м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 1/30 28.02.14
За позовом Акціонерної
енергетичної компанії «Київенерго»
Житлово-будівельного кооперативу
«Вагоноремонтник - 2»
Про стягнення 267 233,94
Суддя Мельник В.І.
від позивача: Левченко В.І.,
довіреність № 91/2013/08/16-2 від 16.08.2013
від відповідача: Турченко А.І.,
витяг з ЄДР (директор)
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Акціонерна енергетична компанія
«Київенерго» (далі - позивач)
звернулась до Господарського суду
міста Києва з позовом до
Житлово-будівельного кооперативу
«Вагоноремонтник - 2» (далі - відповідач)
про стягнення з останнього 267 233,94 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем не виконуються умови
договору № 1220006 від 01.12.1998р.
Ухвалою суду від 28.12.2009р. порушено
провадження у справі № 1/30 та
призначено розгляд на 29.01.2010р.
29.01.2010р. представник позивача надав
документи на виконання вимог ухвали
про порушення провадження у справі та
пояснення по суті спору.
Представник відповідача в судовому
засіданні заявив клопотання про
відкладення розгляду справи, оскільки
не встиг ознайомитись з матеріалами
справи.
Суд вирішив зупинити провадження у
справі згідно ухвали суду від 29.01.2010р.,
оскільки встановлено, що позивачем
виставлялась вартість послуг згідно
тарифів, легітимність яких оскаржена у
Шевченківському районному суді міста
Києва та Окружному адміністративному
суді міста Києва.
Відповідно до частини першої статті 79
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд зупиняє
провадження у справі в разі
неможливості розгляду даної справи до
вирішення пов'язаної з нею іншої
справи, що розглядається іншим судом.
Предметом спору у даній справі є
стягнення заборгованості з
Комунального підприємства за
Договором на постачання питної води та
приймання стічних вод через приєднані
мережібі - 2"удівельного кооперативу "му
засіданні заявлено клопотання про
фіксування судового процесу та про
зупинення провадженнят.
Оскільки розгляд справи № 1/30 був
неможливий до вирішення пов'язаної з
нею справи № 8/588, які стосуються
спірних тарифів, суд зупинив
провадження у справі № 1/30 до розгляду
справи № 8/588 Окружним адміністративним
судом міста Києва згідно ухвали суду
Листом № 06-37.1/114/14 від 13.01.2014р. суд
просив повідомити сторін про
результати розгляду пов`язаної справи.
22.01.2014р. відповідач направив до
суду лист, в якому повідомляв суд про
можливість поновлення провадження у
справі № 1/30.
Згідно ст. 79 ГПК України, господарський
суд поновлює провадження у справі
після усунення обставин, що зумовили
Ухвалою суду від 23.01.2014р. суд поновив
провадження у справі та призначив до
розгляду на 28.02.2014р.
27.02.2014р. позивач подав через канцелярію
суду заяву про заміну сторони позивача,
внаслідок зміни його
організаційно-правової форми.
28.02.2014р. відповідач подав через
канцелярію суду пояснення по справі.
28.02.2014р. представник позивача у
судовому засіданні надав пояснення по
справі, повідомив суд про сплату
основного боргу відповідачем у повному
Представник відповідача погодився зі
сплатою основного боргу, заперечив
проти стягнення штрафних санкцій,
подав письмове пояснення про зменшення
Представник позивача заперечив проти
зменшення штрафних санкцій, просив
задовольнити позовні вимоги в цій
частині у повному обсязі.
Згідно ст.87 Господарського
процесуального кодексу України повне
рішення та ухвали надсилаються
сторонам, прокурору, третім особам, які
брали участь в судовому процесі, але не
були присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та
матеріали, заслухавши пояснення
представників позивача та відповідача,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем та відповідачем було
укладено договір на постачання
теплової енергії у гарячій воді від
01.12.1998р. № 1220006.

У відповідності до п.1.1 договору
позивач зобов'язався виробити та
поставити теплову енергію відповідачу
для потреб опалення та гарячого
водопостачання, а відповідач
зобов'язується отримати її та оплатити
відповідно до умов, визначених у
договорі.

Згідно з п.2.2.1 та 2.3.1 договору і
відповідно до законодавства України
позивач постачає теплову енергію у
гарячій воді відповідачу для потреб:
опалення та вентиляції - в період
опалювального сезону, гарячого
водопостачання протягом року, в
кількості та в обсягах згідно з
Додатком №1 до договору, яку відповідач
зобов'язаний оплачувати щомісяця
своєчасно та в повному обсязі.

Нарахування відповідачу за теплову
енергію здійснюється відповідно до
звертання-доручення про укладення
договору розрахунковим способом за
тарифами, встановленими і
затвердженими розпорядженням КМДА.

На підставі п.2 додатку 4 до договору,
відповідач зобов`язаний щомісячно з 12
по 15 число самостійно отримувати у
районному відділі теплозбуту
табуляграму фактичного споживання
теплової енергії за попередній період
та акт звірки на початок
розрахункового періоду (один примірник
оформленого акту звірки повертає у
РВТ).

Відповідно до п.3 додатку 4 до договору,
відповідач здійснює оплату вартості
використаної теплової енергії не
пізніше 25 числа поточного місяця.

Однак свої зобов'язання за зазначеним
договором відповідач не виконав
належним чином, внаслідок чого за
період з 01.12.2006 по 01.12.2009 виникла
заборгованість за використану теплову
енергію, яка на 01.12.2009 становить 183 035,65
грн.

Пунктом 3.5 додатка 4 до договору за
несвоєчасне виконання його умов
передбачено пеню, яка нараховується на
суму боргу на початок місяця, у розмірі
0,5 % з акожен день прострочення до
моменту його повного погашення.

В своїй позовній заяві позивач просив
суд стягнути з відповідача 267 233,94 грн.
боргу, а саме: 183 035,65 грн. - основного
боргу, 10 168,06 грн. - 3% річних, 54 971,71 грн. -
інфляційної складової боргу, 19 058,52 грн.
- пені та судові витрати.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України,
боржник який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три відсотки
річних від простроченої суми.

Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526, 530, 629, 712 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до договору; замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
надані послуги; одностороння відмова
від виконання зобов'язання не
допускається.

Укладений між сторонами договір за
своєю юридичною природою є договором
постачання енергетичними мережами.

Відповідно до п.1 ст.712 ЦК України, за
договором поставки постачальник, який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк товар у власність покупця, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п.2 ст.712 ЦК України до
договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ч. 2 ст.193 ГК України, кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язань, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 173 ГК України, один
суб'єкт господарського зобов'язання
повинен вчинити певну дію на користь
іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

28.02.2014р. у судовому засіданні було
встановлено, що відповідач погасив у
повному обсязі всю основну
заборгованість, що також підтверджено
представником позивача.

Представник відповідача просив суд
зменшити нараховані штрафні санкції,
посилаючись на те, що борг виник не
внаслідок порушення умов договору
відповідачем, а мешканцями будинку,
який обслуговується відповідачем.

Судом роз`яснено, що штрафні санкції
нараховані згідно ст.625 ЦК України,
підлягають безумовному стягненню, а
пеню суд вирішив зменшити до 50 %,
керуючись правом наданим ст. 83 ГПК
України та беручи до уваги той факт, що
основний борг, який станом на день
подачі позову до суду становив 183 035,65
грн. погашено відповідачем у повному
обсязі.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини справи, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Позивач також просив суд стягнути з
відповідача сплачені державне мито
2672,34 грн. та 236,00 грн. витрати по ІТЗ.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми,
які підлягають сплаті за витрати,
пов'язані з розглядом справи, при
задоволенні позову частково,
покладаються на відповідача
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 173, 193 ГК України, ст.ст.
525, 526, 530, 625, 629, 712, 714 ЦК України, ст.ст. 22,
33, 49, 81-1, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Житлово-будівельного
кооперативу «Вагоноремонтник - 2» (02218,
м.Київ, проспект Ватутіна 4-Б, ) на користь Публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
(01001, м.Київ, пл. І.Франка 5, ) 54 971 (п`ятдесят чотири тисячі
дев`от сімдесят одну) грн. 71 коп. -
інфляційної складової боргу, 10 168
(десять тисяч сто шістдесят вісім) грн.
06 коп. - 3% річних, 9529 (дев`ять тисяч
п`ятсот двадцять дев`ять) грн. 26 коп. -
пені, 2565 (три тисячі сто тридцять сім)
грн. 45 коп. - державного мита та 226
(двісті двадцять шість) грн. 56 коп. -
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

В частині стягнення 183 035,65 грн.
основного боргу - провадження
припинити.

В іншій частині заявлених позовних
вимог - відмовити.

Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК
України.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

(Повний текст рішення підписано
04.03.2014р.)

Суддя
В.І.Мельник