ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2014 р.
Справа № 914/3364/13

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

головуючого - судді
Скрипчук О.С.

суддів
Дубник О.П.

Матущака О.І.

При секретарі судового засідання:
Лагутіні В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Світловодське АТП-13507» б/н від 24.12.2013
року

на рішення Господарського суду
Львівської області від 18.11.2013 року

у справі № 914/3364/13

за позовом: Публічного акціонерного
товариства «Світловодське АТП-13507»,
м.Світловодськ

до відповідача: Відкритого
акціонерного товариства
«Укравтобуспром», м.Львів

про стягнення заборгованості.

за участю представників:

від позивача: Васєчко О.І. - довіреність
№ 45 від 14.02.2014 року; Усатенко С.А. -
довіреність № 368 від 20.07.2012 року;

від відповідача: Крайник Л.В. - керівник;

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Світловодське АТП - 13507»
звернулось до Господарського суду
Львівської області з позовом до ВАТ
«Укравтобуспром» про стягнення
заборгованості в сумі 96 938 грн. з них: 80
000,00 грн. - перерахований аванс, 12 138 грн. -
вартість автобуса «ГАЗ-32213», 4800 грн. - 3 %
річних (враховуючи заяву про уточнення
позовних вимог б/н від 29.10.2013 року).

Рішенням Господарського суду
Львівської області від 18.11.2013 року у
справі № 914/3364/13 (суддя Синчук М.М.)
позові ПАТ «Світловодське АТП-13507»
відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням ПАТ
«Світловодське АТП-13507» подало
апеляційну скаргу б/н від 24.12.2013 року, в
якій просить рішення Господарського
суду Львівської області від 18.11.2013 року
скасувати, прийняти нове рішення, яким
позов задоволити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
судом першої інстанції при прийнятті
рішення порушено норми матеріального і
процесуального права. А саме скаржник
стверджує, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, адже,
відповідач своїх зобов'язань по
договору № АП - 0000093 від 26.09.2012 року не
виконав, а останній закінчив свою дію
30.12.2012 року.

Відповідачем не подано відзиву на
апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність та
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтуються доводи та заперечення
сторін, оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи, суд
встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
29.11.2011р. між ПАТ «Світловодське АТП -
13507» (покупець) та ВАТ «Укравтобуспром»
(продавець) було укладено договір №06-11/
АП-0000198. Згідно умов договору продавець
зобов'язався виготовити кузов з
автобуса моделі А049 з видовженою
модифікацією та переобладнання
автобуса моделі Mersedes-Benz 410 D, шляхом
заміни його кузова на кузов А049МВ,
згідно з дозволом-висновком
науково-технічної експертизи ДП
«Державтотранс-НДІпроект».

Пізніше, 26.09.2012р. між позивачем та
відповідачем було укладено договір №
АП-0000093 про внесення змін та доповнень
№1 до договору №06-11/ АП-0000198 від 29.11.2011р.
(надалі договір). Згідно умов договору
відповідач зобов'язався виготовити
кузов автобуса моделі А049 та здійснити
переобладнання автобуса моделі ГАЗ 32213
СПГ шляхом зміни його кузова на кузов
автобуса А 049, згідно з
дозволом-висновком науково-технічної
експертизи ДП
«ДержавтотрансНДІпроект».

В п. 3.2 договору сторони погодили, що
продавець здійснює переобладнання
автобуса та передає автобус покупцю на
протязі 60 днів, після отримання
автобуса.

Згідно п. 2.1. договору вартість одного
переобладнання складала 103000,00 грн. в
т.ч. ПДВ -17166,67 грн.

Згідно п. 2.3 договору сторони погодили,
що продавець зараховує оплачений
покупцем аванс у сумі 80 000,00 грн. згідно
попередньої редакції договору №06-11 від
29.11.2011р. в оплату виконаних робіт по
даній додатковій угоді.

Відповідно до п. 2.4. договору решта суми
договору - 23 000,00 грн. з ПДВ, покупець
оплачує протягом 5 банківських днів з
моменту повідомлення продавцем
покупця про готовність автобуса.

В пункті 3.1. договору встановлено, для
виконання робіт по даному договору
покупець передає (без оплати) продавцю
автобус моделі ГАЗ 32213 СПГ протягом
десяти днів з моменту підписання
договору.

Відповідно до платіжного доручення
№1106 від 01.11.2011р. ПАТ «Світловодське АТП
- 13507» сплатило на рахунок відповілача
аванс у сумі 80000,00 грн. як передоплату за
виготовлення кузова автобуса згідно
договору.

30.10.2012 р. між сторонами у справі
підписано акт приймання-передачі,
згідно якого відповідачу передано
автобус марки ГАЗ 32213 СПГ.

Пізніше, 13.05.2013р. позивачем була
направлена на адресу відповідача
претензія від 10.05.2013 р. №1065 про
повернення перерахованого авансу в
сумі 80 000 грн., та сплати 3800,00 грн. - 3%
річних від суми боргу, а також
повернення автобуса моделі «ГАЗ-32213
СПГ», або сплатити його вартість в сумі
12 138,00 грн. Дана претензія залишена без
відповіді та належного реагування.

Відповідач стверджує, що автобус у
попередньому стані не може бути
повернутий позивачу, оскільки вже
переобладнаний на 70%, згідно умов
договору.

При винесенні постанови колегія суддів
виходила з наступного.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 181 ГК України,
господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України,
договір є укладеним з моменту
одержання особою, яка направила
пропозицію укласти договір, відповіді
про прийняття цієї пропозиції. Якщо
відповідно до акта цивільного
законодавства для укладення договору
необхідні також передання майна або
вчинення іншої дії, договір є укладеним
з моменту передання відповідного майна
або вчинення певної дії.

Статтею 218 ЦК України передбачено, що
недодержання сторонами письмової
форми правочину, яка встановлена
законом, не має наслідком його
недійсність, крім випадків,
встановлених законом. Заперечення
однією із сторін факту вчинення
правочину або оспорювання окремих його
частин може доводитися письмовими
доказами, засобами аудіо-, відеозапису
та іншими доказами. Рішення суду не
може грунтуватися на свідченнях
свідків.

Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна
або розірвання договору вчиняється в
такій самій формі, що й договір, що
змінюється або розривається, якщо інше
не встановлено договором або законом
чи не випливає із звичаїв ділового
обороту.

В матеріалах справи відсутні докази
розірвання договору №АП-0000093 від 26.09.2012
р. про внесення змін та доповнень №1 до
Договору №06-11/ АП-0000198 від 29.11.2011р. чи
наявності підстав для цього.

Відповідно до п. 6.5. договору про
внесення змін та доповнень №АП-000093 від
26.09.2012 р., останній вступає в силу з
моменту підписання і діє до моменту
його виконання.

Судом встановлено, що сторонами у
повному обсязі не були виконані умови
договору №АП-000093 від 26.09.2012 р. Отже,
станом на дату розгляду справи договір
№ АП-0000193 від 26.09.2012р. не є розірваним

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Для того, щоб відмова від договору
вважалася такою, що відбулася, покупцю
необхідно направити продавцю
відповідну заяву, надавши суду докази
такого направлення. Зазначених доказів
матеріали справи не містять.

Таким чином, судом першої інстанції
правильно встановлено, що матеріали
справи не містять доказів відмовити
покупця від договору в односторонньому
порядку, а відтак зобов'язання сторін
не припинились, що свідчить про
відсутність правових підстав для
задоволення позову в частині стягнення
з відповідача на користь позивача
спірної суми авансу.

Щодо позовних вимог про стягнення
заборгованості в сумі 12 138 грн. -
вартості автобуса «ГАЗ-32213», то останні
не підлягають задоволенню, з огляду на
наступне.

Позивач при зверненні до суду першої
інстанції посилається на те, що станом
на момент подання позовної заяви
відповідач не виконав умов договору
№06-11/ АП-0000198 від 29.11.2011р. та не передав
ПАТ «Світловодське АТП-13507»
переобладнаний автобус. У зв'язку з
невиконанням умов договору позивач
просить стягнути з відповідача
заборгованості в сумі 12 138 грн. вартості
автобуса.

Умовами договору не передбачено
відповідальності стягнення
заборгованості в розмірі вартості
автобуса за невиконання умов договору.

Також, судом першої інстанції
обґрунтовано відмовлено в задоволенні
позовних вимог щодо стягнення 3-х %
річних.

Таким чином, колегія суддів
Львівського апеляційного
господарського суду вважає, що рішення
Господарського суду Львівської
області від 18.11.2013 року відповідає
матеріалам справи, ґрунтується на
чинному законодавстві і підстав для
його скасування немає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського
процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський
суд

П О С Т А Н О В И В :

1.Рішення Господарського суду
Львівської області від 18.11.2013 року у
даній справі залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

2.Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

3. Справу направити в Господарський суд
Львівської області.

Головуючий - суддя
Скрипчук О.С.

суддя
Дубник О.П.

суддя
Матущак О.І.