Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" березня 2014 р. Справа № 906/1940/13.

Господарський суд Житомирської
області у складі:

Судді: Ляхевич А.А.,

розглянувши справу №906/1940/13

за позовом: Коростенського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері Житомирської
області в інтересах держави в особі
Державної інспекції сільського
господарства в Житомирській області
(м.Житомир)

до:

1) Житомирської районної державної
адміністрації (м. Житомир)

2) Управління Держземагенства в
Житомирському районі (м.Житомир)

3)Реєстраційної служби Житомирського
районного управління юстиції
(м.Житомир)

4) ОСОБА_4 (м.Житомир)

5) ОСОБА_5 (м.Житомир)

6) Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДБНУ" (м.Житомир)

про визнання недійсним та скасування
розпорядження голови Житомирської РДА
від 25.12.2012р. №1113, визнання недійсними та
скасування державної реєстрації
державних актів на право власності на
землю, визнання недійсними договорів
купівлі-продажу земельної ділянки та
скасування державної реєстрації права
власності на земельні ділянки

за участю представників сторін:

від позивача: Рябушко С. О., довіреність
№22 від 06.02.2013 р.;

від відповідачів:

1) Житомирської РДА: Кемка Д.В.,
довіреність №18-5/1708 від 02.10.2013 р.,

2) Управління Держземагентства: Бондар
О.О., довіреність №446 від 06.02.2014р.,

3) Реєстраційної служби: Гайдай В.М.,
довіреність №1 від 08.01.2014р.,

4) ОСОБА_4: ОСОБА_10, довіреність №1011 від
07.10.2013 р.,

5) ОСОБА_5: не з'явився,

6) ТОВ "ДБНУ": не з'явився,

та прокуратури: Лимар А.І., службове
посвідчення №016848 від 20.05.2013р.,

ВСТАНОВИВ:

Коростенський прокурор з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері Житомирської області в інтересах
держави в особі Державної інспекції
сільського господарства в
Житомирській області (м.Житомир)
звернувся до господарського суду
Житомирської області з позовною заявою
до Житомирської районної державної
адміністрації (м.Житомир), Управління
Держземагенства в Житомирському
районі (м.Житомир), Реєстраційної
служби Житомирського районного
управління юстиції (м.Житомир), ОСОБА_4
(м.Житомир), ОСОБА_5 (м.Житомир),
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДБНУ" (м.Житомир) про
визнання недійсним та скасування
розпорядження голови Житомирської РДА
від 25.12.2012р. №1113, визнання недійсними та
скасування державної реєстрації
державних актів на право власності на
землю, визнання недійсними договорів
купівлі-продажу земельної ділянки та
скасування державної реєстрації права
власності на земельні ділянки

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 08.01.2014р.
позовна заява прийнята до розгляду та
порушено провадження у справі №906/1940/13,
розгляд справи призначений на 06.02.2014 р.

17.01.2014р. на адресу господарського суду
повернулися не врученими ухвали суду
про порушення провадження у справі №
906/1940/13 та призначення її до розгляду на
06.02.2014 р., які направлялися на адресу
ОСОБА_5 (10029, АДРЕСА_1), ТОВ "ДБНУ" (10014,
АДРЕСА_2), ОСОБА_4 (10029, АДРЕСА_2), з
відмітками поштових відділень щодо
причин повернення: "За закінченням
терміну зберігання".

06.02.2014р. через діловодну службу суду від
Житомирської РДА надійшло клопотання
(вих.№18/4/215 від 06.02.2014р.) про відкладення
розгляду справи, у зв'язку з
перебуванням повноважного
представника адміністрації на
лікарняному.

В засідання суду 06.02.2014р. представники
першого, четвертого, п'ятого, шостого
відповідачів не з'явились.

Прокурором в засіданні 06.02.2014р.
заявлено клопотання про долучення до
справи доказів. Подані прокурором
документи долучено до матеріалів
справи.

Представник другого відповідача
Управління Держземагентства подала
заперечення проти позовної заяви
(вх.№1927/14 від 06.02.2014р., а.с.94-101), згідно
якого відповідач-2 заперечує проти
позову, вважає його безпідставним та
просить відмовити у його задоволенні у
повному обсязі, та, водночас,
клопотання про закриття провадження у
справі (вх.№1929/14 від 06.02.2014 р., а.с.102-105), в
якому відповідач-2 просить закрити
провадження у справі, у зв'язку з тим, що
дану справу не належить розглядати в
порядку господарського судочинства.

Заслухавши думки присутніх учасників
процесу з приводу заявленого
клопотання, проте, враховуючи неявку в
засідання представників першого,
четвертого, п'ятого, шостого
відповідачів, судом, з метою
забезпечення процесуальних прав усіх
сторін спору, в засіданні суду 06.02.2014 р.
ухвалено відкласти розгляд справи на
25.02.2014р. та вирішити клопотання
відповідача-2 про закриття провадження
у справі по завершенню розгляду даної
справи (протокол судового засідання
від 06.02.2014 р., а.с.107-108; ухвала - а.с.109-110).

В судове засідання 25.02.2014р. представник
позивача, представники четвертого,
п'ятого та шостого відповідачів не
з'явились, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлялись
належним чином.

Представник першого відповідача
Житомирської РДА Кемка Д.В. проти
позову заперечила, вважає, що
розпорядження №1113 від 25.02.2012 р. є
законним.

Представник другого відповідача
Управління Держземагентства Бондар
О.О. проти позову заперечила в повному
обсязі. Представник вважає, що
провадження у даній справі підлягає
припиненню, у зв'язку із тим, що справа
відповідно до заявлених прокурором
вимог повинна бути розглянута в
порядку адміністративного
судочинства.

25.02.2014р. представником Управління
Держземагентства у Житомирському
районі подано клопотання про
припинення провадження у справі
(а.с.115-119), оскільки спір не підлягає
вирішенню в господарських судах
України, з тих же підстав, що були
наведені у клопотанні про закриття
провадження у справі від 06.02.2014 р.

Судом ухвалено вирішити клопотання
другого відповідача про припинення
провадження у справі по завершенню
розгляду даної справи, про що
повідомлено присутнім в засіданні суду
учасникам (протокол судового засідання
від 25.02.2014р., а.с.142-143).

Правова позиція представника третього
відповідача Реєстраційної служби
Житомирського РУЮ Гайдай В.М. не
змінилася, проти позову в частині, що
стосується реєстрації права власності
на земельні ділянки, останній
заперечує.

Прокурор в судовому засіданні 25.02.2014р.
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі з підстав, викладених у позовній
заяві. Подав до справи пояснення на
письмові заперечення Управління
Держземагентства у Житомирському
районі (а.с.121-122). Вказує, що згідно п.1.3.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №6 від
17.05.2011р. "Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин", у порядку
господарського судочинства вирішенню
підлягають категорії спорів, засновані
на положеннях ст.319 ЦК України, глав
27,29,33,34 ЦК України та глави 15 ГК України,
розділів ІІІ-V ЗК України, зокрема, про
визнання незаконними рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади
та органів місцевого самоврядування з
питань передачі земельних ділянок у
власність чи надання їх у користування,
припинення права власності на земельні
ділянки, вилучення цих ділянок з
користування і про зобов'язання
названих органів залежно від характеру
спору виконати певні дії як цього
вимагають приписи чинного
законодавства. Повідомив, також, що не
має змоги подати в дане судове
засідання (25.02.2014 р.) витребувані судом
докази в обґрунтування позову, зокрема,
на підтвердження того, що ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 є суб'єктами підприємницької
діяльності.

Прокурор подав клопотання (вх.№02-44/162/14
від 25.02.2014р., а.с.140) про відкладення
розгляду справи та продовження строку
розгляду спору у відповідності до ч.3
ст.69 ГПК України, у зв'язку з
відсутністю з об'єктивних причин
позивача, який згідно ухвали суду
повинен був надати повний обсяг
документів, необхідних для розгляду
справи по суті.

За таких обставин, ухвалою суду від
25.02.2014р. продовжено строк розгляду
спору, встановлений ч.3 ст.69 ГПК України,
на 15 днів та відкладено розгляд справи
на 13 березня 2014 р., із зобов'язанням
учасників процесу подати необхідні для
вирішення спору докази.

06.03.2014р. до суду надійшло клопотання
представника Управління
Держземагентства у Житомирському
районі про фіксування судового процесу
в господарській справі за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
(а.с.146-147).

У зв'язку з чим, запис розгляду судової
справи №906/1940/13 в засіданні 13.03.2014р.
здійснювався за допомогою технічних
засобів, а саме: програмно-апаратного
комплексу "Діловодство суду".

В засіданні суду 13.03.2014р. прокурором
подано письмові пояснення по суті
позову із формулюванням позовних вимог
стосовно відповідачів (а.с.153-155);
прокурор в засіданні позов підтримав
та просив його задовольнити.

Позивачем подано до справи письмові
пояснення (вх.№3596/14 від 13.03.2014р.,
а.с.156-159), згідно яких Державна
інспекція сільського господарства в
Житомирській області підтримує позов
прокурора та просить визнати
протиправним і скасувати
розпорядження голови Житомирської РДА
від 25.12.2012р. №1113, а також, задовольнити
інші вимоги, які ставить прокурор в
позовній заяві. Представник позивач в
засіданні також підтримав позов
прокурора та просив його заловольнити.

Житомирською райдержадміністрацією
подано до справи письмові заперечення
(вх.№3597/14 від 13.03.2014р., а.с.164-165), за якими
перший відповідач по справі просить
відмовити прокурору у задоволенні
позовних вимог. Представник
райдержадміністрації просив суд
відмовити у позові за безпідставністю.

Представником другого відповідача по
справі - Управління Держземагентства у
Житомирському районі подано повторно
клопотання про припинення провадження
у справі (а.с.169-171) з підстав, викладених
у даному клопотанні. представник
відповідача-2 в засіданні суду просила
припинити провадження у справі.

Представник за довіреністю четвертого
відповідача у справі - ОСОБА_4, який
з'явився для участі в засіданні суду
13.03.2014р., подав до справи
клопотання/заяву про припинення
провадження у справі (вх.№3600/14 від
13.03.2014 р., а.с.172-175), посилаючись на те, що
дану справу не належить розглядати в
порядку господарського судочинства.
Вказане клопотання, з доданими
документами, долучено до матеріалів
справи. В засіданні суду представник
просив припинити провадження у справі,
у зв'язку з її непідвідомчістю
господарським судам.

Представники відповідача-5 ОСОБА_5 та
відповідача-6 ТОВ "ДБНУ" в засідання
суду не з'явились, хоча про дату, час та
місце розгляду справи повідомлялись
належним чином, про що свідчить реєстр
рекомендованої кореспонденції
господарського суду за 28.02.2014р.

Як зазначено у пункті 3.9.1 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції",
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК. Там же
зазначено, що в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Відповідно до абз.1 п.3.9.2 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011р. №18 визначено, що у
випадку нез'явлення в засідання
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи зазначене, належне
повідомлення відповідачів 5 та 6 про
дату та місце розгляду справи, а також
те, що незважаючи не неодноразове
відкладення розгляду справи вказані
особи своїм правом на участь в судовому
процесі не скористались, а явка сторін
в засідання суду обов'язковою не
визнавалась, суд прийшов до висновку
про можливість розгляду справи в
судовому засіданні 13.03.2014р. за
відсутності представників п'ятого та
шостого відповідачів, запобігаючи
одночасно безпідставному затягуванню
розгляду спору.

Заслухавши пояснення присутніх
учасників процесу, дослідивши
матеріали справи, господарський суд
дійшов висновку про необхідність
припинення провадження у справі на
підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України,
виходячи з наступного.

Слід зазначити, що Коростенський
прокурор з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері
Житомирської області звернувся до суду
з позовом, що розглядається у даній
справі, в інтересах держави в особі
Державної інспекції сільського
господарства в Житомирській області
(м.Житомир) про наступне:

- визнання протиправним та скасування
розпорядження голови Житомирської
райдержадміністрації від 25.12.2012р. №1113,
яким затверджено проект із землеустрою
щодо відведення земельних ділянок із
земель сільськогосподарського
призначення (ведення садівництва) з
метою зміни цільового призначення на
землі транспорту (під розташування
автостоянки для обслуговування
територіальної громади села) ОСОБА_4
площею 0,10га, ОСОБА_5 площею земельна
ділянка №1 площею 0,50 га та земельна
ділянка №2 площею 0,40 га на території
Кам'янської сільської ради;

- визнання недійсним та скасування
державної реєстрації державного акту
серії ЯМ №240585, виданого 26.12.2012р. ОСОБА_4
на право власності на земельну ділянку
площею 0,10 га кадастровий номер
:05:000:0632 з цільовим призначенням:
землі транспорту (під розташування
автостоянки для обслуговування
територіальної громади села);

- визнання недійсним та скасування
державної реєстрації державного акту
серії ЯМ №240583, виданого 26.12.2012 р. ОСОБА_5
на право власності на земельну ділянку
площею 0,40га кадастровий номер
:05:000:0670 з цільовим призначенням:
землі транспорту (під розташування
автостоянки для обслуговування
територіальної громади села);

- визнання недійсним та скасування
державної реєстрації державного акту
серії ЯМ 240584, виданого 26.12.2012р. ОСОБА_5 на
право власності на земельну ділянку
площею 0,50 га кадастровий номер
:05:000:0671 з цільовим призначенням -
землі транспорту (під розташування
автостоянки для обслуговування
територіальної громади села);

- визнання недійсним договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
26.12.2012р. №6953, укладеного між ОСОБА_5 та
ТОВ "ДБНУ", на підставіякого відчужено
земельну ділянку площею 0,50 га
кадастровий номер :05:000:0671;

- визнання недійсним договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
26.12.2012р. №6955, укладеного між ОСОБА_5 та
ТОВ "ДБНУ", на підставі якого відчужено
земельну ділянку площею 0,40 га
кадастровий номер :05:000:0670;

- скасування державної реєстрацїі
права власності на земельну ділянку
площею 0,50 га кадастровий номер
:05:000:0671 за ТОВ "ДБНУ";

- скасування державної реєстрації
права власності на земельну ділянку
площею 0,50 га кадастровий номер
:05:000:0671 за ТОВ "ДБНУ";

- скасування державної реєстрації
права власності на земельну ділянку
площею 0,40 га кадастровий номер
:05:000:0670 за ТОВ "ДБНУ".

При цьому, відповідачами за вказаними
позовними вимогами прокурором
визначено наступних осіб: 1)
Житомирську районну державну
адміністрацію (м.Житомир); 2) Управління
Держземагенства в Житомирському
районі (м.Житомир); 3) Реєстраційну
службу Житомирського районного
управління юстиції (м.Житомир); 4) ОСОБА_4
(м.Житомир); 5)ОСОБА_5 (м.Житомир) та 6)
Товариство з обмеженою
відповідальністю "ДБНУ" (м.Житомир).

Відповідно до пояснень прокурора по
суті позову із формулюванням позовних
вимог стосовно відповідачів (а.с.153-155),
прокурор вважає, що позовну вимогу про
визнання протиправним та скасування
розпорядження голови Житомирської
райдержадміністрації від 25.12.2012р. №1113,
яким затверджено проект землеустрою
щодо відведення земельних ділянок із
земель сільськогосподарського
призначення (ведення садівництва) з
метою зміни цільового призначення на
землі транспорту (під розташування
автостоянки для обслуговування
територіальної громади села) ОСОБА_4
площею 0,10 га, ОСОБА_5 земельну ділянку
НОМЕР_1 площею 0,50 га та земельну ділянку
НОМЕР_2 площею 0,40 га на території
Кам'янської сільської ради, -
пред'явлено до відповідача
Житомирської міської ради. По іншим
позовним вимогам відповідачами є решта
вказаних фізичних та юридичних осіб з
підстав, зазначених у позові.

Як вбачається з матеріалів справи,
власниками земельних ділянок, щодо
зміни цільового призначення яких
прийнято оскаржуване розпорядження
голови Житомирської РДА від 25.12.2012р.
№1113, на момент винесення даного
розпорядження, були громадяни, фізичні
особи ОСОБА_4 (якому належить земельна
ділянка площею 0,10 га, кадастровий номер
:05:000:0632) та ОСОБА_5 (якому належали
земельні ділянки площею 0,50 га
кадастровий номер :05:000:0671 та
площею 0,40 га кадастровий номер,
:05:000:0670) (державні акти на право
власності на земельні ділянки для
ведення садівництва (а.с.33,34,35).

В подальшому, згідно розпорядження
голови РДА, власникам видано державні
акти на вказані земельні ділянки, з їх
цільовим призначенням - землі
транспорту (під розташування
автостоянки для обслуговування
територіальної громади села), а саме:
державний акт серії ЯМ №240585, виданий
26.12.2012р. ОСОБА_4 на право власності на
земельну ділянку площею 0,10 га
кадастровий номер :05:000:0632;
державний акт серії ЯМ №240583, виданий
26.12.2012р. ОСОБА_5 на право власності на
земельну ділянку площею 0,40га
кадастровий номер :05:000:0670 та
державний акт серії ЯМ 240584, виданий
26.12.2012р. ОСОБА_5 на право власності на
земельну ділянку площею 0,50 га
кадастровий номер :05:000:0671 (а.с.137,
138, 139).

26.12.2012р. ОСОБА_5 належні йому
вищевказані земельні ділянки були
відчужені за договорами №6955 та №6953 від
26.12.2012р. Товариству з обмеженою
відповідальністю "ДБНУ" (інформаційні
довідки з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно (а.с.50-51, 52-55); на
підставі вказаних договорів право
власності на земельні ділянки
зареєстровано за Товариством з
обмеженою відповідальністю "ДБНУ".

Слід зазначити, що суд вважає
безпідставними доводи прокурора
стосовно того, що перша з позовних
вимог вимога про визнання незаконним і
скасування розпорядження голови РДА
заявлена лише до першого відповідача -
Житомирської райдержадміністрації,
оскільки оскаржуване розпорядження
безпосередньо стосується прав та
інтересів відповідачів - фізичних осіб
по справі, які на момент виникнення
спірних правовідносин були власниками
земельних ділянок, цільове призначення
яких змінено, тому у справі за таким
позовом вказані особи мають брати
участь саме як відповідачі.

Водночас, щодо можливості розгляду
господарським судом спору за заявленим
позовом, з огляду на участь у
суб'єктному складі сторін фізичних
осіб, суд приймає до уваги таке.

Згідно статті 12 Господарського
процесуального кодексу України,
господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при
укладанні, зміні, розірванні і
виконанні господарських договорів, у
тому числі щодо приватизації майна, та
з інших підстав, крім: спорів про
приватизацію державного житлового
фонду; спорів, що виникають при
погодженні стандартів та технічних
умов; спорів про встановлення цін на
продукцію (товари), а також тарифів на
послуги (виконання робіт), якщо ці ціни
і тарифи відповідно до законодавства
не можуть бути встановлені за угодою
сторін; спорів, що виникають із
публічно-правових відносин та
віднесені до компетенції
Конституційного Суду України та
адміністративних судів; інших спорів,
вирішення яких відповідно до законів
України та міжнародних договорів
України віднесено до відання інших
органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів
Антимонопольного комітету України,
Рахункової палати з питань, віднесених
законодавчими актами до їх
компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних
відносин у спорах між господарським
товариством та його учасником
(засновником, акціонером), у тому числі
учасником, який вибув, а також між
учасниками (засновниками, акціонерами)
господарських товариств, що пов'язані
із створенням, діяльністю, управлінням
та припиненням діяльності цього
товариства, крім трудових спорів;

5) справи у спорах щодо обліку прав на
цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із
земельних відносин, в яких беруть
участь суб'єкти господарської
діяльності, за винятком тих, що
віднесено до компетенції
адміністративних судів;

7) справи у спорах з майновими вимогами
до боржника, стосовно якого порушено
справу про банкрутство, у тому числі
справи у спорах про визнання
недійсними будь-яких правочинів
(договорів), укладених боржником;
стягнення заробітної плати; поновлення
на роботі посадових та службових осіб
боржника, за винятком спорів,
пов'язаних із визначенням та сплатою
(стягненням) грошових зобов'язань
(податкового боргу), визначених
відповідно до Податкового кодексу
України, а також справ у спорах про
визнання недійсними правочинів
(договорів), якщо з відповідним позовом
звертається на виконання своїх
повноважень контролюючий орган,
визначений Податковим кодексом
України;

8) справи за заявами про затвердження
планів санації боржника до порушення
справи про банкрутство.

Постановою Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання підвідомчості і підсудності
справ господарським судам" № 10 від
24.10.2011 року, з метою однакового і
правильного визначення підвідомчості
і підсудності справ господарським
судам роз'яснено, що, з огляду на
приписи частини третьої статті 22
Закону України "Про судоустрій і
статус суддів", згідно з якими місцеві
господарські суди розглядають справи
у спорах, що виникають з
господарських правовідносин, а також
інші справи, віднесені процесуальним
законом до їх підсудності, та на вимоги
статей 1, 4-1, 12 ГПК господарські суди
розглядають справи в порядку позовного
провадження, коли склад учасників
спору відповідає приписам статті 1 ГПК,
а правовідносини, з яких виник спір,
мають господарський характер. У
вирішенні питання про те, чи є
правовідносини господарськими, а спір -
господарським, слід виходити з
визначень, наведених у статті 3
Господарського кодексу України.
Господарський спір підвідомчий
господарському суду, зокрема, за таких
умов: - участь у спорі суб'єкта
господарювання; - наявність між
сторонами, по-перше, господарських
відносин, врегульованих Цивільним
кодексом України, Господарським
кодексом України, іншими актами
господарського і цивільного
законодавства, і, по-друге, спору про
право, що виникає з відповідних
відносин; - наявність у законі норми,
що прямо передбачала б вирішення спору
господарським судом; - відсутність у
законі норми, що прямо передбачала б
вирішення такого спору судом іншої
юрисдикції (п.п.2, 3, 3.1. вказаної
Постанови Пленуму).

В пункті 14 вищеназваної Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №10 від 24.10.2011р., наголошено:
якщо в законодавчому акті
підвідомчість спорів визначена
альтернативно: суду чи господарському
суду, або зазначено, що спір
вирішується в судовому порядку,
господарському суду слід виходити з
суб'єктного складу учасників спору та
характеру спірних правовідносин.
Необхідно мати на увазі, що ГПК не
передбачено можливості об'єднання в
одне провадження вимог, що підлягають
розгляду за правилами різних видів
судочинства. Тому в разі подання
позову, в якому такі вимоги об'єднано,
господарський суд приймає позовну
заяву в частині вимог, що підлягають
розглядові господарськими судами, а в
іншій частині з посиланням на пункт 1
частини першої статті 62 ГПК - відмовляє
у прийнятті позовної заяви. Якщо у
розгляді справи буде встановлено, що
провадження у відповідній частині
порушено помилково, господарський суд
припиняє провадження у справі в цій
частині згідно з пунктом 1 частини
першої статті 80 ГПК.

Спільним листом Верховного суду
України та Вищого господарського суду
України від 20.07.1995 року № 01-8/518а „Щодо
визначення підвідомчості цивільних
справ та господарських спорів"
встановлено, що за загальним правилом
підвідомчість цивільних справ та
господарських спорів визначається
законодавчими актами України. Однак у
випадках, коли в законодавчих актах
підвідомчість спорів визначена
нечітко, слід виходити із суб'єктного
складу учасників спору.

Водночас, приписами ст.21 ГПК України
встановлено, що сторонами в судовому
процесі - позивачами і відповідачами -
можуть бути підприємства та
організації, зазначені у статті 1 цього
Кодексу, тобто підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності та
у випадках, передбачених законодавчими
актами України - державні та інші
органи, фізичні особи, що не є
суб'єктами підприємницької діяльності
(корпоративні спори).

Згідно ч.1 ст.128 Господарського кодексу
України, громадянин визнається
суб'єктом господарювання у разі
здійснення ним підприємницької
діяльності за умови державної
реєстрації його як підприємця без
статусу юридичної особи відповідно до
статті 58 цього Кодексу.

Як встановлено судом зі Спеціальних
витягів з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, здійснених судом у зв'язку
із розглядом даної справи (а.с.149,150),
станом на момент виникнення спірних
правовідносин, а саме, на день
винесення оскаржуваного розпорядження
25.12.2012р., ні ОСОБА_5, ні ОСОБА_4 не були
зареєстровані як суб'єкти
підприємницької діяльності.

При цьому, зі Спеціальних витягів з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців,
здійснених судом під час розгляду
справи, станом на 25.02.2014 р., вбачається,
що ОСОБА_5 був зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності лише 13.11.2013
р. (а.с.112-113), тобто, вже майже через рік
після винесення оскаржуваного
розпорядження голови РДА та відчуження
земельних ділянок, цільове призначення
яких було змінено. Громадянин ОСОБА_4,
власник земельної ділянки 0,10 га, щодо
якої прийнято оскаржуване
розпорядження голови Житомирської РДА,
ні на час виникнення спірних
правовідносин, ні на даний час, як
суб'єкт підприємницької діяльності не
зареєстрований (а.с.114).

Ні проектна документація, ні
оскаржуване розпорядження голови РДА
не містить будь-яких посилань на
пов'язаність зміни цільового
призначення земельних ділянок зі
здійсненням ОСОБА_4 та ОСОБА_5
підприємницької діяльності.

Не спростовує наведеного і той факт, що,
в подальшому, ОСОБА_5 був
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності, оскільки,
суду не подано жодних доказів про те, що
здійснення ОСОБА_5 господарської
діяльності є безпосередньо пов'язаним
наслідком спірних правовідносин, тощо.

З вищевикладеного вбачається, що
спірні правовідносини виникли за
участю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як громадян -
власників земельних ділянок та вказані
особи виступали у спірних
правовідносинах саме як фізичні особи.

Враховуючи наведене, вимоги позову та
їх обґрунтування, визначений позивачем
суб'єктний склад сторін спору,
встановлені у справі обставини щодо
характеру спірних правовідносин та
норми чинного законодавства, які
підлягають до застосування у спірних
правовідносинах, суд дійшов висновку,
що суб'єктний склад учасників даного
спору не відповідає приписам статей 1, 21
ГПК України.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 80
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо спір не
підлягає вирішенню в господарських
судах України.

За наведених обставин, провадження у
справі підлягає припиненню відповідно
до частини 1 статті 80 ГПК України.

Керуючись п.1 ч.1 ст.80, ст.86
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі припинити.

Ухвала господарського суду може бути
оскаржена у встановленому законом
порядку.

Суддя Ляхевич А.А.

віддрук.прим.:

1 - до справи

2 - Коростенському прокурору з нагляду
за додержанням законів у транспортній
сфері

3 - Державній інспекції сільського
господарства в Житомирській області
(прост.)

4 - Житомирській райдержадміністрації
(прост.);

5 - Управління Держземагентства у
Житомирському районі (прост.);

6 - Реєстраційній службі Житомирського
РУЮ (прост.);

7 - ОСОБА_4 (реком.);

8 - ОСОБА_5 (реком.);

9 - ТзОВ "ДБНУ" (реком.).

10 - прокуратурі Житомирської області