КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2014 р. Справа№ 910/23333/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Сухового В.Г.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання
Білецького Л.І.,

від позивача - Трещов А.О. (дов. б/н 01.10.2013
року);

від відповідача - Драчук М.П. (дов. №6/11
від 06.11.2013 року);

Мелешко О.П.
(директор, Наказ №1-к від 20.06.2012 року)

розглянувши матеріали апеляційної
скарги

товариства з обмеженою
відповідальністю «ДІЄСА»

на ухвалу господарського суду міста
Києва від 16.01.2014 року

у справі №910/23333/13 (суддя Л.Д. Головатюк)

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «ДІЄСА», м. Київ

до товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія Гранд-М», м.
Київ

про відшкодування збитків -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Компанія Гранд-М»
(надалі -ТОВ «Компанія Гранд-М», позивач
за первісним позовом у справі)
звернулося з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю «ДІЄСА»
(надалі - ТОВ «ДІЄСА», відповідач за
первісним позовом у справі) про
стягнення заборгованості за
транспортно-експедиційні послуги щодо
перевезення вантажів в сумі 669 594,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 05.12.2013 року порушено
провадження у справі 910/23333/13 та
призначено розгляд справи на 19.12.2013
року, згодом розгляд справи було
відкладено на 14.01.2014 року, при цьому
розгляд справи по суті не розпочинався.

13.01.2014 року через канцелярію суду ТОВ
«ДІЄСА» по справі 910/23333/13 подало до ТОВ
«Компанія Гранд-М» зустрічний позов
про відшкодування збитків в сумі 1 276
146,10 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 16.01.2014 року зустрічну позовну
заяву ТОВ «ДІЄСА» до ТОВ «Компанія
Гранд-М» про відшкодування збитків,
повернуто без розгляду на підставі п. 3
ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального
кодексу України.

Не погодившись з вказаною ухвалою,
позивач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
ухвалу господарського суду міста Києва
від 16.01.2014 у справі №910/23333/13 скасувати
повністю та направити справу за
зустрічним позовом ТОВ «ДІЄСА» на
розгляд до господарського суду міста
Києва. Апеляційна скарга мотивована
тим, що судом першої інстанції було
неправильно встановлено обставини, які
мають значення для справи внаслідок
неправильного дослідження та оцінки
доказів.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 04.02.2014 року у
справі №910/23333/13 апеляційну скаргу ТОВ
«ДІЄСА» на ухвалу господарського суду
міста Києва від 16.01.2014 року у справі
№910/23333/13 прийнято до провадження та
призначено її розгляд на 19.02.2014 року.

18.02.2014 року через канцелярію суду від
позивача за зустрічним позовом
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи у зв`язку з
неможливістю бути присутнім в судовому
засіданні 19.02.2014 року оскільки в цей
день представник буде присутній в
судовому засіданні Окружного
адміністративного суду міста Києва.

19.02.2014 року через канцелярію суду від
відповідача за зустрічним позовом
надійшло клопотання про долучення до
матеріалів справи копії ухвали
господарського суду міста Києва про
порушення провадження у справі №910/1735/13
від 06.02.2014 року за позовом ТОВ «ДІЄСА»
до ТОВ «Компанія Гранд-М» про
відшкодування збитків у сумі 1 276 146,10
грн.

19.02.2014 року представник позивача за
зустрічним позовом в судову засідання
не з`явився. Представники відповідача
за зустрічним позовом не заперечували
проти відкладення розгляду справи,
надали клопотання про продовження
процесуального строку розгляду справи.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 19.02.2014 року на
підставі ст.ст. 69, 77 Господарського
процесуального кодексу України
продовжено процесуальний строк
розгляду справи та відкладено розгляд
апеляційної скарги на 05.03.2014 року.

До початку судового засідання, 24.02.2014
року через канцелярію Київського
апеляційного господарського суду від
відповідача за зустрічним позовом
надійшло клопотання про долучення
додаткових документів до матеріалів
справи. Крім того, 04.04.2014 року від
відповідача за зустрічним позовом
надійшов відзив на апеляційну скаргу
позивача за зустрічним позовом.

В судовому засіданні 05.03.2014 року
представник позивача за зустрічним
позовом підтримав апеляційну скаргу та
просить скасувати ухвалу
Господарського суду міста Києва від
16.01.2014 року.

Представники відповідача за
зустрічним позовом заперечували проти
апеляційної скарги позивача за
зустрічним позовом та просили колегію
суддів залишити ухвалу суду першої
інстанції без змін.

Частиною 5 ст. 106 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що апеляційні скарги на
ухвали місцевого господарського суду
розглядаються в порядку, передбаченому
для розгляду апеляційних скарг на
рішення місцевого господарського суду.

Статтею 101 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що у процесі перегляду
справи апеляційний господарський суд
за наявними у справі і додатково
поданими доказами повторно розглядає
справу. Апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі
перегляду справи у апеляційній
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм процесуального права при
прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла
до висновку про те, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, а
оскаржувана ухвала місцевого
господарського суду не підлягає зміні
або скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у
провадженні Господарського суду міста
Києва перебуває справа за позовом TOB
«Компанія Гранд-М» до TOB «ДІЄСА» про
стягнення дебіторської заборгованості
за договором про
транспортно-експедиційне
обслуговування № 010413 від 01.04.2013 року, а
саме: 669 584 грн. основного боргу, 30 335,29
грн. - пені та 6 934,43 грн. - 3 % річних.

TOB «ДІЄСА» подало до Господарського
суду міста Києва зустрічну позовну
заяву про стягнення із TOB «Компанія
Гранд-М» збитків у розмірі 1 276 146,10 грн.

Повертаючи зустрічну позову
заяву,спірною ухвалою, суд першої
інстанції зазначив, що відповідачем за
зустрічним позовом у своїй заяві не
наведені обставини, які свідчать про
взаємну пов`язаність зустрічного
позову з первісним, а так само не надано
доказів, що підтверджують ці обставини.

Колегія суддів проаналізувавши ухвалу
Господарського міста Києва від 16.02.14
року погоджується із висновком суду
першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 60 Господарського
процесуального кодексу України
відповідач має право до початку
розгляду господарським судом справи по
суті подати до позивача зустрічний
позов для спільного розгляду з
первісним позовом. Зустрічний позов
повинен бути взаємно пов'язаний з
первісним. Подання зустрічного позову
провадиться за загальними правилами
подання позовів.

Відповідно до п. 3.15 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» № 18 від 26.12.2011 року,
встановлено, що обставини, які свідчать
про взаємну пов'язаність зустрічного
позову з первісним (зокрема, за
підставами цих позовів та/або поданими
доказами; у зв'язку з тим, що
задоволення зустрічного позову
виключатиме частково чи повністю
задоволення первісного позову тощо), а
так само докази, що підтверджують саме
ці обставини, повинні зазначатися у
зустрічній позовній заяві (пункт 5
частини другої статті 54 Господарського
процесуального кодексу України). Якщо у
ній не вказано відповідних обставин, на
яких, зокрема, ґрунтується позовна
вимога, доказів, що підтверджують ці
обставини, то зустрічна позовна заява
повертається без розгляду з посиланням
на пункт 3 частини першої статті 63 та
статтю 60 Господарського
процесуального кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що TOB
«Компанія Гранд-М» подало позовну
заяву (а.с. 62-67) про стягнення
дебіторської заборгованості за
договором про
транспортно-експедиційне
обслуговування від 01.04.2013 року № 010413,
отже предметом розгляду даної справи є
стягнення заборгованості за отримані
ТОВ «ДІЄСА» транспортно-експедиційні
послуги за договором. В обґрунтування
позовних вимог позивачем додано до
суду копії заявок на
транспортно-експедиційні послуги за
період з 01.06.2013 року по 30.07.2013 року, копії
ТТН, копії рахунків, акти
приймання-передачі наданих послуг.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 05.12.2013 року позовну заяву TOB
«Компанія Гранд-М» прийнято до
провадження та порушено провадження у
справі 910/23333/13.

В свою чергу, TOB «ДІЄСА» подало
зустрічний позов (а.с. 44-48) про стягнення
із TOB «Компанія Гранд-М» збитків у
зв'язку із втратою вантажу за договором
про транспортно-експедиційне
обслуговування № 010413 від 01.04.2013 року,
проте тільки за заявкою на разове
перевезення вантажу №ТР-015397 від 10.06.2013
року.

Однак із переліку наданих до
первісного позову заявок вбачається,
що позивач за первісним позовом не
вимагає стягнення з ТОВ «ДІЄСА»
заборгованості за заявкою на разове
перевезення вантажу з відповідача за
первісним позовом за №ТР-015397 від 10.06.2013
року по договору №010413 від 01.04.2013 року.

Таким чином, колегія судді
погоджується із висновком суду першої
інстанції, що предмети позовів є
різними, вимоги не є однорідними,
позови взаємно не пов'язані.

Крім цього, колегія суддів
погоджується із судом першої
інстанції, що об'єднання даних позовних
вимог могло б мати негативні наслідки,
розширює предмет доказування у справі,
збільшує коло учасників процесу та
може затягнути розгляд справи у
строках, які визначені ст. 69
Господарського процесуального кодексу
України. Оскільки, як вбачається із
зустрічної позовної заяви (а.с 44-48) та
заяви відповідача за зустрічним
позовом про відмову в сумісному
розгляді позовів (а.с. 59-60) позивач за
зустрічним позовом по факту викрадення
товару, зазначеному в позові TOB «ДІЄСА»
проводиться досудове розслідування №
0008175 від 22.06.2013 року, за ознаками
злочину, передбаченого ст. 190 ч. 1
Кримінального кодексу України. Дане
досудове розслідування розпочате за
результатами розгляду заяви поданої
директором TOB «Компанія Гранд-М»
Мелешко О.П, якого визнано потерпілою
особою.

Колегією суддів враховано, що в силу
вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод, кожен
при вирішенні судом питання щодо його
цивільних прав та обов'язків має право
на судовий розгляд упродовж розумного
строку.

Обов'язок швидкого здійснення
правосуддя покладається, в першу чергу,
на відповідні державні судові органи.
Розумність тривалості судового
провадження оцінюється в залежності
від обставин справи та з огляду на
складність справи, поведінки сторін,
предмету спору. Нездатність суду
ефективно протидіяти недобросовісно
створюваним учасниками справи
перепонам для руху справи є порушенням
ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення
Європейського суду з прав людини від
08.11.2005 року у справі «Смірнова проти
України»).

Відповідно до Листа Верховного Суду
України головам апеляційних судів
України від 25.01.2006 року №1-5/45, у
цивільних, адміністративних і
господарських справах перебіг
провадження для цілей ст. 6 Конвенції
розпочинається з моменту подання
позову і закінчується винесенням
остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання «розумності»
строку розгляду справи є спільними для
всіх категорій справ (цивільних,
господарських, адміністративних чи
кримінальних). Це - складність справи,
поведінка заявника та поведінка
органів державної влади (насамперед,
суду). Відповідальність держави за
затягування провадження у справі, як
правило, настає у випадку
нерегулярного призначення судових
засідань, призначення судових засідань
з великими інтервалами, затягування
при передачі або пересиланні справи з
одного суду в інший, невжиття судом
заходів до дисциплінування сторін у
справі, свідків, експертів, повторне
направлення справи на додаткове
розслідування чи новий судовий
розгляд.

Всі ці обставини судам слід
враховувати при розгляді кожної
справи, оскільки перевищення розумних
строків розгляду справ становить
порушення прав, гарантованих пунктом 1
ст. 6 Конвенції про захист прав і
основних свобод людини, а збільшення
кількості звернень до Європейського
суду з прав людини не лише погіршує
імідж нашої держави на міжнародному
рівні, але й призводить до значних
втрат державного бюджету.

Згідно із пунктом 3 частини 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду
якщо у позовній заяві не вказано
обставин на яких ґрунтуються позовні
вимоги, доказів, що підтверджують
викладені в заяві обставини,
обґрунтований розрахунок стягуваної
чи оспорюваної суми.

З огляду на викладене вище, колегія
суддів погоджується із висновком суду
першої інстанції, що зустрічна позовна
заява ТОВ «Дієса» від 16.12.2013 вих. №16/12/13-1
за вх. № 329/14 по справі № 910/23333/13 з
доданими до неї документами підлягала
поверненню заявнику без розгляду на
підставі п.3 ч.1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку про те, що обставини, на які
посилається скаржник, не можуть бути
підставою для зміни або скасування
ухвали Господарського суду міста Києва
від 16.01.2014 року у справі №910/23333/13.

При цьому колегія суддів бере до уваги,
що за позовною заявою ТОВ «Дієса»,
зміст якої є ідентичним з зустрічною
позовною заявою, про стягнення із TOB
«Компанія Гранд-М» збитків у розмірі 1
276 146,10 грн. порушено провадження у
справі №910/1735/14 (а.с. 30-31).

Крім того, згідно ч. 2 ст. 44
Господарського процесуального кодексу
України розмір судового збору, порядок
його сплати, повернення і звільнення
від сплати встановлюються законом.

У зв'язку з набранням законної сили
01.11.2011 року Закону України «Про судовий
збір» питання повернення судового
збору регулюється наведеним законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону
України «Про судовий збір» сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду в разі: повернення заяви
або скарги.

За таких обставин, колегія судді
погоджується із висновком суду першої
інстанції, що оскільки зустрічна
позовна заява ТОВ «Дієса» була
повернута, сума судового збору у
розмірі 25 522,92 грн. підлягає поверненню.

Керуючись статтями 33, 34, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «ДІЄСА» на
ухвалу Господарського суду міста Києва
від 16.01.2014 року у справі №910/23333/13
залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста
Києва від 16.01.2014 року у справі №910/23333/13
залишити без змін.

3. Справу №910/23333/13 повернути до
господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
О.В. Агрикова

Судді
В.Г. Суховий

М.Г. Чорногуз