кодексом України.

Судом встановлено, що позивач свої
зобов'язання згідно умов договору про
надання послуг №КО-ДП-32/2013 від 08.08.2013
року, виконав належним чином, що
підтверджується актом здачі-приймання
робіт (надання послуг) №7782 від 21.10.2013
року, який підписаний уповноваженими
представниками сторін та скріплений
печатками підприємств позивача та
відповідача. (а.с.11)

Доказів повної оплати виконаних
позивачем робіт, матеріали справи не
містять.

Зобов'язання відповідача щодо оплати
за виконані роботи передбачено умовами
договору та нормами законодавства.

Відповідачем повну оплату виконаних
позивачем робіт не здійснено, тобто
порушено умови договору, який
підписаний між сторонами.

Відповідно до положень ст. 901 ЦК України
за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526 ЦК
України та ст. 193 ГК України цивільні та
господарські зобов'язання мають бути
виконані належним чином і у
встановлений договором строк, а
одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається, крім
випадків, передбачених законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк. (ст. 530 ЦК України
)

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку, що відповідач неналежним
чином виконав свої зобов'язання за
вищевказаним договором, спір між
сторонами виник з його вини, будь-яких
заперечень та доказів в спростування
заявлених позовних вимог відповідачем
до справи не надано, тому позовні
вимоги позивача про стягнення з
відповідач основного боргу за
договором про надання послуг
№КО-ДП-32/2013 від 08.08.2013 року,
обґрунтовані належними доказами,
підтверджується матеріалами справи та
підлягають задоволенню у повному
обсязі на суму 44640 грн. 00 коп.

Щодо позовних вимог позивача про
стягнення з відповідача пені у розмірі
1224 грн. 24 коп. та штрафу у розмірі 7% на
суму 3 124 грн. 80 коп., суд зазначає
наступне:

Відповідно до частини першої статті 216
Господарського кодексу України
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу
України передбачено, що виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч. 1 ст.548 Цивільного кодексу
України виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

Під неустойкою (штрафом, пенею),
відповідно до статті 549 цього Кодексу,
розуміється грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно до положень ч. 2 ст.551 Цивільного
кодексу України, якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Законом України "Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" (надалі-Закон) встановлено,
що його норми регулюють договірні
правовідносини між платниками та
одержувачами грошових коштів щодо
відповідальності за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань.

Відповідно до ст. 1 Закону платники
грошових коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня (ст. 3 Закону).

На підставі п. 5.2. договору, яким
передбачено, що за прострочення оплати
наданих послуг замовник сплачує
виконавцю пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
заборгованості, за кожен день
прострочення оплати, а у випадку
непогашення заборгованості протягом
більш як 30 календарних днів з моменту
виникнення такої заборгованості,
замовник зобов'язаний додатково, крім
пені, сплатити на користь виконавця
штраф в розмірі 7% від суми
заборгованості.

З огляду на зазначені обставини справи
та приписи законодавства, суд
перевіривши наданий позивачем
розрахунок пені (а.с.3) за період
прострочення з 29.10.2013 року по 13.01.2014р.
доходить до висновку, що позовні вимоги
позивача про стягнення з відповідача
пені у розмірі 1221,24 грн. та штрафу у
розмірі 3124 грн. 80 коп. підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Щодо позовних вимог позивача про
стягнення з відповідача 3% річних у
розмірі 282 грн. 52 коп., суд зазначає
наступне:

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошових
зобов'язань на вимогу кредитора,
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3 відсотка річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Передбачене законом право кредитора
вимагати сплати боргу з урахуванням
індексу інфляції та процентів річних є
способами захисту його майнового права
та інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові.

Виходячи з того, що факт надання
позивачем послуг відповідачу є
доведеним матеріалами справи, а оплата
вказаних послуг відповідачем у повному
обсязі та в установлений строк
проведена не була, перевіривши наданий
позивачем розрахунок 3% річних за
неналежне виконання відповідачем
своїх зобов'язань, вважає, що позовні
вимоги позивача про стягнення з
відповідача суми 3% річних у розмірі 282
грн. 52 коп., підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Згідно зі ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на відповідача у
повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-комерційна фірма "ДЕКОРТ"
(53400, Дніпропетровська область, м.
марганець, вул. Крупської, 30 кв. 3, ) на користь товариства з
обмеженою відповідальністю "ДПЗКУ-МТС"
(01024, м. Київ, вул. Лютеранська, б. 15 літ. А,
н/п 17, р/р1816 у ПАТ "Банк-Восток", МФО
307123, ) основний борг у
розмірі 44640 грн. 00 коп., пеню у розмірі 1224
грн.. 24 коп., штраф у розмірі 3124 грн. 80
коп., 3% річних у розмірі 282 грн.52 коп. та
суму сплаченого судового збору у
розмірі 1827 грн.00коп.

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскаржене протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Суддя Л.П. Кармазіна

Повне рішення складено 14.03.2014р.