ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2014 р. Справа № 926/125/14

За позовом Сущика Ігора Петровича, с.
Наддністрянське
Мурованокуриловецького району
Вінницької області

до товариства з обмеженою
відповідальністю «Телерадіокомпанія
«Реал ТБ», м. Новодністровськ

про визнання недійсним статуту
товариства в новій редакції

Суддя О.В. Гончарук

Представники:

від позивача - Польовий В.М.,
довіреність від 25.07.2013 ;

від відповідача - Круглянко В.П. -
директор.

СУТЬ СПОРУ: позивач звернувся до
відповідача з позовом в якому просить
визнати недійсним статут товариства з
обмеженою відповідальністю
«Телерадіокомпанія «Реал ТБ» в новій
редакції, затвердженій зборами
учасників товариства з обмеженою
відповідальністю «Телерадіокомпанія
«Реал ТБ» 17 лютого 2006 року.

Позивач у своєму позові зазначає, що
10.12.2003 ним, в числі інших п'яти громадян
України, створено товариство з
обмеженою відповідальністю
«Телерадіокомпанія «Реал ТБ», де його
частка як учасника товариства
становить 5% у статутному фонді цього
товариства.

Разом з тим, як зазначає позивач у своїй
позовній заяві, 11.12.2013, з витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
(серія АВ №181462), сформованого також
11.12.2013 у відповідності до статті 20
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» та отриманого
представником позивача на його запит
за №17753835 до Реєстраційної служби
Новодністровського міського
управління юстиції Чернівецької
області, позивач дізнався про те, що
його немає в складі учасників
відповідача.

Враховуючи те, що позивач не укладав
ніяких цивільно-правових угод щодо
відчуження належної йому частки у
статутному фонді відповідача іншій
особі, не подавав відповідачеві
належним чином оформлених заяв про
вихід зі складу учасників відповідача,
його не було виключено у встановленому
чинним законодавством порядку зі
складу учасників відповідача, він
вважає, що зміни до статуту відповідача
(шляхом викладення статуту в новій
редакції), які передбачали виключення
позивача зі складу учасників
відповідача, внесені неправомірно та
підлягають визнанню недійсними.

Ухвалою господарського суду
Чернівецької області від 28.01.2014
порушено провадження у справі з
призначенням її до розгляду на 11.02.2014.

11 лютого 2014 року від відповідача (вх. №
674) надійшов відзив на позовну заяву, в
якому він просить суд відмовити у
задоволенні позовних вимог з тих
підстав, що вихід позивача зі складу
учасників Товариства відбувся на
підставі поданої ним нотаріально
посвідченої заяви та з прийняттям у
зв'язку з цим рішення загальних зборів,
оформленого протоколом №6 від 17.02.2006.

Ухвалю від 11.02.2014 відкладено розгляд
справи на 04.03.2014 та зобов'язано позивача
надати суду докази реалізації ним прав
та виконання будь-яких статутних
обов'язків у період з 17.06.2006 по час
звернення до суду з цим позовом;
Установчий договір товариства з
обмеженою відповідальністю
«Телерадіокомпанія «Реал ТБ»; письмові
пояснення з зазначенням мети та
наслідків написання заяви про вихід зі
складу засновників товариства з
обмеженою відповідальністю ТРК «РЕАЛ
ТБ» від 16.02.2006. Відповідача, в свою
чергу, суд зобов'язав надати суду
письмові пояснення та підтверджуючі
докази настання для позивача та
відповідача передбачених чинним на
17.06.2006 корпоративним законодавством
України наслідків виходу Сущика Ігора
Петровича зі складу засновників
товариства з обмеженою
відповідальністю «Телерадіокомпанія
«Реал ТБ».

28 лютого 2014 року через канцелярію
господарського суду від відповідача
надійшли доповнення до позову (вх. 1058) в
яких відповідач просить суд відмовити
у задоволенні позову у зв'язку з
закінчення строку позовної давності.

На день вирішення спору, 04.03.2014,
представник позивача наполягає на
задоволенні позову з підстав,
зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову
заперечує, посилаючись на обставини,
зазначені у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення її по суті,
суд в с т а н о в и в.

У відповідності до статуту позивача,
зареєстрованого 19.12.2003
Новодністровською міською радою, зі
змінами, в тому числі проведеними
державним реєстратором 03.08.2011 (надалі -
Статут) товариство з обмеженою
відповідальністю «Телерадіокомпанія
«Реал ТБ» (надалі - Товариство)
створюється на засадах угоди між
фізичними угодами як товариство з
обмеженою відповідальністю (скорочена
назва - ТОВ «ТРК «Реал ТБ»).

Згідно з п.п. 4.1. Статуту, учасниками
товариства є фізичні особи України, що
зазначені в Установчому договорі про
створення і діяльність Товариства від
03.12.2003 (який є невід'ємною частиною
Статуту) та повністю протягом року з
дня державної реєстрації Товариства
внесли свій зазначений в Установчому
договорі вклад.

Так, у відповідності до Установчого
договору від 10.12.2003, учасниками
Товариства, на момент його створення,
були Кучурка Валентина Михайлівна,
Болдашев Максим Анатолійович,
Круглянко Андрій Вікторович, Сущик
Сергій Петрович, Цопа Владислав
Іванович та позивач у даній справі -
Сущик Ігор Петрович.

16 лютого 2006 року Сущиком Ігорем
Петровичем подано відповідачу
нотаріально посвідчену заяву про вихід
із складу Товариства.

Рішенням загальних зборів засновників
Товариства», оформленого протоколом №6
від 17.02.2006, заяву Сущика Ігора
Петровича, який має 5% Статуту, що
становить 3000 грн. - задоволено, а його
частку передано іншому засновнику
цього Товариства.

Підстав вважати, що заява позивача про
вихід з Товариства була адресована
іншій неіснуючій юридичній особі, не
немає, оскільки позивач був присутній
при розгляді цієї заяви та своїх
заперечень щодо її розгляду не
висловлював.

Вищезазначене рішення загальних
зборів засновників Товариства,
оформлене протоколом №6 від 17.02.2006, в
судовому порядку не оскаржувалось.

Відповідно до частин першої, другої та
п'ятої статті 98 Цивільного кодексу
України, загальні збори учасників
товариства мають право приймати
рішення з усіх питань діяльності
товариства, у тому числі і з тих, що
передані загальними зборами до
компетенції виконавчого органу.
Рішення загальних зборів приймаються
простою більшістю від числа присутніх
учасників, якщо інше не встановлено
установчими документами або законом.
Рішення загальних зборів може бути
оскаржене учасником товариства до
суду.

Статтею 145 Цивільного кодексу України
передбачено, що вищим органом
товариства з обмеженою
відповідальністю є загальні збори його
учасників, до виключної компетенції
яких належить, в тому числі, виключення
учасника із товариства.

З правового аналізу вищезазначених
правових норм, випливає, що рішення
загальних зборів та інших органів
управління господарського товариства,
які є за своєю правовою природою
актами, є дійсними, якщо у судовому
порядку не буде встановлено інше, тобто
існує презумпція легітимності рішень
відповідних органів управління
(зазначеної позиції дотримується
Верховний Суд України (лист від 01.08.2007
року «Практика розгляду судами
корпоративних спорів» та Вищий
господарський суд України
(рекомендації від 28.12.2007 року №04-5/14 «Про
практику застосування законодавства у
розгляді справ, що виникають з
корпоративних відносин»).

В свою чергу позивачем рішення
загальних зборів Товариства, оформлене
протоколом №6 від 17.02.2006, у судовому
порядку не оскаржувалось, а значить
воно є чинним, і господарський суд, при
розгляді даної справи, бере до уваги
сформульовані в цьому рішенні
висновки.

Статтею 7 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців» від 15.05.2003 року,
№755-IV встановлено, що зміни, які сталися
в установчих документах товариства і
які вносяться до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців, підлягають
державній реєстрації за тими ж
правилами, що встановлені для
державної реєстрації товариства.

Товариство зобов'язане у п'ятиденний
строк повідомити орган, що провів
реєстрацію, про зміни, які сталися в
установчих документах, для внесення
необхідних змін до державного реєстру.
Відповідно до статті 52 цього ж Закону
зміни до статуту, пов'язані із зміною
розміру статутного капіталу та/або із
зміною складу учасників, підлягають
державній реєстрації в установленому
законом порядку.

Витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців серії АВ №181462 від
11.12.2013 підтверджується факт здійснення
державної реєстрації змін до Статуту
відповідача, пов'язаних із зміною
складу учасників Товариства.

Отже, внесення змін до Статуту
відповідача мало місце у встановлені
законодавством порядок та спосіб.

Крім того, навіть за умови існування
будь-яких порушень на які позивач
посилається у своїй позовній заяві,
такі порушення не впливають на
легітимність рішення зборів
Товариства, оскільки, як вже
зазначалось, згідно з вимогами статей
98, 145 Цивільного кодексу України таке
рішення набирає чинності з моменту
його прийняття вищим органом
товариства з обмеженою
відповідальністю - зборами його
учасників, які мають право приймати
рішення з усіх питань діяльності
товариства.

За таких обставин, суд не погоджується
з твердженнями позивача про те, що у
зв'язку з неукладенням з боку позивача
цивільно-правових угод щодо відчуження
належної йому частки у статутному
фонді відповідача іншій особі,
неподанням відповідачеві належним
чином оформлених заяв про вихід зі
складу учасників відповідача,
невиключенням його у встановленому
чинним законодавством порядку зі
складу учасників відповідача, зміни до
Статуту відповідача, пов'язані з
виключенням позивача зі складу
учасників Товариства, внесені
неправомірно та підлягають визнанню
недійсними.

Разом з тим, позивач у прохальній
частині позовної заяви просить
(дослівно): «визнати недійсним статут
товариства з обмеженою
відповідальністю «Телерадіокомпанія
«Реал ТБ» в новій редакції,
затвердженій зборами учасників
товариства з обмеженою
відповідальністю «Телерадіокомпанія
«Реал ТБ» 17 лютого 2006 року».

Наслідком задоволення зазначеної
позовної вимоги фактично є визнання
недійсним установчого документу
відповідача, яким є його Статут з усіма
існуючими змінами, та ліквідації
відповідача як юридичної особи.

У п.п. 4.1. рекомендацій Вищого
господарського суду України «Про
практику застосування законодавства у
розгляді справ, що виникають з
корпоративних відносин» від 28.12.2007
№04-5/14, зазначено, що вирішуючи спори
про визнання недійсними установчих
документів господарських товариств,
господарські суди повинні виходити з
того, що затвердження установчого
документа є необхідною дією у процесі
створення господарського товариства.
Тому для визначення підстав визнання
установчих документів недійсними
господарським судам слід керуватись
пунктом 2 частини першої статті 110
Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 110 Цивільного кодексу України
юридична особа ліквідується за
рішенням суду про ліквідацію юридичної
особи через допущені при її створенні
порушення, які неможливо усунути, чи в
інших випадках, встановлених законом.

З урахуванням положень цієї норми,
підставами прийняття рішення про
визнання недійсними установчих
документів господарського товариства
є порушення закону, які не можуть бути
усунуті.

Водночас, в процесі розгляду справи
судом не встановлено ані факту
наявності підстав для застосування при
вирішенні спору пункту 2 частини першої
статті 110 Цивільного кодексу України,
ані обставин які б свідчили про
незаконність внесення змін до Статуту
відповідача.

За таких обставин, у задоволенні позову
слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 33, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, с у д ,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення підписано 07.03.2014.

Суддя
О.В. Гончарук