донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

12.03.2014 р.
справа №5009/1053/12

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:Колядко Т.М.суддівБойченко
К.І. , Скакуна О.А. за участю
представників сторін: від
позивача:Пастарнак В.С. - директор ,
від відповідача:не з"явився,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргуПублічного
акціонерного товариства
"Електрометалургійний завод
"Дніпроспецсталь" ім.А.М.Кузьміна",
м.Запоріжжя на рішення господарського
суду Запорізької області від10.01.2014
року по справі№5009/1053/12 (Азізбекян Т.А.)
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Дієг-Авіастар",
м.ДніпропетровськдоПублічного
акціонерного товариства
"Електрометалургійний завод
"Дніпроспецсталь" ім.А.М.Кузьміна",
м.Запоріжжяпростягнення
заборгованості у розмірі 10 729 328, 52 грн

У судовому
засіданні 05.03.2014р. оголошена перерва до
12.03.2014р. об 11год.00хв.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Дієг-Авіастар",
м.Дніпропетровськ (далі - ТОВ
«Дієг-Авіастар») звернулось до
господарського суду Запорізької
області з позовною заявою до
Публічного акціонерного товариства
"Електрометалургійний завод
"Дніпроспецсталь" ім. А.М.Кузьміна", м.
Запоріжжя (далі - ПАТ
«Дніпроспецсталь») про стягнення
заборгованості в розмірі 10729328,52грн.,
яка складається з: 10277634,79грн. основного
боргу, 362677,78грн. пені, 70193,77грн. 3% річних
та 18822,18грн. інфляційних витрат, з
посиланням на неналежне виконання
відповідачем своїх зобов'язань за
договором №11110776 від 25.06.2011р.

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 18.04.2012р. позов
ТОВ "Дієг-Авіастар" до ПАТ
"Електрометалургійний завод
"Дніпроспецсталь" ім. А.М.Кузьміна"
задоволено повністю.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 12.06.2012р.
рішення господарського суду
Запорізької області від 18.04.2012р. у
справі № 5009/1053/12 в частині стягнення
пені в розмірі 67668 грн. 53 коп., 3% річних в
розмірі 13097 грн. 07 коп. скасовано.

Постановою від 20.09.2012р. Вищий
господарський суд України постанову
Донецького апеляційного
господарського суду від 12.06.2012р. та
рішення господарського суду
Запорізької області від 18.04.2012р.
скасував. Справу скеровано на новий
розгляд до господарського суду
Запорізької області.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 15.10.2012р. справу
№5009/1053/12 призначено до розгляду.

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 18.02.2013р. в
задоволенні позову ТОВ "Дієг-Авіастар"
до ПАТ "Дніпроспецсталь" відмовлено
повністю.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 28.05.2013р.
резолютивну частину рішення
господарського суду Запорізького
області від 18.02.2013р. у справі №5009/1053/12
залишено без змін.

Постановою від 24.09.2013р. Вищий
господарський суд України постанову
Донецького апеляційного
господарського суду від 28.05.2013р. та
рішення господарського суду
Запорізької області від 18.02.2013р.
скасував. Справу скеровано на новий
розгляд до господарського суду
Запорізької області.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 21.10.2013р. справу
№5009/1053/12 призначено до розгляду.

Господарський суд Запорізької області
(суддя Азізбекян Т.А.) рішенням від
10.01.2014р. задовольнив позовні вимоги ТОВ
«Дієг-Авіастар» та стягнув з ПАТ
"Дніпроспецсталь" пеню в сумі 708071,39грн.,
3% річних в сумі 235742,96грн. та судовий
збір в сумі 18876,29грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
відповідач звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій рішення
господарського суду Запорізької
області від 10.01.2014р. по справі №5009/1053/12
просить скасувати та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог відмовити в повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Зокрема, заявник в апеляційній скарзі
посилається на те, що видаткові
накладні, на які послався місцевий суд
при встановленні факту поставки товару
відповідачу, не відповідають вимогам,
які пред'являються діючим
законодавством до первинних
документів, а саме, не містять
відомостей про посаду, прізвище та
ініціали осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції з
боку Покупця, та про довіреність, за
якою був отриманий товар. З огляду на
вказане, на думку апелянта, неможливо
стверджувати, що саме Відповідач
отримав товар за спірними видатковими
накладними.

Крім того, заявник апеляційної скарги
не погоджується з визначенням строку
оплати отриманого товару, який не
відповідає ч.1 ст.530, ч.1 ст.627, ст.692
Цивільного кодексу України та умовам
п.4.1 Договору.

Представник позивача у судове
засідання 12.03.2014р. з'явився, у судовому
засідання 05.03.2014р. зазначив, що рішення
господарського суду Запорізької
області від 10.01.2014р. вважає законним та
обґрунтованим, тому просить суд
залишити його без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення.

Представник відповідача у судове
засідання 12.03.2014р. не з'явився, у
судовому засіданні 05.03.2014р. підтримав
доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального
права, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
25.06.2011р. між ПАТ "Дніпроспецсталь"
(Покупець) та ТОВ "Дієг-Авіастар"
(Постачальник) укладено договір
поставки №11110776 (далі - Договір), за
умовами якого Постачальник
зобов'язується передати у власність
Покупцеві, а Покупець прийняти та
оплатити феросплави та інші матеріали
(надалі - Товар) на умовах, викладених в
цьому Договорі (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п.4.1 Договору, оплата
кожної партії товару здійснюється в
розмірі 100% її вартості протягом 60 днів
з дати прийняття Товару вхідного
контролю при наявності оригіналу
рахунку.

Пунктами 5.1, 5.2 договору передбачено, що
термін поставки товару вказується у
додатках (специфікаціях). Допускається
дострокова поставка товару з письмової
згоди Покупця. Товар відвантажується
постачальником і приймається Покупцем
відповідно до умов, узгоджених у
додатках (специфікаціях).

Відповідно до п. 5.3 Договору приймання
Товару за кількістю та якістю
проводиться на підставі даних,
зазначених у товаросупроводжувальних
документах і сертифікатах якості
виробника.

Договір набуває чинності з моменту
підписання і скріплення печаткою
Сторонами і діє в частині поставок
Товару до 31.12.2012р. У випадку, якщо у
Сторін на момент закінчення терміну
дії цього Договору залишаються
невиконаними договірні зобов'язання і
не задоволені законні вимоги, дія цього
Договору продовжується до повного
виконання таких зобов'язання і
законних вимог (п. 12.1. Договору).

Оскільки відповідач не виконав
належним чином умови договору
постачання №11110776 від 25.06.2011р. щодо
своєчасної та повної оплати отриманого
товару, позивач звернувся до суду з
позовом про стягнення з відповідача
основного боргу в сумі 10 277 634,79 грн., а
також пені в розмірі 362 677,78 грн., 3%
річних в розмірі 70 193,77 грн., інфляційних
витрат в розмірі 18 822,18 грн.

18.04.2012р. позивач зменшив розмір
позовних вимог та просив суд стягнути з
відповідача на користь позивача суму
основного боргу в розмірі 9 827 225,88 грн.,
пеню в розмірі 338 376,55 грн., 3% річних в
розмірі 65 492,16 грн., інфляційні витрати в
розмірі 17 470,96 грн.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що на
виконання умов договору позивач у
період з серпня 2011р. по грудень 2011р. на
адресу відповідача поставив товар на
загальну суму 9 827 225,88 грн., що
підтверджується видатковими
накладними №РН-0000049 від 08.08.2011р.,
№РН-0000050, №РН-0000051 від 12.08.2011р., №РН-0000052
від 17.08.2011р., №РН-0000053 від 19.08.2011р.,
№РН-0000054 від 20.08.2011р., №РН-0000055 від
24.08.2011р., №РН-0000056, №РН-0000057 від 26.08.2011р.,
№РН-0000058, №РН-0000059 від 02.09.2011р., №РН-0000060,
№РН-0000061, №РН-0000062 від 12.09.2011р., №РН-0000064
від 23.09.2011р., №РН-0000065 від 29.09.2011р.,
№РН-0000067, №РН-0000068 від 05.10.2011р., №РН-0000069,
№РН-0000070 від 25.10.2011р., №РН-0000076 від
02.12.2011р., №РН-0000077 від 08.12.2011р. та
відповідними товарно-транспортними
накладними.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач під час розгляду спору
сплатив 9827225,88грн. боргу, що
підтверджується платіжними
дорученнями № 21305 від 12.10.2012р. на суму
4798528,56грн., №21306 від 12.10.2012р. на суму
5028697,29грн. (а.с.32-33 т.3).

У зв'язку з виконанням відповідачем
своїх зобов'язань з оплати
поставленого товару позивач при новому
розгляді справи заявою №368 від 14.02.2013р.
просив суд стягнути з відповідача пеню
у розмірі 708071,39грн. та 3% річних у
розмірі 235742,96грн. (а.с.75-77 т.3).

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою НБУ, за весь час
користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором.

Нарахування позивачем пені за
заявлений період відповідає умовам
Договору та вимогам чинного
законодавства, оскільки позивачем було
враховано положення п.9.3 Договору щодо
строку оплати поставленого товару та
зміна розміру облікової ставки
Національного банку України.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Перевіривши розрахунок місцевого
господарського суду, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо задоволення позовних
вимог про стягнення пені у розмірі
708071,39грн. та 3% річних у розмірі 235742,96грн.

Доводи апеляційної скарги щодо
неправомірності визначення позивачем
та судом строку виконання зобов"язань з
оплати отриманого товару колегія
суддів апеляційної інстанції вважає
безпідставними з врахуванням
наступного.

Відповідно до п.4.1 Договору, оплата
кожної партії товару здійснюється в
розмірі 100% її вартості протягом 60 днів
з дати прийняття Товару ВТК вхідного
контролю при наявності оригіналу
рахунку.

В пунктах 5.4 та 5.5 Договору сторони
передбачили, що приймання товару за
кількістю та якістю проводиться
Покупцем відповідно до Інструкції про
порядок приймання продукції
виробничо-технічного призначення та
товарів народного споживання за
кількістю П-6 та Інструкції про порядок
приймання продукції
виробничо-технічного призначення та
товарів народного споживання за якістю
П-7 (далі - Інструкції П-6 та П-7).

Інструкцією П-7 передбачено, що
приймання продукції за якістю та
комплектністю здійснюється на складі
отримувача у наступні строки: при
іногородньому постачанні - не пізніше 20
днів після видачі продукції органом
транспорту або надходження її на склад
одержувача при поставці продукції
постачальником або при вивезенні
продукції одержувачем (п. 6 Інструкції).

Оскільки позивачу не може бути відома
дата прийняття товару ВТК вхідного
контролю відповідача, суд першої
інстанції обґрунтовано погодився з
доводами позивача щодо визначення дати
виникнення у Покупця обов"язку
оплатити товар з врахуванням умов,
передбачених п.4.1 Договору та
максимального строку прийняття товару,
визначеного п.6 Інструкції - П-7.

Апеляційний суд також не може
погодитись з доводами апелянта щодо
неналежного оформлення видаткових
накладних, як доказу поставки товару.

Судом першої інстанції надано належну
правову оцінку безпідставності цих
посилань відповідача, та з врахуванням
наявності видаткових накладних,
товаро-транспортних накладних, а також
оплати відповідачем отриманого товару
в повному обсязі зроблено правомірний
висновок про доведеність позивачем
поставки товару на виконання умов
Договору від 25.06.2011р.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків, викладених
у рішенні суду першої інстанції.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів апеляційної інстанції дійшла
висновку, що апеляційна скарга ПАТ
«Дніпроспецсталь» задоволенню не
підлягає, а рішення господарського
суду Запорізької області від 10.01.2014р. по
справі № 5009/1053/13 підлягає залишенню без
змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору за
подання апеляційної скарги
покладаються на заявника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, - Донецький апеляційний
господарський суд, -

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, - Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Електрометалургійний завод
"Дніпроспецсталь" ім. А.М.Кузьміна"
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Запорізької області від 10.01.2014р. по
справі №5009/1053/12 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до
Вищого господарського суду України у
касаційному порядку через Донецький
апеляційний господарський суд
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

Головуючий Т.М. Колядко

Судді: К.І. Бойченко

О.А. Скакун

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС