м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/648/14 27.02.14

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді
Привалова
А.І.

при секретарі

Сай А.С.

розглянувши справу № 910/648/14

за позовом публічного
акціонерного товариства «Волноваський
комбінат хлібопродуктів»;

до товариства з обмеженою
відповідальністю «Панаріум Агро»;

про стягнення 61958,82 грн.

Представники сторін:

від позивача: Пікуля Д.С.,
довіреність б/н від 27.01.2014р.;

від відповідача: не з'явилися.

обставини справи:

До Господарського суду міста Києва
звернулось публічне акціонерне
товариство «Волноваський комбінат
хлібопродуктів» (надалі - позивач) з
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю «Панаріум Агро»
(надалі - відповідач) про стягнення 61
958,82 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
позивачем було здійснено передоплату
товару - макухи соєвої - на суму 511 685,00
грн., разом з тим, відповідач згідно
усних домовленостей між сторонами
поставив товар на суму 449 726,18 грн., у
зв'язку з чим позивач переплатив за
отриманий товар загалом на суму 61958,82
грн., які останній просить стягнути з
відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.01.2014р. порушено провадження
у справі № 910/648/14 та призначено її
розгляд на 06.02.2014р.

Ухвалою суду від 06.02.2014р. розгляд справи
було відкладено на 27.02.2014р., у зв'язку з
задоволенням клопотання відповідача
про відкладення розгляду справи.

Присутнім у судовому засіданні 27.02.2014р.
представником позивача підтримано
заявлені позовні вимоги в повному
обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, про дату та час
розгляду справи повідомлений належним
чином, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Незважаючи на те, що представник
відповідача в судове засідання не
з'явився і не скористався правами,
передбаченими Господарським
процесуальним кодексом України, за
висновками суду, у матеріалах справи
достатньо документів, які мають
значення для правильного вирішення
спору, внаслідок чого згідно зі ст.75
Господарського процесуального кодексу
України, справа може бути розглянута за
наявними у ній документами, а неявка
вказаного учасника судового спору не
перешкоджає вирішенню справи по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82
Господарського процесуального кодексу
України, рішення прийнято
господарським судом за результатами
оцінки доказів, поданих позивачем, у
нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, в
засіданні суду була оголошена вступна
та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, що мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі усної домовленості між
сторонами та на виконання таких усних
домовленостей позивач оплатив
виставлений відповідачем рахунок № 6
від 26.10.2011р. загалом у сумі 511 685,00 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями № 2380 від 27.10.2011р., № 2388 від
28.10.2011р., № 2415 від 03.11.2011р. та № 2428 від
04.11.2011р., копія яких залучені до
матеріалів справи та оригінали було
оглянуто в судовому засіданні.

Однак відповідач передав позивачу
передплачений товар лише на загальну
суму 449 726,18 грн., що підтверджується
відповідними видатковими накладними,
які підписані уповноваженими
представниками позивача та
відповідача і скріплені печатками
сторін. Належним чином засвідчені
копії яких містяться в матеріалах
справи.

Оскільки передплачений товар
відповідач поставив лише на суму 449 726,18,
позивач 14.11.2013р. звертався до
відповідача з вимогою вих. № 256 від
11.11.2013р., в якій просив повернути
сплачену позивачем суму коштів у
розмірі 61958,82 грн., яка отримана
відповідачем 20.11.2013р., про що свідчить
поштове повідомлення.

Проте, відповідач у відповідь на
вказану претензію не здійснив
повернення передплачених позивачем
грошових коштів у сумі 61958.82 грн.

На підставі викладеного, позивач
просить стягнути з відповідача грошові
кошти у розмірі 61958,82 грн.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського
кодексу України, майнові зобов'язання,
які виникають між учасниками
господарських відносин, регулюються
Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу
України, правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного
кодексу України визначено, що
підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Приписами статті 205 Цивільного кодексу
України передбачено, що правочин може
вчинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом (ч. 1).

Правочин, для якого законом не
встановлена обов'язкова письмова
форма, вважається вчиненим, якщо
поведінка сторін засвідчує їхню волю
до настання відповідних правових
наслідків (ч .2).

Відповідно до статті 174 Господарського
кодексу України, однією з підстав
виникнення господарських зобов'язань є
господарський договір та інші угоди,
передбачені законом, а також угоди, не
передбачені законом, але такі, які йому
не суперечать.

Стаття 181 Господарського кодексу
України визначає загальний порядок
укладання господарських договорів,
зокрема, у частині 1 цієї статті
йдеться, що господарський договір за
загальним правилом викладається у
формі єдиного документа, підписаного
сторонами та скріпленого печатками;
допускається укладення господарських
договорів у спрощений спосіб, тобто
шляхом обміну листами, факсограмами,
телеграмами, телефонограмами тощо, а
також шляхом підтвердження до
виконання замовлення, якщо законом не
встановлено спеціальні вимоги до форми
та порядку укладення даного виду
договорів.

Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 639 Цивільного
кодексу України, договір може бути
укладений у будь-якій формі, якщо
вимоги щодо форми договору не
встановлені законом.

З викладеного вище вбачається, що між
позивачем та відповідачем було
укладено договір поставки у спрощений
спосіб. Відповідно до цього договору,
позивач зобов'язався здійснити
передплату товару, а відповідач, у свою
чергу, поставити такий товар.

Отже, за своєю правовою природою
правочин, який відбувся між позивачем
та відповідачем, є договором поставки.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу
України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Частиною другою статті 693 Цивільного
кодексу України встановлено, якщо
продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкт
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов і вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Приписами статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

На час розгляду спору у господарському
суді відповідачем не заперечено факт
не поставки товару на суму 61 958,82 грн.,
передплаченого позивачем за
представленими платіжними
дорученнями, та не надано доказів
поставки передплаченого товару,
відтак, позовна вимога про стягнення з
відповідача грошових коштів у сумі 61
958,82 грн. є обґрунтованою, документально
підтвердженою, а відтак підлягає
задоволенню.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК
України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Панаріум Агро» (04071,
м. Київ. вул. Межигірська, 19, ) на користь публічного
акціонерного товариства «Волноваський
комбінат хлібопродуктів» (85700. Донецька
обл.. Волноваський район, м. Волноваха,
вул. 100 років Червоного Хреста, 2, ) грошові кошти в сумі 61 958
грн. 82 коп. та 1827 грн. 00 коп. - витрат по
сплаті судового збору. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його прийняття, оформленого відповідно
до вимог ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 04.03.2014р.

Суддя
А.І.
Привалов