ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2014 р.
Справа № 922/2928/13

Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя
Пушай В.І., суддя Плужник О.В.

при секретарі Казаковій О.В.

за участю представників сторін:

позивача - Волкова О.О.

відповідача - Подус М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу відповідача (вх. № 261
Х/3-9) на рішення господарського суду
Харківської області від 24 грудня 2013 р.
по справі № 922/2928/13

за позовом ПАТ "Зміївський
експериментально-механічний завод
"Зміївметалосервіс", смт.
Комсомольське, Зміївський район,
Харківська область

до ТОВ "МОДЕЛАРНА ЛІАЗ" (Modelarna LIAZ spol. s.r.o.),
Каменіцька, Чеська республіка

про стягнення 18300,00 євро

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ПАТ "Зміївський
експериментально - механічний завод
"Зміївметалосервіс", звернувся до
господарського суду Харківської
області з позовною заявою, в якій
просив стягнути з відповідача - Modelarna LIAZ
spol. s.r.o. 18300,00 євро. В обґрунтування
позовних вимог посилається на
неналежне виконання покладених на
відповідача обов'язків за договором на
поставку № 13NA0186 від 11.04.2013 року та
положень ст. ст. 526, 530, 610, 612, 693
Цивільного кодексу України.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 24.12.2013 р. у
справі № 922/2928/13 позов задоволено.
Стягнуто з Modelarna LIAZ spol. s.r.o на користь
Публічного акціонерного товариства
"Зміївський
експериментально-механічний завод"
"Зміївметалосервіс" суму попередньої
оплати в розмірі 18300,00 євро. та витрати
по сплаті судового збору в сумі 3816,00
грн.

Рішення мотивоване з посиланням на
законність та обґрунтованість
заявлених позивачем позовних вимог, з
тих підстав, що пан ОСОБА_4 не мав
повноважень на фактичний прийом товару
від імені позивача за договором, надані
відповідачем акти прийому товару від
07.06.2013 р., 21.06.2013 р. є неналежними
доказами виконання відповідачем своїх
зобов'язань за договором; що попередня
оплата відповідачем здійснена 12.04.2013 р.,
поставка товару повинна була бути
здійснена в строк до 07.06.2013 р. Посилання
відповідача на те, що строк поставки
рахується з моменту зарахування коштів
на рахунок продавця, а саме з 15.04.2013 р.
судом не прийняті, оскільки умовами
договору передбачений строк поставки з
моменту внесення покупцем передоплати,
тобто не з моменту зарахування коштів
на рахунок продавця та ін.

Відповідач з рішенням господарського
суду першої інстанції не погодився,
звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
Харківської області від 24.12.2013 р. по
даній справі та прийняти нове рішення,
яким в позові відмовити в повному
обсязі, з мотивів та підстав,
зазначених в апеляційній скарзі.

Зокрема, відповідач посилається на те,
що позивачем надані пану ОСОБА_4
повноваження на вчинення дій від його
імені, а отже посилання суду на
відсутність у нього довіреності є
необґрунтованим, оскільки відповідно
до ч. 1 ст. 244 ЦК України видача
довіреності не є обов'язковою. При
цьому договором поставки № 13NA0186 від
11.04.2013 р., який не визнаний судом
недійсним, на пана ОСОБА_4 покладено
представництво інтересів позивача в
технічних та комерційних переговорах
із відповідачем, здійснення перевірок,
зокрема перевірки перед завантаженням
товару. Крім того, відповідач вказує, що
матеріали справи не містять доказів,
які свідчать про вжиття позивачем
інших заходів щодо отримання товару
відповідно до ст. 689 ЦК України та ін.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу
просить рішення господарського суду
першої інстанції залишити без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення,
посилаючись на законність та
обґрунтованість рішення суду, з
мотивів викладених у відзиві та ін.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України,
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Судова колегія, повторно розглянувши
справу, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення встановила
наступне:

Як свідчать матеріали справи, 11.04.2013 р.
між ПАТ "Зміївський
експериментально-механічний завод
"Зміївметалосервіс" (покупець) та Modelarna
LIAZ spol. s.r.o. (постачальник) укладено
договір № 13NA0186 у відповідності до умов
якого постачальник поставляє, а
покупець приймає на умовах договору
товар - два комплекти прес-форм (кожний
із яких складається з верхньої та
нижньої алюмінієвих плит з 24 анкерними
пазами) за офіційними кресленнями
позивача, загальною вартістю 18300,00 євро.
Від імені покупця пан ОСОБА_4
представляє покупця в технічних та
комерційних перемовинах з продавцем та
здійснює всі перевірки.

Відповідно до п. 3 договору, товар
поставляється на умовах EXW Чеська
республіка, Ліберець, Каменіцка, 743, 460 06,
у відповідності з Інкотермс 2000.

Згідно з п. 6.1 договору, прийом товару
здійснюється за кількістю, якістю
згідно з умовами договору та Інкотермс
2000 на підприємстві продавця.
Підписання акту прийому буде вважатись
фактом прийому товару покупцем.

Згідно з п. 8.1 договору, оплата товару
здійснюється в євро - 100% авансовим
платежем протягом 5 банківських днів з
дня підписання договору.

Відповідно до п. 9 договору, поставка
товару здійснюється протягом 8 тижнів
з моменту внесення покупцем 100%
передоплати за договором. Для
розрахунку кінцевої дати оплати
сторони виходять із стандартного
визначення одного тижня, який
складається із семи календарних днів.

Згідно з п. 13.2 договору, якщо спір не
може бути вирішений мирним шляхом, спір
повинен бути переданий для остаточного
розгляду до господарського суду
Харківської області, м. Харків, Україна.
Прийнятним є законодавство України.

Як свідчать матеріали справи, а саме
інвойс № ZA13003 від 11.04.2013 р. та платіжне
доручення № 1 від 11.04.2013 р., в подальшому
позивачем 12.04.2013 р. на рахунок
відповідача перераховані кошти в сумі
18300,00 євро в якості передоплати за
прес-форми згідно з договором № 13NA0186
від 11.04.2013 р.

Таким чином, позивач виконав свої
зобов'язання за договором № 13NA0186 від
11.04.2013 р. своєчасно та в повному обсязі.

Позивач зазначає про те, що відповідач
свої зобов'язання по договору щодо
поставки товару в установлений строк, а
саме в строк до 07.06.2013 р. не виконав.

Зазначені обставини стали підставою
для звернення позивача до суду з
позовом по даній справі про стягнення
18300,00 євро.

З матеріалів справи вбачається, що
господарський суд приймаючи
оскаржуване рішення крім іншого
виходив з того, що пан ОСОБА_4 не мав
повноважень на фактичний прийом товару
за договором, надані відповідачем акти
прийому товару від 07.06.2013 р., 21.06.2013 р. є
неналежним доказами виконання
відповідачем своїх зобов'язань за
договором; що попередня оплата
відповідачем здійснена 12.04.2013 р.,
поставка товару повинна була бути
здійснена в строк до 07.06.2013 р. Посилання
відповідача на те, що строк поставки
рахується з моменту зарахування коштів
на рахунок продавця, а саме з 15.04.2013 р.
судом не прийняті, оскільки умовами
договору передбачений строк поставки з
моменту внесення покупцем передоплати,
тобто не з моменту зарахування коштів
на рахунок продавця та ін.

Однак, викладені вище висновки
господарського суду, на думку колегії
суддів, не відповідають фактичним
обставинам спору та матеріалам справи,
їм не надана правильна та належна
правова оцінка, в зв'язку з чим, є
підстави для задоволення апеляційної
скарги та скасування прийнятого по
справі рішення.

Відповідно до вимог ст. ст. 32, 34 ГПК
України, доказами у справі є будь - які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі статтею 43 цього ж кодексу,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу
України, цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином, відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до п. 1 ст. 175 ГК України,
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. При цьому, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу
України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Як свідчать матеріали справи, 11.04.2013 р.
між позивачем та відповідачем
укладений договір поставки № 13NA0186,
назва та умови якого стосуються
купівлі - продажу (поставки) товару, що
виготовляється продавцем за фактичним
замовленням, по кресленнях покупця
(позивача), з ознаками підряду.

На виконання умов договору 12.04.2013 р.
позивач здійснив оплату товару, що
підтверджується платіжним дорученням
№ 1 від 11.04.2013 р. про оплату за договором
№ 13NА0186, з відміткою банку від 12.04.2013 р.

Як вбачається із виписки UniСгеdіt Ваnк
Сzесh Republiс, a.s. за квітень 2013 р., грошові
кошти в сумі 18300,00 євро надійшли і були
зараховані на рахунок відповідача в
банку 15.04.201З р. (а. с. 65).

Згідно з п. 9. договору, поставка товару,
вказаного в главі 1 цього договору, а
саме: 2 комплекти прес-форм
здійснюється протягом 8 тижнів з
моменту внесення покупцем 100%
передоплати. При розрахунку кінцевої
дати оплати сторони даного договору
виходять із стандартного визначення
одного тижня, який складається з семи
календарних днів.

В свою чергу відповідачем виготовлено
товар, який визначений умовами
договору № 13NA0186 від 11.04.2013 р. за
кресленням позивача.

Відповідно до глави 1 абз. З договору
від імені покупця пан ОСОБА_4
представляє покупця у технічних і
комерційних перемовинах із продавцем і
здійснює усі перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи
05.06.2013 р. пану ОСОБА_4, який згідно з
договором представляє інтереси
покупця у відносинах з постачальником
вручено повідомлення від 04.06.2013 р. про
готовність товару до поставки і
можливість його прийняття 07.06.2013 р. та
прохання повідомити про готовність
товару до поставки безпосередньо
покупця - ПАТ «Зміївметалосервіс».

При цьому, сторонами у договорі
передбачено, що відвантаження товару
здійснюється на умовах ЕХW - Чеська
республіка, Ліберець, Каменицка, 743, 460 06,
відповідно до Інкотермс 2000.

В офіційних правилах тлумачення
торговельних термінів Міжнародної
торгової палати (редакція 2000 р.) термін
"франко-завод" (ЕХW) означає, що
продавець вважається таким, що виконав
свої зобов'язання щодо поставки, в
момент, коли він надав товар у
розпорядження покупця на площах свого
підприємства чи в іншому названому
місці (наприклад, на заводі, фабриці,
складі та ін..), без здійснення митного
очищення товару для експорту та
завантаження його на будь-який
приймаючий транспортний засіб.

Згідно п. 6.1., 6.2., 6.3. договору сторонами
визначено, що прийом товарів буде
здійснюватися за кількістю, якістю та
збереженням відповідно до умов
договору та Інкотермс 2000 на
підприємстві продавця. Підписання акту
прийомки є фактом прийомки товару
покупцем. Якщо акт прийому не
підписаний покупцем, незважаючи на те,
що постачальник повідомляє покупця про
готовність поставити товар, він не
рахується поставленим у період
поставки (Глава 9). Остаточна перевірка
перед завантаженням товару
здійснюється паном ОСОБА_4.

Як свідчать матеріали справи, 07.06.2013 р.
за місцезнаходженням відповідача (вул.
Каменіцка 743,46006 м. Ліберец, Чеська
республіка) між відповідачем
(постачальником) в особі пана Косека та
позивача (покупця) в особі пана ОСОБА_4,
складний протокол про прийомку
прес-форм за договором поставки № 13NA0186
від11.04.2013 р.

Згідно з протоколом 07.06.2013 р. відбулася
прийомка двох комплектів форм/ кожний
комплект складається з верхньої та
нижньої алюмінієвої плити, що має 24
анкерних пазів згідно з договором
поставки № 13NA0186 від 11.04.2013 р. на
території підприємства постачальника
за адресою: м. Ліберец, вул. Каменіцка 743,
Чеська республіка. Товар є комплектним.

Отже, акт (протокол) прийомки між
сторонами укладено, товар вважається
фактично виготовленим, роботи по його
виготовленню виконаними та передано
позивачеві 07.06.2013 р., що відповідає
умовам договору № 13NA0186 від 11.04.201З р.
щодо строку виготовлення та поставки
товару. Уповноваженим представником
позивача ОСОБА_4 при прийомці товарів
за договором виявлено недоліки товару
(невідповідність офіційним кресленням,
що є невід'ємною частиною договору), а
саме: неточність у розмірі, діаметр 17 мм
є за межами припустимого відхилення у
розмірі та запропоновано усунути
неточності до 21.06.2013 р., що входить до
компетенції останнього, щодо технічних
перемовин і перевірок.

Відповідно до ч. 6 ст. 268 ГК України у
разі якщо недоліки поставлених товарів
можуть бути усунені без повернення їх
постачальнику, покупець має право
вимагати від постачальника усунення
недоліків у місцезнаходженні
товарів або усунути їх своїми засобами
за рахунок постачальника.

Згідно з п. З ст. 46 Конвенції
Організації Об'єднаних Націй про
договори міжнародної купівлі-продажу
товарів від 11.04.1980 р., яка набула
чинності для України 01.02.1991 р., яка в
силу ст. 10 ЦК України є частиною
національного законодавства України,
якщо товар не відповідає договору,
покупець може вимагати від продавця
усунення цієї невідповідності шляхом
виправлення, крім випадків, коли це є
нерозумним з урахуванням усіх
обставин. Вимога про усунення
невідповідності товару договорові має
бути заявлена або одночасно з
повідомленням, даним відповідно до
статті 39, або в розумний строк після
нього.

Вищевказані недоліки товару були
усунені, так 17.06.2013 р. пану ОСОБА_4
вручене повідомлення про усунення
недоліків товару та готовність товару
до поставки і можливість його
прийняття 21.06.2013 р. До того ж
повідомлення містило прохання
повідомити про зазначені обставини
безпосередньо покупця - ПАТ
«Зміївметалосервіс».

В подальшому 21.06.2013 р. за
місцезнаходженням відповідача (вул.
Каменіцка 743,46006 м. Ліберец, Чеська
республіка) між відповідачем в особі
пана Косека та позивачем в особі пана
ОСОБА_4, складний протокол про прийом
товару (двох комплектів форм), кожний
комплект складається з верхньої та
нижньої алюмінієвої плити, яка має 24
анкерних пазів згідно з договором
поставки № 13NА0186 від 11.04.2013 р. на
території підприємства продавця за
адресою: м. Ліберец, вул. Каменіцка 743,
Чеська республіка. Товар є комплектним.
Погоджуюсь з прийняттям вищевказаного
товару згідно договору № 13NA0186 від 11
квітня 2013 р. Товар забере АТ. Про деталі
транспортування буде повідомлено. (а. с.
71)

Однак суд першої інстанції прийшов до
висновку, що пан ОСОБА_4 не мав
повноважень на фактичний прийом товару
за договором, надані відповідачем акти
прийому товару від 07.06.2013 р., 21.06.2013 р.
вважає неналежним доказами виконання
відповідачем своїх зобов'язань за
договором.

Статтею А. 4. Офіційних правила
тлумачення торговельних термінів
Міжнародної торгової палати, продавець
зобов'язаний надати товар у
розпорядження покупця в названому
місці поставки, без завантаження на
будь-який приймаючий транспортний
засіб, в узгоджений день чи в межах
погодженого періоду або, якщо такого
часу не обумовлено, у строк, звичайний
для поставки аналогічних товарів. Якщо
сторони не узгодили конкретної точки в
межах названого місця поставки, і
наявні декілька придатних для цього
точок, продавець може вибрати таку
точку в межах місця поставки, яка
найбільш відповідає його цілям.

Пунктом 2 ч. 1, ч. З ст. 664 ЦК України,
обов'язок продавця передати товар
покупцеві вважається виконаним у
момент надання товару в розпорядження
покупця, якщо товар має бути переданий
покупцеві за місцезнаходженням товару.
Товар вважається наданим у
розпорядження покупця, якщо у строк,
встановлений договором, він готовий до
передання покупцеві у належному місці
і покупець поінформований про це.
Готовий до передання товар повинен
бути відповідним чином
ідентифікований для цілей цього
договору, зокрема шляхом маркування.

Згідно з ч. 2 цієї статті договором
купівлі-продажу може бути встановлений
інший момент виконання продавцем
обов'язку передати товар.

Частиною 2 статті 689 Цивільного кодексу
України встановлений обов'язок покупця
вчинити дії, які відповідно до вимог, що
звичайно ставляться, необхідні з його
боку для забезпечення передання та
одержання товару, якщо інше не
встановлено договором або актами
цивільного законодавства.

Матеріали справи не містять доказів,
які б свідчили про вжиття покупцем
заходів щодо отримання товару

Згідно з частиною 4 статті 690 ЦК України,
якщо покупець без достатніх підстав
зволікає з прийняттям товару або
відмовився його прийняти, продавець
має право вимагати від нього прийняти
та оплатити товар або має право
відмовитися від договору
купівлі-продажу.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи, не заперечується сторонами та
наголошено у судовому засіданні
представниками позивача і відповідача,
фактично договір № 13NA0186 від 11 квітня 2013
р. є змішаним, тобто таким, що містить в
собі ознаки підряду на виготовлення
продукції за замовленням (кресленням)
позивача силами і на території
відповідача та, відповідно, поставку
об'єкта договору (пресс-форм), з
урахуванням вищезазначених умов і
норм.

А отже, як зазначено вище, факт
виконання позивачем робіт по
виготовленню об'єкта договору
(пресс-форм) підтверджується актом
складеним 07.06.2013 р., тобто в межах строку
(періоду) поставки, встановленого ст. 9
договору.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Щодо повноважень пана ОСОБА_4 на
вчинення дій від імені позивача, то
посилання суду на відсутність в нього
довіреності є необґрунтованим.

Відповідно до ч. З ст. 237 ЦК України
представництво виникає на підставі
договору, закону, акта органу юридичної
особи та з інших підстав, встановлених
актами цивільного законодавства.

Отже, в даному випадку договором який є
чинним, на пана ОСОБА_4 фактично
покладено представництво інтересів
позивача в технічних та комерційних
переговорах із відповідачем,
здійснення перевірок, до яких, зокрема
відноситься перевірка, з
підтвердженням факту виготовлення
товару за замовленням і його
готовності до передачі (відправки)
позивачеві.

Більше того, позивач в особі
генерального директора Варченко О.Ф.,
який діє відповідно до статуту,
підписавши договір № 13NA0186 від 11.04.2013 р.
уповноважив пана ОСОБА_4 на вчинення
дій за цим договором у відносинах із
відповідачем, пов'язаних із поставкою
товару. Інших осіб, які можуть вчиняти
дії від імені позивача, а також
посилань на обмеження повноважень пана
ОСОБА_4 щодо вказаних питань, положення
договору та матеріали справи не
містять.

Відповідно до ч. З ст. 92 ЦК України орган
або особа, яка відповідно до установчих
документів юридичної особи чи закону
виступає від її імені, зобов'язана
діяти в інтересах юридичної особи,
добросовісно і розумно та не
перевищували своїх повноважень. У
відносинах із третіми особами
обмеження повноважень щодо
представництва юридичної особи не має
юридичної сили, крім випадків, коли
юридична особа доведе, що третя особа
знала чи за всіма обставинами не могла
не знати про такі обмеження.

При цьому, покупець як свідчать
матеріали справи та відповідні
положення договору не мав жодних
сумнівів в наявності у пана ОСОБА_4
повноважень на перевірку товару,
підписання відповідних актів, та не
довів про відсутність представницьких
правовідносин з останнім.

Як наголосив відповідач, товар
знаходиться у нього в наявності на
відповідальному зберіганні.

Позивач не надав доказів вжиття
відповідних заходів щодо одержання
товару (результату виконаних
відповідачем робіт) у місці його
знаходження та доказів відмови
відповідача від виконання договору та
передачі позивачу спірних пресс-форм.

Таким чином, матеріали справи свідчать
про те, що товар виготовлений на
замовлення покупця та готовий для
розпорядження ним у встановленому
порядку. А отже підстави для повернення
вартості товару, виготовленого за
кресленням позивача і комерційною
пропозицією відповідача, попередньо
оплаченого у даному випадку відсутні.

З урахуванням викладеного, суд визнає
вимоги позивача позбавленими
фактичного та правового обґрунтування,
а так само такими, що не відповідають,
як матеріалам справи, так і нормам
чинного законодавства, у зв'язку з
ненаданням всупереч вимогам ст. 33 ГПК
України доказів в підтвердження
обставин, викладених у позові.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України з
позивача на користь відповідача
підлягають стягненню 1997,98 грн. судового
збору за подання апеляційної скарги.

Таким чином, висновки, викладені в
рішенні господарського суду не
відповідають вимогам чинного
законодавства та фактичним обставинам
справи, а мотиви заявника скарги, з яких
вони оспорюються можуть бути підставою
для його скасування.

Керуючись ст. ст. 101, 102, п. 2 ст. 103, п. 1, 4 ч. 1
ст. 104, ст. 105 ГПК України, судова колегія
-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду
Харківської області від 24 грудня 2013 р.
по справі № 922/2928/13 скасувати та
прийняти нове, яким в позові відмовити.

Стягнути з позивача Публічного
акціонерного товариства "Зміївський
експериментально-механічний завод"
"Зміївметалосервіс" (63460, Харківська
область, Зміївський район, смт.
Комсомольське, вул. Балаклійське шосе,
буд. 10, , п/р 1000 в АТ
"УкрСиббанк", м. Харків, МФО 351005) на
користь відповідача Modelarna LIAZ spol. s.r.o.
(Каменіцка 743, 460 06 Ліберец 6, Чеська
республіка (Kamenicka 743, 460 06 Liberec 6, CR)
ідентифікаційний номер 27342191,
банківський рахунок 515691023/2700 АТ
"УніКредіт Бенк Чек репаблік" (UniCredit Bank
Czech republic, a.s.) 1997,98 грн. судового збору за
подання апеляційної скарги.

Наказ доручити видати господарському
суду Харківської області.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її прийняття і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до касаційної
інстанції Вищого господарського суду
України.

Повний текст постанови підписано 03.03.2014
р.

Головуючий суддя
Могилєвкін Ю.О.

Суддя
Пушай В.І.

Суддя
Плужник О.В.