ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 лютого 2014 року Справа № 11/12/5026/2040/2011

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіМалетича
М.М.,суддів:Козир Т.П., Кота О.В., Могил
С.К., Шевчук С.Р.,розглянувши
заявуВідкритого акціонерного
товариства "Шрамківський цукровий
завод"про перегляд Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 04.11.2013у
справі№ 11/12/5026/2040/2011за
позовомВідкритого акціонерного
товариства "Шрамківський цукровий
завод"до1. Товариства з обмеженою
відповідальністю "Етуаль"; 2.
Виробничо-комерційного товариства з
обмеженою відповідальністю
"Нева",треті особи1. Товариство з
обмеженою відповідальністю "ЛЛЛ"; 2.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_6; 3.
Приватний нотаріус Драбівського
районного нотаріального округу
ОСОБА_7,провитребування майна,

В С Т А Н О В И В:

За наслідками нового розгляду,
рішенням господарського суду
Черкаської області від 24.12.2012 у справі
№ 11/12/5026/2040/2011, залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 22.05.2013, у
задоволенні позовних вимог відмовлено
в повному обсязі.

Постановою Вищого господарського суду
України від 04.11.2013 у даній справі
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 22.05.2013 залишено
без змін.

Відкрите акціонерне товариство
"Шрамківський цукровий завод"
звернулось із заявою про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого господарського суду України від
04.11.2013 у справі № 11/12/5026/2040/2011, у якій
просить указану постанову, постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 22.05.2013 та
рішення господарського суду
Черкаської області від 24.12.2012 скасувати
і задовольнити позов у повному обсязі.

Заяву, з посиланням на постанову
господарського суду Черкаської
області від 07.11.2002 у справі № 08/2102,
ухвали господарського суду Черкаської
області від 17.03.2009 у справі № 14-10-08/2102,
від 26.06.2013 у справі № 14-10-08/2102 та на
постанови Вищого господарського суду
України від 17.03.2011 у справі № 21/177-10, від
16.08.2012 у справі № 10/009-12, від 22.04.2013 у
справі № 9/307, від 02.07.2013 у справі №
5013/492/12, від 21.06.2011 у справі № 35/626, від
14.11.2013 у справі № 905/4023/13, від 29.09.2010 у
справі № 27/302-09, мотивовано неоднаковим
застосуванням судами статей 256, 257, 261, 267
Цивільного кодексу України, внаслідок
чого ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, колегія суддів
вважає необхідним відмовити в допуску
справи до провадження Верховного Суду
України з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 11116 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) заява про перегляд судових
рішень господарських судів може бути
подана на підставі неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень (пункт 1 частини першої статті
11116 ГПК України) матиме місце в разі,
коли суд (суди) касаційної інстанції у
розгляді двох чи більше справ за
подібних предмета і підстав позову,
змісту позовних вимог та встановлених
судом фактичних обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків,
покладених в основу цих судових рішень.

У постанові від 04.11.2013 у справі №
11/12/5026/2040/2011, про перегляд якої просить
заявник, Вищий господарський суд
України погодився з висновками судів
попередніх інстанцій щодо відсутності
правових підстав для задоволення
позову про витребування майна,
виходячи із встановлених судами
обставин справи, пов'язаних із спливом
строків позовної давності, про
застосування якої заявлено
відповідачами, оскільки перший
відповідач набув право власності на
спірне майно за договором
купівлі-продажу, а другий відповідач за
договором оренди, які у встановленому
законодавством порядку не
оскаржувались, виконані сторонами і
були предметом розгляду в іншій справі
про банкрутство ТОВ "ЛЛЛ", в якій
позивача було включено до реєстру
кредиторів, що свідчить про те, що
позивач знав про відчуження спірного
майна з 2007 року, а з відповідним позовом
звернувся лише в 2011 році.

Водночас постанови від 21.06.2011 у справі
№ 35/626, від 14.11.2013 у справі № 905/4023/13 та
від 29.09.2010 у справі № 27/302-09, на які
посилається заявник, не дають підстав
для допуску справи до провадження
Верховного Суду України в порядку
пункту 1 частини першої статті 11116 ГПК
України щодо неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, оскільки
господарський суд касаційної
інстанції, однаково розуміючи зміст
норм матеріального права щодо строку
позовної давності, враховуючи наведені
сторонами у справах докази, фактичні
дані і обставини справ, дійшов висновку
щодо відсутності правових підстав для
застосування до спірних правовідносин
наслідків спливу позовної давності.

Постанови Вищого господарського суду
України від 17.03.2011 у справі № 21/177-10, від
16.08.2012 у справі № 10/009-12 та від 22.04.2013 у
справі № 9/307 не можуть бути доказами
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права з огляду на
відмінність предметів і підстав
позовів у вказаних справах у
порівнянні зі справою, про перегляд
постанови в якій подано заяву, що
виключає подібність правовідносин у
розумінні статті 11116 ГПК України. Так, у
справі № 11/12/5026/2040/2011 заявлено позов про
витребування майна, тоді як у справі №
21/177-10 предметом позову є стягнення
заборгованості за несвоєчасну оплату
поставленого товару, у справі № 10/009-12
предметом позову є визнання угоди
недійсною, у справі № 9/307 предметом
позову є визнання недійсними договорів
інвестування будівництва та за позовом
третьої особи з самостійними вимогами
на предмет спору про визнання
недійсними договорів і застосування
наслідків недійсності.

Постановою Вищого господарського суду
України від 02.07.2013 у справі № 5013/492/12, на
яку також посилається заявник, рішення
судів попередніх інстанцій скасовано,
а справу передано на новий розгляд до
суду першої інстанції. Однак, прийняття
касаційною інстанцією постанови про
скасування рішень судів нижчих
інстанцій з передачею справи на новий
розгляд не означає остаточного
вирішення спору у справі, а тому на
відповідну постанову не може
здійснюватися посилання на
підтвердження підстави, встановленої
пунктом 1 частини першої статті 11116 ГПК
України.

Крім того, колегією суддів не
приймається до уваги в якості доказу
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції норм
матеріального права постанова
господарського суду Черкаської
області від 07.11.2002 у справі № 08/2102 та
ухвали господарського суду Черкаської
області від 17.03.2009 у справі № 14-10-08/2102,
від 26.06.2013 у справі № 14-10-08/2102, на які
посилається заявник, оскільки до
судових рішень, на які у відповідній
заяві може бути здійснено посилання на
підтвердження підстави, встановленої
пунктом 1 частини першої статті 11116 ГПК
України, не належать судові рішення
суду першої інстанції.

За таких обставин відсутні підстави
для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

У Х В А Л И В:

Відмовити Відкритому акціонерному
товариству "Шрамківський цукровий
завод" у допуску справи № 11/12/5026/2040/2011 до
провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддя М. Малетич Судді Т.
Козир О. Кот С. Могил С. Шевчук