ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2014
Справа № 905/7557/13
Господарський суд Донецької області, у
складі судді Огороднік Д.М., при
секретарі судового засідання
Коровіній І.С. розглянувши матеріали

за позовом Приватного
науково-виробничого підприємства
"Дон-Сиб" до1) Федерації легкої атлетики
Донецької області 2) Комунальної
установи "Агенція з підготовки та
проведення в місті Донецьк чемпіонату
Світу-2013 з легкої атлетики серед
юнаків"простягнення
43370,00грн.Представники сторін: від
позивача: від відповідача-1: від
відповідача-2: Горошко Г.О. - представник
за довіреністю; Ліщинська СІ. -
представник за довіреністю; Ліщинська
І.А. - представник за довіреністю;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду
Донецької області передані позовні
вимоги Приватного науково-виробничого
підприємства "Дон-Сиб" до про стягнення
суми передплати у розмірі 70000,00грн. до 1)
Федерації легкої атлетики Донецької
області та 2) Комунальної установи
"Агенція з підготовки та проведення в
місті Донецьк чемпіонату Світу-2013 з
легкої атлетики серед юнаків" про
стягнення з Федерації легкої атлетики
Донецької області заборгованість на
суму 43370,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між
позивачем та відповідачами укладений
№7 від 05.06.2013, згідно умов якого позивач
зобов'язався надати послуги з
розміщення та харчування гостей
Чемпіонату Світу з легкої атлетики, а
відповідач-1 оплатити вартість цих
послуг. Відповідач-1 свої зобов'язання
по договору виконав частково,
заборгованість складається із
вартості харчування виходячи із
фактичної кількості гостей за період з
07.07.2013 по 14.07.2013 у розмірі 43370,00 грн. За
таких обставин, позивач керуючись ст.
ст. 173, 193, 218 Господарського кодексу
України та ст. ст. 526,530,625,901 Цивільного
кодексу України просить стягнути
заборгованість з відповідача-1.

Відповідач-1 проти задоволення позову
заперечує та вказує на те, що на
виконання умов договору №7 між
позивачем та відповідачами підписані
акти наданих послуг, які повністю
оплачені відповідаче-1. Акт на суму 43370,00
грн. між сторонами підписаний не був.
Окрім того, відповідач-2 не надсилав на
адресу позивача остаточних заявок,
тому розрахунок ціни позову є
необґрунтованим. Також відповідач-1
посилається на те, що сума, яку позивач
просить стягнути з відповідача-1 не є
заборгованістю а є відповідальністю,
яку можливо застосувати тільки до
сторони договору, яка подає заявки
(відповідач-2).

Відповідач-2 також проти задоволення
позову заперечує посилаючись при цьому
на те, що стягнення штрафних санкцій за
харчування напряму залежить від
кількості людей визначених в
остаточних заявках, які відсутні,
оскільки сторони домовились, що
розміщення гостей буде відбуватись в
оперативному режимі. Також
відповідач-2 зазначає про те, що в
договорі не вказано платника штрафних
санкцій, які просить стягнути позивач
та вказує на те, що не отримавши від
відповідача-2 остаточні заявки на
розміщення позивач тим самим розумів
негативність для нього таких дій
відповідача-2 при цьому не припинив
надання послуг. Окрім того, відповідач-2
ставить під сумнів розрахунок суми
позову, вважає його необґрунтованим.

Відповідно ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 03.12.2013 оголошено
перерву до 10.12.2013, в судовому засіданні
17.12.2013 оголошено перерву до 26.12.2013.

У зв'язку з перебуванням у відпустці
судді Огороднік Д.М. розпорядженням
голови господарського суду Донецької
області від 26.12.2013 справу №905/7557/13
передано на розгляд судді Соболєвій
С.М.

Ухвалою суду від 26.12.2013 розгляд справи
відкладений на 28.01.2014.

Розпорядженням в.о. голови
господарського суду Донецької області
від 27.01.2014 справу передано на розгляд
судді Огороднік Д.М.

Відповідно ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 28.01.2014 оголошено
перерву до 18.02.2014.

14.02.2014 на адресу суду надійшла заява від
позивача про уточнення обсягу
(кількості) послуг харчування, в якій
позивач просить стягнути з Федерації
легкої атлетики Донецької області
заборгованість у розмірі 37740,00грн.
Представник позивача в судовому
засіданні пояснив, що дана заява є
заявою про зменшення позовних вимог у
зв'язку із здійсненим позивачем
перерахунком. Судом перевірено
повноваження представника на
підписання заяви про зменшення
позовних вимог. Також представник
позивача в судовому засіданні пояснив,
що позивач просить стягнути саме
заборгованість по договору.

Дану заяву суд розцінює як заяву про
зменшення позовних вимог в порядку ст.
22 Господарського процесуального
кодексу України.

Заява позивача про зменшення позовних
вимог прийнята судом. Спір вирішується
в межах вимог заявлених у такій заяві.
Новою ціною позову вважати: 37740,00грн.

Відповідачі в судове засідання
з'явились, проти задоволення позову
заперечували.

Клопотання щодо фіксації судового
процесу сторони не заявляли, у зв'язку з
чим, розгляд справи здійснювався без
застосування засобів технічної
фіксації судового процесу у
відповідності до статті 81-1
Господарського процесуального Кодексу
України

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши їх
пояснення, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд

В С Т А Н О В И В:

05.06.2013 між Приватним науково-виробничим
підприємством "ДОН-СИБ", далі
іменується - готель (позивач),
Комунальною установою "Агенція з
підготовки та проведення в м.Донецьк
чемпіонату Світу - 2013 з легкої атлетики
серед юнаків", далі іменується -
замовник (відповідач-1) та Громадською
організацією "Федерація легкої
атлетики донецької області", далі
іменується - федерація (відповідач-2),
підписаний договір про надання
готельних послуг №7 (далі - договір).

Відповідно до п. 2.2 договору, за цим
договором готель, на підставі
попередніх письмових заявок замовника
надає клієнтам, зазначених в заявках
замовника комплексні готельні послуги,
що включають розміщення (проживання), в
готелі Централь за адресою: Україна,
м.Донецьк, вул.Артема, 87, за цінами
згідно додатку №1 цього договору, а
також послуги з харчування (сніданок,
обід, вечеря) згідно узгодженого з
закладом ресторанного господарства
готелю меню.

Згідно з п. 2.3 договору, Федерація
зобов'язується прийняти та сплатити
надані клієнту готелем послуг, згідно
заявки, що оплачує Федерація в порядку,
передбаченому цим договором.
Розрахунки за заявками, що оплачує
клієнт, проводяться згідно умовам
розділу 6, цього договору.

Відповідно до п. 3.4. договору замовник
бере на себе обов'язок до 7 червня 2013
року передати готелю попередню заявку,
а Федерація - гарантійний лист щодо
оплати готельних послуг по заявкам,
оплачуваним Федерацією. Якщо заявка не
буде передана вчасно, готель не може
гарантувати вчасне надання номерів
клієнтам. Остаточна заявка на
розміщення (проживання) надається не
пізніше 1 липня 2013 року, а на харчування
- не пізніше 2 липня 2013 року (щодо
клієнтів, які харчуватимуться з 07 по 11
липня 2013 року) і не пізніше 07 літня 2013
року (щодо клієнтів, які
харчуватимуться з 12 по 16 липня 2013 року).

Пунктом 3.5 договору визначено, що
готель повинен приймати скасування
та/або зміни списків заселення в заявці
тільки від замовника в письмовій формі.

Замовник у межах узгодженої квоти
замість клієнтів, що мали
розміщуватися за попереднього заявкою,
може розмістити інших гостей
замовника, заявлених у ті ж терміни і за
тим же класом обслуговування, з
обов'язковим інформуванням про це
готелю у вигляді скоригованої заявки
відправленої на факс або в
електронному вигляді на стан
розміщення клієнтів у готелі можливо
лише при наявності у них документів,
які засвідчують їх особу (паспорт) (п. 3.6
договору).

Відповідно до підпункту 4.3.24 пункту 4.3
договору позивач зобов'язався щодня
складати і направляти замовнику
підписаний уповноваженою особою акт
звірки за попередній день протягом
періоду бронювання і проживання
клієнтів.

Згідно з п.п. 5.1, 5.2 договору замовлення
та розміщення клієнтів може бути
відмінено замовником у письмовій
формі; замовник має право зменшити
чисельність групи або скоротити термін
перебування не пізніше ніж до 1 липня
2013, без застосування штрафних санкцій.

У п.п.6.6.3 п.6.6. договору сторони
домовились, що остаточний розрахунок
між сторонами здійснюється наступним
чином: після проведення письмової
звірки готель направляє на адресу
замовника три примірники акту наданих
послуг, підписаних та скріплених
печаткою. Замовник і Федерація
протягом 3 календарних днів, з моменту
отримання акту наданих послуг,
зобов'язуються відправити один
примірник акту, підписаного
уповноваженою особою та скріпленою
печаткою на адресу готелю, після чого
Федерація здійснює остаточний
розрахунок за проживання протягом 10
банківських днів з моменту його
підписання, шляхом безготівкового
розрахунку на поточний рахунок готелю,
вказаний в реквізитах договору.

Якщо замовник після 01 липня 2013 зменшує
чисельність номерів більше ніж на 5% від
середньоарифметичної кількості
номерів, обчисленої за весь період
розміщення клієнтів , визначеної у
остаточно наданій заявці та/або
відміняє замовлення, передбачено у
додатку №1 до договору, Федерація має
сплатити готелю штраф у розмірі 20% від
загальної вартості номерів (за
виключенням вартості харчування на 1
клієнта на 1 добу, що дорівнює 330,00грн. з
ПДВ), від яких замовник
відмовився/зменшив чисельність більше
ніж на 5% за 1 розрахункову добу. При
цьому, така оплата має бути здійснена
Федерацією у терміни, визначені п.п. 6.6.3
п.6.3 договору (п. 7.3 договору).

У відповідності до пункту 7.7 договору
застосування штрафу, передбаченою п. 7.6
цього договору, не поширюється на
випадок відмови та/або зменшення
чисельності замовлення надання послуг
харчування, які у будь-якому випадку,
підлягають 100% оплаті згідно остаточної
заявки на харчування та умовам п. 3.4
цього договору, з розрахунку 330,00грн. в
т.ч. ПДВ за 1 добу на 1 клієнта.

Цей договір набуває чинності з моменту
підписання його сторонами та діє до 30
вересня 2013 року, але в будь-якому разі
до повного виконання сторонами своїх
зобов'язань (п. 9.1 договору).

Договір підписаний сторонами,
скріплений їх печатками та міститься в
матеріалах справи.

Крім того, між сторонами підписані
додатки договору №1, №2, №3 від 05.06.2013.

На виконання умов договору,
відповідачем-2 передано позивачу
заявки на харчування на 07.07.2013 на 13 осіб;
на 08.07.2013 на 128 осіб; на 09.07.2013 на 133 особи;
на 10.07.2013 на 133 особи; на 11.07.2013 на 133
особи; на 12.07.2013 на 133 особи; на 13.07.2013 на
133 особи; на 14.07.2013 на 133 особи.

Судом з'ясовано, що вказані заявки були
єдині, інших заявок від відповідача-2 не
надходило.

На виконання умов договору №7 між
позивачем та відповідачами підписаний
22.08.2013 акт наданих послуг №Д-00001336,
відповідно до якого готелем були
надані послуги з проживання на суму
243726,67 грн. без ПДВ та послуги з
харчування на суму 218400,00 грн. без ПДВ,
всього на загальну суму 554552,00 грн. у т.ч.
ПДВ.

Відповідачем -1 кошти у розмірі 554552,00
грн. позивачу перераховані, спору між
сторонами по акту №Д-00001336 не має.

В подальшому позивачем на адресу
відповідачів надісланий акт наданих
послуг №Д-0001334 про надання
послуг з харчування на суму 36141,67 грн.
без ПДВ та штраф за простій на суму 4833,33
грн. без ПДВ, всього на загальну суму
49170,00 грн. Вказаний акт з боку
відповідачів не підписаний та не
погоджений. Відповідачі заперечують
проти передачі та прийняття послуг з
харчування по акту №Д-0001334.

Судом встановлено, що акт № Д-00001335
позивачем підписаний не був та на
адресу відповідачів не надсилався.
Копію акту позивачем не додано до
матеріалів справи у зв'язку з його
відсутністю.

Даний спір виник у зв'язку з різницею у
кількості осіб, на проживання та
харчування яких відповідачем-2 подані
заявки та фактичною кількістю осіб, які
проживали та харчувались в готелі
позивача у період з 06.07.2013 по 14.07.2013. У
зв'язку з чим, позивач керуючись
положеннями п. 7.7 договору просить
стягнути з відповідача-2, який є
платником по договору, заборгованість
за надані позивачем послуги з
харчування, виходячи з погодженого
сторонами в договорі розміру вартості
харчування за добу (330,00 грн.) та
кількості осіб, на харчування яких
відповідачем-2 подано заявки.

Судом з'ясовано, що у відповідності до
умов договору усі зміни до договору та
заявок повинні були бути внесені
сторонами шляхом підписання єдиного
документу, який між сторонами не
підписувався; відповідач -2
зобов'язався подати остаточні заявки
на харчування, які не подав позивачу.

Під час розгляду справи, позивачем
додана до матеріалів справи, переписка
між ним та відповідачами, що
відбувалась в електронному вигляді
стосовно кількості осіб, які будуть
проживати та харчуватись на підставі
договору №7.

Також позивачем до матеріалів справи
додані акти звірки за харчування, які
були складені за період з 06.07.2013 по
14.07.2013 та підписані директором
позивача, скріплені його печаткою, з
боку відповідачів підписи відсутні,
наявний тільки напис про те, що вказані
акти отримала Михайлівська, а саме:
10.07.2013 - сніданок, обід - 133 особи на суму
43890,00 грн.; 11.07.2013- сніданок, обід - 133
особи на суму 43890,00 грн.; 12.07.2013 сніданок,
обід - 133 особи на суму 43890,00 грн.; 13.07.2013-
сніданок, обід - 133 особи на суму 43890,00
грн.; 14.07.2013 - сніданок, обід - 133 особи на
суму 43890,00 грн.; 14.07.2013 - сніданок 133 особи
та обід 96 осіб на суму 25040,00 грн., 15.07.2013 -
сніданок 96 осіб на суму 7680,00 грн.

Окрім того, в матеріалах справи наявний
поданий позивачем акт звірки за
харчування, підписаний директором
позивача, відповідно до якого 06.07.2013 -
обід та вечеря 013 осіб, 07.07.2013 - сніданок
13 осіб, обід, вечеря -27 осіб; 08.07.2013 -
сніданок, обід, вечеря -128 осіб, 09.07.2013
сніданок, обід, вечеря 133 особи на
загальну суму 97170,00 грн.

В матеріалах справи міститься
листування між сторонами стосовно
оплати послуг з харчування, а саме:

Відповідач-2 звернувся до позивача з
листом (вих.№ 01-38/503 від 19.08.20132013) про
виключення вартості вечері за 14.07.2013 та
корегування поденної вартості
харчування фактичної кількості гостей,
що проживали в готелі у період з 06 по 15
липня.

Позивач виключив вартість цієї вечері,
про що 23.07.2013 повідомив відповідача-2
листом вих. №123/07-13, та зазначив що
вимога про корегування поденної
вартості харчування фактичної
кількості гостей, що проживали в готелі
у період з 06 по 15 липня суперечить
умовам договору.

26.07.2013 на адресу позивача надійшов лист
від відповідача-2 вих.01-37/19, в якому
просить позивача не висувати штрафні
санкції за не заїзд, а також
розрахувати вартість харчування за
фактичну кількість людей, для яких було
забезпечено харчування в готелі.

Листом вих.№ 132/07-13 від 30.07.2013 позивач
звернувся до відповідача-2 з проханням
підписати акт, який залишений без
відповіді і задоволення.

Листом вих.№ 137/08-13 від 08.08.2013 позивач
звернувся до відповідача-2 з вимогою
про підписання, разом з відповідачем-1,
акту наданих послуг № Д-00001335 від 16.07.2013.

У своїй відповіді вих.№ 01-38/521 від 12.08.2013
відповідач-2 запропонував скласти
тристоронній акт (позивач, відповідач-1
і відповідач-2) з розділенням його на
два акти: за фактичне харчування та
проживання, і зі штрафними санкціями.

Листом вих.№ 140/08-13 від 20.08.2013 позивач
передав відповідачу-2 на підписання два
акти наданих послуг, один - за послуги
проживання і харчування (з розрахунку
фактичної кількості осіб) на суму
554552,00грн, другий - по штрафним санкціям
(згідно з умовами розділу 7 Договору) на
суму 49170,00грн.

Листом від 22.08.2013 № 01-38/527 відповідач-2
повернув підписаний з його боку і боку
відповідача-1 акт на суму 554552,00грн, а
щодо другого акту на суму 49170,00грн, то
відповідач-2 відмовився від його
підписання з мотивуванням "за неякісне
харчування і у зв'язку з відсутністю
коштів".

Листом від 27.08.2013 позивач висунув
відповідачу-2 вимогу про підписання
разом з відповідачем-1 акту на суму
49170,00грн, яка залишена відповідачем-2
без відповіді і задоволення.

28.08.2013 позивач звернувся до
відповідача-1 з вимогою вих.№147/08-13 від
28.08.2013 про підписання акту наданих
послуг №Д-00001336 від 16.07.2013 на суму
49170,00грн, яка залишена відповідачем-1
без відповіді і задоволення.

За таких обставин, не дійшовши згоди з
відповідачами щодо підписання акту на
суму 49170,00 грн. та оплати вартості
послуг з харчування за осіб які не
проживали в готелі та не харчувались,
однак по яким, за твердженням позивача,
відповідачем -2 подані заявки на
харчування, позивач звернувся до суду
про стягнення заборгованості. Суд
погоджується з доводами позивача
стосовно того, що відсутність
підписаного акту приймання-передачі
наданих послуг не звільняє зобов'язану
сторону від обов'язку оплатити їх
вартість, проте тільки за умови
доведеності факту надання таких послуг
та прийняття їх .

Під час розгляду справи судом,
позивачем неодноразово надавались
розрахунки суми позову, відповідно до
остаточного, позивач просить стягнути
з відповідача-2 заборгованість на
загальну суму 37740,00 грн., яка
розрахована наступним чином: 309870,00 грн.
(вартість харчування згідно заявок
відповідача - 2 за період з 07по 14 липня
2013 становить (13+128+133+133+133+133+133+133 -
кількість осіб)*330,00 грн. (вартість
харчування)+ 3250,00 грн. (вартість
харчування за 06.07.2013 (обід та вечеря)
13*250,00 грн.)- 13300,00 грн. (вартість
харчування за 14.07.2013 (вечеря) 133особи
*100,00 грн.)- 262080,00 грн. (оплачено
відповідачем). Спору щодо вартості
харчування 13 осіб за 06.07.2013 між
сторонами не має, вартість оплачена
відповідачем-2.

За твердженням позивача ним було
надано наступні послуги з харчування, а
саме: 06.07.2013- 13 особам (тільки вечеря);
07.07.2013 - 13 особам; 08.07.2013 - 128 особам; 09.07.2013
- 133 особам; 10.07.2013 - 133особам; 11.07.2013 -133
особам; 12.07.2013 -133 особам; 13.07.2013 - 133
особам; 14.07.2013 - 133 особи (тільки
сніданок та обід).

Згідно позиції відповідачів, позивачем
надано наступні послуги з харчування:
06.07.2013- 13 особам (тільки вечеря); 07.07.2013 - 11
особам; 08.07.2013 - 114 особам; 09.07.2013 - 124
особам; 10.07.2013 - 124особам; 11.07.2013 -124
особам; 12.07.2013 -122 особам; 13.07.2013 - 115
особам; 14.07.2013 - 63 особи (тільки сніданок
та обід).

На підтвердження кількості осіб, які
харчувались, відповідачами надані акти
звірки передані ним позивачем та
підписані з його боку директором, які
повністю підтверджують дані про
кількість осіб відповідачів.

Позивач не заперечує проти фактичної
кількості людей, які проживали та
харчувались у готелі протягом
06.07.2013-14.07.2013, однак вважає, що
відповідач-1 повинен оплатити вартість
харчування з розрахунку 330,00 грн. на
одну особу /доба за тих осіб, які не
проживали та не харчувались в готелі,
однак заявка на них була подана.

Вартість харчування осіб, які фактично
харчувались та проживали в готелі
відповідачем-2 повністю оплачена.

Оцінивши зміст даного договору, з якого
виникли цивільні права та обов'язки
сторін, суд дійшов висновку, що
укладений правочин за змістом та
правовою природою є договором про
надання послуг, який підпадає під
правове регулювання норм глави 63
Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Статтею 902 Цивільного кодексу України
виконавець повинен надати послугу
особисто. У випадках, встановлених
договором, виконавець має право
покласти виконання договору про
надання послуг на іншу особу,
залишаючись відповідальним в повному
обсязі перед замовником за порушення
договору.

Відповідно до ст. 903 Цивільного кодексу
України якщо договором передбачено
надання послуг за плату, замовник
зобов'язаний оплатити надану йому
послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Аналізуючи вказані норми
законодавства, судом відмічається що
оплаті підлягають саме надані та
прийняті послуги.

У відповідності до ст. 629 Цивільного
кодексу України, договір є обов`язковим
для виконання сторонами.

Як визначено положеннями ст. 526
Цивільного кодексу України та ст. 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до умов
укладеного договору.

При цьому, приписи ч. 7 ст. 193
Господарського кодексу України та ст.
525 Цивільного кодексу України
встановлюють загальне правило щодо
заборони односторонньої відмови від
зобов'язання або односторонньої зміни
його умов, що кореспондується із
вимогами ст. 629 Цивільного кодексу
України щодо обов'язковості договору
для виконання сторонами.

Згідно з ст. 530 Цивільного кодексу
України Якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Якщо у зобов'язанні
встановлений строк його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк.
Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги.

Згідно частини першої статті 612
Цивільного кодексу України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до статті 610, 611 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Обов'язок доказування відповідно до
пункту 4 частини третьої статті 129
Конституції України та статті 33
Господарського процесуального кодексу
України розподіляється між сторонами
виходячи з того, хто посилається на
певні юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
заперечення. Це стосується і
відповідача, який повинен був довести
належними засобами доказування факт
відсутності порушення зобов'язання.

Відповідно до статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Судовими доказами, за визначенням
ст.ст. 32-36 Господарського
процесуального кодексу України, слід
вважати документи, які можуть
підтвердити або спростувати обставини,
що мають значення для правильного
вирішення справи.

Оцінивши надані сторонами докази та
вислухавши представників сторін, суд
приходить до висновку, що позивачем не
надано належних та допустимих доказів
на підтвердження саме надання послуг з
харчування на суму 37740,00 грн. та
прийняття цих послуг відповідачем-2.
Спірні послуги з харчування на суму
37740,00 грн. не могли бути надані, оскільки
вартість останніх розрахована
позивачем за харчування осіб, які не
харчувались та не проживали. Посилання
позивача на заявки, як на підставу
позовних вимог, судом не приймаються,
оскільки вони не є остаточними, як це
передбачено умовами договору. Як
встановлено судом вище та підтверджено
представниками сторін, наявні в
матеріалах справи заявки на харчування
були єдиними, тому оскільки договором
передбачено подання попередніх та
остаточних заявок, то наявні в
матеріалах справи заявки суд розцінює
як попередні, що також підтверджується
листом позивача з вимогою до
відповідача -2 надати остаточні заявки.
Отже відсутність остаточних заявок на
харчування спростовує твердження
позивача про узгодженість між
сторонами умов щодо кількості осіб, які
будуть харчуватись та відповідно
можливість застосувати п. 7. 7 договору.
Окрім того, надані позивачем разом з
позовною заявою акти звірки, які
підписані тільки директором позивача
та містять напис - отримала
Михайлівська, не є доказами передачі
прийняття відповідачем-2 послуг з
харчування, оскільки не містять
підписи уповноважених осіб
відповідачів про прийняття саме
послуг, а вказаний напис, свідчить, на
думку відповідачів, яка підтримується
судом, тільки про отримання особою
документу, який в подальшому необхідно
передати уповноваженій особі . Також
слід зазначити, що відповідачами
надані до матеріалів справи акти
звірки підписані директором позивача,
в яких міститься інформація про
фактичну кількість осіб, які проживали
та харчувались, із зазначенням прізвищ
осіб. Таким чином, позивачем були
надані різні акти звірки, які містять
різну інформацію. Враховуючи
вищевикладене, суд не погоджується з
позицією позивача, що спірна сума є
саме заборгованістю відповідача-1
перед позивачем по договору №7.

За таких обставин, позовні вимоги є
необґрунтованими та таким, що не
підлягають задоволенню.

Судові витрати, відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити повністю у задоволенні
позову Приватного науково-виробничого
підприємства "ДОН-СИБ" до Федерації
легкої атлетики Донецької області та
Комунальної установи "Агенція з
підготовки та проведення в місті
Донецьк чемпіонату Світу -2013 з легкої
атлетики серед юнаків" про стягнення з
Федерації легкої атлетики Донецької
області заборгованості 37740,00 грн.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
складення повного рішення та може бути
оскаржене в порядку та у строки,
визначені Господарським процесуальним
кодексом України.

Суддя
Д.М. Огороднік

Дата складення повного рішення 24.02.2014.