ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

18 березня 2014 року Справа № 904/8859/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

ГоловуючогоДемидової А.М., Воліка
І.М.(доповідач), Кролевець О.А. суддів

перевіривши матеріали касаційної
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Онікс"на рішеннявід
14.01.2014господарського суду
Дніпропетровської областіта на
постановувід 18.02.2014

Дніпропетровського апеляційного
господарського суду у справі№
904/8859/13господарського суду
Дніпропетровської областіза
позовомПриватного акціонерного
товариства "Полімерагро"доТовариства
з обмеженою відповідальністю
"Онікс"простягнення 49 116, 67 грн.В С Т А Н О
В И В :

Подана Товариством з обмеженою
відповідальністю "Онікс" касаційна
скарга на рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 14.01.2014
та на постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
18.02.2014 у справі № 904/8859/13 не відповідає
вимогам розділу ХІІ1 ГПК України з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до
скарги додаються докази сплати
судового збору.

Колегія суддів зазначає, що згідно з пп.
5 п. 2 ч. 2 статті 4 Закону України "Про
судовий збір", ставка судового збору,
яка підлягає сплаті за подання
касаційної скарги на рішення суду
становить 70 відсотків ставки, що
підлягає сплаті при поданні позовної
заяви, а у разі подання позовної заяви
майнового характеру - 50 відсотків
ставки, обчисленої виходячи з
оспорюваної суми.

Як вбачається з матеріалів касаційної
скарги, скаржник оскаржує рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 14.01.2014 та постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 18.02.2014 у справі
№ 904/8859/13 в повному обсязі.

Отже, враховуючи вищевикладене,
судовий збір, який підлягає сплаті за
звернення з касаційною скаргою в
такому випадку, становить 913,50 грн.
Натомість до касаційної скарги в
якості доказу сплати судового збору
додана квитанція № k7/L/24 від 21.02.2014 про
сплату судового збору у сумі 91,35 грн., що
суперечить вимогам Закону України "Про
судовий збір".

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів зазначає, що скаржник,
звертаючись з касаційною скаргою
надав квитанцію № k7/L/24 від 21.02.2014 якою
сплачено судовий збір в меншому
розмірі, тобто недоплата судового
збору становить 822,15 грн., а тому
вказаний платіжний документ не може
вважатися доказом, що підтверджує
сплату судового збору у встановленому
розмірі та порядку.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України
касаційна скарга не приймається до
розгляду і повертається судом, якщо до
скарги не додано документів, що
підтверджують сплату судового збору у
встановленому розмірі.

Зважаючи на викладене, касаційна
скарга підлягає поверненню.

Касаційна інстанція зазначає, що
відповідно до приписів ч. 3 ст. 1113 ГПК
України після усунення обставин,
зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4, 6 частини 1
цієї статті, касаційна скарга може бути
подана повторно.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України,
Вищий господарський суд України

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Онікс" на
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 14.01.2014
та на постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
18.02.2014 у справі № 904/8859/13 повернути
скаржнику.

Головуючий суддя
А.М. Демидова

Судді
І.М.Волік

О.А.Кролевець