ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви без
розгляду

11.03.2014
№ 905/1487/14

Суддя господарського суду Донецької
області Фурсова С.М., розглянувши
матеріали позовної заяви садівничого
товариства «Перлина» (87550, Донецька
область, місто Маріуполь, вулиця
Олімпійська, будинок № 61, квартира № 55;
код ЄДРПОУ - 34626609)

до публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Донецькобленерго» (84601, Донецька
область, місто Горлівка, проспект
Леніна, будинок № 11; код ЄДРПОУ - 00131268)

про скасування
оперативно-господарської санкції, -

В С Т А Н О В И В :

Садівниче товариство «Перлина»
звернулося до господарського суду
Донецької області з позовом, в якому
просить скасувати
оперативно-господарську санкцію у
вигляді нарахування садівничим
товариством «Перлина» вартості
недоврахованої електричної енергії у
кількості 32 789 кВт/год на суму 11 961,43
гривень, оформлену протоколом комісії
публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Донецькобленерго» № 7 від
25 лютого 2014 року.

Дослідивши матеріали позовної заяви і
додані до неї документи, господарським
судом встановлено, що матеріали
позовної заяви подані з недодержанням
вимог статті 56, пунктів 2, 3 частини
першої статті 57 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) в зв'язку з чим позовна
заява підлягає поверненню без розгляду
з наступних підстав.

По-перше, відповідно до частини першої
статті 56 ГПК України (зі змінами,
внесеними згідно із законами України
від 13.05.1997 № 251/97-ВР, від 19.05.2011
№ 3382-VI) позивач, прокурор чи його
заступник зобов'язані при поданні
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Пунктом 2 частини першої статті 57 ГПК
України передбачено, що до позовної
заяви додаються документи, які
підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Згідно з пунктом 2 Правил надання
послуг поштового зв'язку, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 05 березня 2009 року № 270, документ, що
підтверджує надання послуг поштового
зв'язку є розрахунковий документ
встановленої відповідно до Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» форми та змісту
(касовий чек, розрахункова квитанція
тощо).

Так, в силу статті 34 ГПК України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Отже, належним доказом відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів, є опис
вкладення із зазначенням переліку
відправлених документів та документ,
що підтверджує надання поштових послуг
(касовий чек, розрахункова квитанція
тощо) надані в оригіналі.

Такі приписи згаданих норм мають на
меті забезпечення, як конституційних
засад змагальності сторін та рівності
усіх учасників процесу перед законом і
судом (пункти 2, 4 частини третьої статті
129 Конституції України), так і
аналогічних приписів статей 4-2, 4-3
ГПК України.

На стадії прийняття позовної заяви до
розгляду та порушення провадження у
справі, господарський суд має бути
впевнений у тому, що зазначені засади
не були порушені заявником позову.

У свою чергу до позовної заяви вихідний
№ 14/03 від 04 березня 2014 року не надано
належного доказу в розумінні статті 56
ГПК України, що підтверджує
направлення копії позовної заяви та
доданих до неї документів на адресу
відповідача.

Наявна копія опису вкладення у цінний
лист без штемпелю органу поштового
зв'язку, не може свідчити про виконання
вимог статті 56 ГПК України, що, в свою
чергу не є належним доказом
направлення позовної заяви
відповідачу.

За приписами пункту 6 частини першої
статті 63 ГПК України суддя повертає
позовну заяву і додані до неї документи
без розгляду, якщо не надано доказів
надсилання відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Отримання відповідачем позовної заяви
з доданими до неї документами є
обов'язковою передумовою розгляду
справи судом.

Матеріали позовної заяви не містять
інших доказів, що підтверджують
отримання відповідачем копії позовної
заяви і доданих до неї документів.

Все це унеможливлює пересвідчитись, що
відповідачу було направлено/вручено
позовну заяву і додані до неї
документи, та що відповідач належним
чином повідомлений відповідно до вимог
чинного закону про подання позовної
заяви, та що не порушено його прав на
належний судовий захист.

Зважаючи на те, що заявником позову не
надано належних доказів відправлення
або вручення відповідачу копії
позовної заяви за вихідним № 14/03 від 04
березня 2014 року та доданих до неї
документів, а також враховуючи, що
наведенні норми чинного законодавства,
у тому числі розділи VIII, IX ГПК України
та всі без виключення вказані в них
вимоги до позовної заяви є
обов'язковими, оскільки їх
обов'язковість встановлена
законодавцем у процесуальному законі і
не може залежати від бажання особи, що
звертається із позовом до суду, і
положення вказаних норм ГПК України не
передбачають обов'язку суду порушити
провадження у справі, а потім
витребувати належні докази
направлення копії позовної заяви та
доданих до неї документів відповідачу,
господарський суд вважає за необхідне
повернути позовну заяву без розгляду
на підставі пункту 6 частини першої
статті 63 ГПК України.

По-друге, пунктом 3 частини першої
статті 57 ГПК України передбачено, що до
позовної заяви повинні бути додані
документи, які підтверджують сплату
судового збору у встановленому порядку
та розмірі.

Законом України «Про судовий збір» №
3674-VI від 08 липня 2011 року, який набрав
чинності 01 листопада 2011 року, визначені
правові засади справляння судового
збору, платників, об'єктів та розміри
ставок судового збору, порядок сплати,
звільнення від сплати та повернення
судового збору.

Так, згідно частини першої статті 6,
частини першої статті 9 Закону України
«Про судовий збір», судовий збір
перераховується у безготівковій або
готівковій формі виключно через
установи банків чи відділення зв'язку.
Судовий збір сплачується за місцем
розгляду справи та зараховується до
спеціального фонду Державного бюджету
України.

У пункті 2 інформаційного листа Вищого
господарського суду України від
17 вересня 2012 року № 01-06/1260/2012 «Про
оформлення платіжних доручень на
перерахування судового збору» та
пункті 2.21 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 21
лютого 2013 року № 7 «Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України» зазначено, що платіжне
доручення на безготівкове
перерахування судового збору,
квитанція установи банку про прийняття
платежу готівкою додаються до позовної
заяви (заяви, скарги) і мають містити
відомості про те, яка саме позовна
заява (заява, скарга, дія) оплачується
судовим збором. Відповідні документи
подаються до господарського суду
тільки в оригіналі; копії, у тому числі
виготовлені із застосуванням
технічних засобів (фотокопії тощо) цих
документів, не може бути належним
доказом сплати судового збору.

Таким чином, виходячи з аналізу
вищевказаних рекомендацій, платіжне
доручення або інший платіжний документ
повинні подаватися до господарського
суду тільки в оригіналі.

У свою чергу до позовної заяви за
вихідним № 14/03 від 04 березня 2014 року в
якості доказів сплати судового збору,
додано копію квитанції № 1401.28.1 від
03 березня 2014 року на суму 1 218,00
гривень, що є порушенням порядку сплати
судового збору за зверненням до
господарського суду Донецької області.

Надаючи перевагу роз'ясненням
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 21
лютого 2013 року № 7 «Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України», господарський суд враховує
положення статті 36 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» якою чітко
передбачено, що Пленум вищого
спеціалізованого суду діє у складі
всіх суддів вищого спеціалізованого
суду для вирішення питань, пов'язаних
із забезпеченням єдності судової
практики у справах відповідної судової
юрисдикції.

При чому, відповідно до законодавчої
техніки, використаної при
конструюванні статті 63 ГПК України,
повернення позовної заяви без розгляду
у вказаному випадку є не правом, а
обов'язком суду.

За таких обставин позовна заява подана
без додержання вимог статті 56, пунктів
2, 3 частини першої статті 57 ГПК України
та відповідно до приписів пунктів 4, 6
частини першої статті 63 ГПК України
підлягає поверненню без розгляду.

Слід відзначити, що повернення
позовної заяви не перешкоджає
повторному зверненню з нею до
господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення, що узгоджується з приписами
частини третьої статті 63 ГПК України.

Керуючись пунктами 4, 6 частини першої
статті 63, статтею 86 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву та додані до неї
документи повернути без розгляду.

Додаток на адресу садівничого
товариства «Перлина» позовна заява з
доданими до неї документами всього на
55-ти аркушах; конверт, акт.

Суддя
С.М. Фурсова