ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
тел. 235-24-26РІШЕННЯ
"04" березня 2014 р.
Справа № 911/393/14
Суддя господарського суду Київської
області Подоляк Ю.В., розглянувши
справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Перша Ресурсна
Компанія», м. Біла Церквадо Приватного
акціонерного товариства «РОСАВА», м.
Біла Церквапро стягнення 433710 грн.за
участю представників:
позивача:Ткаченко Є.О. - дов. від 26.02.2014р.
№ 29/2014р. відповідача:не з'явились, про
час і місце судового засідання
повідомлені належним чиномсуть спору:
До господарського суду Київської
області надійшла позовна заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Перша Ресурсна
Компанія» (далі - позивач) до Приватного
акціонерного товариства «РОСАВА» (далі
- відповідач) про стягнення 433710 грн., з
яких 380000,10 грн. основний борг, 9855 грн. 3%
В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем своїх договірних
зобов'язань за контрактом від 03.10.2011р. №
123-32С щодо здійснення повного
розрахунку за поставлений товар у
визначені договором строки.
Присутній в судовому засіданні
представник позивача повністю
підтримав позовні вимоги та просить
суд їх задовольнити з мотивів
викладених в позові.
Відповідач, належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи, в судове засідання не з'явився,
відзиву на позовну заяву не надіслав,
про причини неявки суд не повідомив.
Враховуючи, що неявка відповідача в
судове засідання не перешкоджає
розгляду спору по суті, суд вважає за
можливе здійснити розгляд справи
відповідно до ст. 75 ГПК України за
відсутності представника відповідача
за наявними в ній матеріалами.
Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, присутнього в судовому
засіданні, дослідивши докази та
оцінивши їх в сукупності, суд -
Між сторонами у справі було укладено
контракт від 03.10.2011р. № 123-32С (далі -
контракт), відповідно до умов якого
позивач - продавець продає, а
відповідач - покупець купує каучук
синтетичний цис-ізопреновий марки СКІ-3
(ІІ група) (в подальшому «товар») (п. 1.1
Відповідно до п. 5.1 контакту, форма
розрахунків: оплата після поставки
Доповненням від 24.04.2013р. № 45 до
контракту від 03.10.2011р. № 123-32С сторони
« 1. Продавець додатково продасть, а
покупець купить: каучук синтетичний
цис-ізопреновий марки СКІ-3 2 група (ТУ
ПДВ (420912,00 грн. з ПДВ); каучук
синтетичний цис-бутадієновий СКД марка
ПДВ (262440,00 грн. з ПДВ); каучук
синтетичний бутадієн-стирольний СКС-30
грн. без ПДВ (154143,00 грн. з ПДВ).
2. Загальна сума контракту збільшується
на 697912,50 грн. без ПДВ (837495,00 грн. з ПДВ) та
3. Форма розрахунку вищевказаної партії
товару - по факту поставки товару
протягом 14-ти календарних днів.».
На виконання умов договору позивач по
видатковій накладній від 26.04.2013р. № 253
поставив відповідачу товар на суму 520863
грн., а відповідач на підставі
довіреності від 25.04.2013р. № 617 вказаний
товар прийняв. Завірені копії
перелічених документів залучені до
матеріалів справи.
Проте відповідач в порушення своїх
договірних зобов'язань за поставлений
товар в повному обсязі в строки
встановлені договором не розрахувався,
в зв'язку з чим, за ним рахується
заборгованість в сумі 380000,10 грн. -
різниця між перерахованими грошовими
коштами та загальною вартістю
поставленого товару.
Розмір зазначеної заборгованості
також підтверджується актом звірки
взаєморозрахунків між сторонами у
справі від 20.01.2014р., в якому відображено
всі поставки та проплати за договором,
зокрема, поставку за вищезазначеною
видатковою накладною та здійснені
відповідачем проплати за товар
поставлений по зазначеній накладній,
відповідно до якого сальдо на користь
позивача станом на 01.01.2014р. складає суму
390000,10 грн. в яку входить заявлена до
стягнення сума в розмірі 380000,10 грн.
Зазначений акт підписаний в
двосторонньому порядку повноваженими
представниками сторін та скріплений
печатками підприємств, завірена копія
якого залучена до матеріалів справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.
Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного
кодексу України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк товар у власність покупця для
використання його у підприємницькій
діяльності або в інших цілях, не
пов'язаних з особистими, сімейними,
домашніми або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ч. 2 ст. 712 Цивільного
кодексу України, до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
виникає з характеру відносин сторін.
Приписами пункту 2 статті 692 Цивільного
кодексу України передбачено, що
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.
Проте, всупереч згаданих приписів
закону, положень укладеного між
сторонами контракту, відповідач не
виконав своїх зобов'язань щодо
здійснення повного розрахунку за
поставлений товар у строки визначені
договором, в зв'язку з чим за останнім
на час розгляду справи рахується
заборгованість в розмірі 380000,10 грн.
Доказів сплати зазначеної суми
заборгованості відповідач суду не
Статтею 599 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
Таким чином, суд вважає, що позивачем
правомірно заявлено позов про
стягнення 380000,10 грн. заборгованості.
Оскільки відповідачем було порушено
строки виконання зобов'язання щодо
здійснення розрахунку за поставлений
товар, позивач просить суд стягнути з
відповідача 3% річних від простроченої
Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання,
повинен сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
Відповідно до розрахунку позивача, 3%
річних від простроченої суми за
загальний період прострочки з 11.05.2013р.
по 04.02.2014р. складають 9855 грн.
Здійснений позивачем розрахунок 3%
річних відповідає вимогам
законодавства та обставинам справи, а
тому вимога позивача про стягнення з
відповідача 9855 грн. 3% річних підлягає
Також, позивач на підставі п. 9.2
контракту просить суд за порушення
покупцем строків оплати товару,
стягнути з відповідача пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми простроченного платежу за кожен
день прострочення, розмір якої за
розрахунком позивача за загальний
період прострочення з 11.05.2013р. по
Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки, а згідно частини першої ст.
612 ЦК України боржник вважається таким,
що прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
Згідно ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.
Ст. 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
визначає, що платники грошових коштів
сплачують на користь одержувачів цих
коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін. Статтею 3 вказаного Закону
встановлено, що розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла в
період, за який сплачується пеня.
Крім того, відповідно до частини 6 ст. 232
ГК України, нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язань припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
Таким чином, належна до стягнення пеня
повинна бути нарахована за шість
місяців з простроченого платежу за
відповідний період виходячи з дня
початку строку прострочення.
Оскільки розмір пені був розрахований
позивачем більше ніж за шість місяців
то судом здійснено власний розрахунок
Згідно з правильним арифметичним
розрахунком, який був зроблений судом,
з врахуванням зазначених вище норм
чинного законодавства, зокрема, вимог
ч. 6 ст. 232 ГК України та ст. 3 Закону
України «Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань» стягненню підлягає пеня
нарахована з простроченого платежу за
період (з урахування часткових проплат)
з 11.05.2013р. по 11.11.2013р. (шість місяців) в
В решті вимог щодо заявленої до
стягнення суми пені суд відмовляє,
оскільки вона всупереч положень ч. 6 ст.
232 ГК України нарахована на прострочену
суму боргу більше ніж за 6 місяців, в
зв'язку з чим вимоги в цій частині є
З огляду на зазначене та враховуючи, що
борг відповідача перед позивачем на
час прийняття рішення не погашений,
його розмір підтверджується наявними
матеріалами справи, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги про
стягнення з відповідача 380000,10 грн.
основного боргу, 9855 грн. 3% річних та
відповідачем не спростовані, а відтак
підлягають задоволенню. В решті вимог
суд відмовляє з огляду на їх
Відшкодування витрат по сплаті
судового збору відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України покладається судом на сторони
пропорційно розміру задоволених вимог.
Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст.ст. 43, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд
1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Приватного
Київська обл., м. Біла Церква, вул.
Леваневського, буд. 91, ідентифікаційний
код 30253385) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Перша
м. Біла Церква, вул. Леваневського, буд.
95, ідентифікаційний код 36211073) 380000
(триста вісімдесят тисяч) грн. 10 коп.
основного боргу, 9855 (дев'ять тисяч
вісімсот п'ятдесят п'ять) грн. 3% річних,
коп. пені, 8467 (вісім тисяч чотириста
шістдесят сім) грн. 10 коп. витрат по
сплаті судового збору.
3. В решті позову відмовити.
Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду
Київської області набирає законної
сили після закінчення десятиденного
строку з дня його належного оформлення
і підписання та може бути оскаржено в
апеляційному порядку.

Суддя
Подоляк Ю.В.

Дата підписання рішення 14.03.2014р.