ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

03 березня 2014 р.

Справа № 902/1691/13

Господарський суд Вінницької області у
складі:

Головуючий суддя В. Білоус

Секретар судового засідання
Д.Нестеров

за участю представників:

позивача : не з"явився;

відповідача :Вакула Л.М. - сільський
голова, згідно посвідчення, Кугай Т.А. -
згідно довіреності;

третьої особи : не з"явився.

Місце розгляду справи : приміщення
суду,кімн.№ 1114

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом:Дочірньої
компанії "Газ України" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1)
до:Біликовецької сільської ради (23133,
Вінницька область, Жмеринський район,
с. Біликівці, вул. Радянська, 1), за
участю третьої особи без самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача: Публічне акціонерне
товариство по газопостачанню та
газифікації "Вінницягаз" (пров. Щорса, 24,
м.Вінниця, 21021) про стягнення 50 617,39 грн.,
з яких: 36 523, 24 грн. - основний борг за
поставлений природний газ, 3519, 81 грн. -
пеня, 2556, 62 грн. - штраф, 3841, 79 грн. - сума,
на яку збільшився борг внаслідок
інфляційних процесів, 4175, 93 грн. - 3%
річних, згідно договору на постачання
та транспортування природного газу №
ЖБ-09-51 від 01.12.2009 р., -

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою від 16.01.2014 р. залучено до участі
в справі в якості третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: Публічне
акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
"Вінницягаз".

Позивач вимоги ухвали суду від 20.02.2014 р.
про явку в судове засідання
повноважного представника, надання
додаткових доказів не виконав. Копія
вказаної ухвали направлена позивачу
рекомендованим листом на адресу
вказану в позовній заяві, що
стверджується реєстром поштових
відправлень № 197. Поштовим
повідомленням стверджується, що
позивач 28.02.2014 р. отримав копію ухвали
від 20.02.2014 р. Це розцінюється судом як
вручення рекомендованого листа із
копією ухвали позивачу та, як належне
повідомлення останнього про час і
місце судового розгляду справи за його
участю. Суд вжив всі залежні від нього
заходи для повідомлення позивача про
час і місце судового розгляду справи за
його участю.

Третя особа вимоги ухвали суду від
20.02.2014 р. про явку в судове засідання
повноважного представника також не
виконала. Копія вказаної ухвали
направлена третій особі
рекомендованим листом на адресу: пров.
Щорса, 24, м. Вінниця, 21021, що
стверджується реєстром поштових
відправлень № 198. Поштовим
повідомленням стверджується, що третя
особа 28.02.2014 р. отримала копію ухвали
від 20.02.2014 р. Це розцінюється судом як
вручення рекомендованого листа із
копією ухвали третій особі та, як
належне повідомлення останнього про
час і місце судового розгляду справи за
його участю. Суд вжив всі залежні від
нього заходи для повідомлення третьої
особи про час і місце судового розгляду
справи за його участю.

Відповідач у відзиві № 2.7 - 4 від 10.01.2014 р.
на позов і його представники в судовому
засіданні проти позову заперечують,
покликаючись на те, що згідно листа ВАТ
по постачанню та газифікації
"Вінницягаз" Жмеринського управління
газового господарства № 488 від 09.12.2009 р.
всі кошти за спожитий природний газ в
період з 01.12.2009 р. по 31.03.2010 р. згідно
договору № Ж-б-09-51 від 01.12.2009 р.
перераховані в повному обсязі на
розрахунковий рахунок "Вінницягаз". З
2009 р. Мартинівська дільнича лікарня
реорганізована і створена нова
установа Мартинівська амбулаторія
загальної практики сімейної медицини,
яка з 1 січня 2011 р. згідно рішення 3 сесії
6 скликання від 16.12.2010 р. Біликовецької
сільської ради передана у комунальну
власність територіальної громади
району.

В листах № 2.7 - 21 від 31.01.2014 р., № 2.7 - 41 від
19.02.2014 р. відповідач повідомив про те, що
протягом 2010 р. з січня по березень
місяць Мартинівською амбулаторією
ЗПСМ Біликовецької сільської ради було
спожито природного газу в кількості 10280
куб. на суму 27208, 94 грн. (січень - 3912 куб.,
лютий - 3857 куб., березень - 2511 куб.). Кошти
за вищевказаний період за спожитий газ
не були перераховані, тому що не було
визначено єдиного постачальника газу
на рівні району. А з 17.03.2010 р. отримало
ліцензію на постачання газу ПАТ
"Вінницягаз" і стало єдиним
постачальником природного газу. Тому
починаючи з вересня 2010 року кошти за
спожитий з січня 2010 р. газ було
перераховано на ПАТ "Вінницягаз",
згідно виданих ними актів подачі -
прийому газу взамін актів виданих
Вінницькою філією ДП "Нафтогазмережі"
за січень - березень 2010 р. Біликовецька
сільська рада є бюджетною установою і
фінансується з місцевого бюджету, тому
повторну оплату не може проводити. Акт
споживання за грудень 2009 р. не
підписувався керівником сільської
ради, так як виникли розбіжності у
показах лічильника газу згідно актів
подачі - прийому та реалізації газу №
УГГ-001407 від 23.12.2009 р. "Вінницягаз"
Жмеринське УГГ та № Ж-00000239 від 29.01.2010 р.
Жмеринської дільниці Вінницької філії
ДП "Нафтогазмережі".

Третя особа - Публічне акціонерне
товариство по газопостачанню та
газифікації "Вінницягаз" в листі №
07-15-316 від 28.01.2014 р. пояснила, що
Постановою НКРЕ від 26.11.2009 р. № 1346 з
01.12.2009 р. анульовано ліцензію на
постачання природного газу за
регульованим тарифом, видану ВАТ
"Вінницягаз" (з 17.11.2010 р. - ПАТ
"Вінницягаз"). Тому зазначає, що в період
з 01.12.2009 р. по 31.03.2010 р. ПАТ "Вінницягаз"
постачання природного газу на
території Вінницької області
відповідачу не здійснювало.

28.02.2014 р. від позивача надійшла
телеграма в якій викладено клопотання
про відкладення розгляду справи.
Представник відповідача в судовому
засіданні проти вказаного клопотання
заперечив. Судом вказане клопотання
відхилено з огляду на наступне.

Згідно ст. 77 ГПК України господарський
суд відкладає в межах строків,
встановлених статтею 69 цього Кодексу,
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні. Такими обставинами,
зокрема, є: нез'явлення в засідання
представників сторін, інших учасників
судового процесу; неподання
витребуваних доказів; необхідність
витребування нових доказів; залучення
до участі в справі іншого відповідача,
заміна неналежного відповідача;
необхідність заміни відведеного судді,
судового експерта.

Клопотання про відкладення підписане
невідомою особою, не зазначено
прізвища, ініціалів особи, що
підписала. Окрім того, суд бере до уваги
строк розгляду справи, встановлений ст.
69 ГПК України.

04.02.2014 р. розпочато розгляд справи по
суті, представник позивача в судовому
засіданні 04.02.2014 р. позовні вимоги
підтримав в повному обсязі.

З огляду на подані в справу докази, суд
приходить до висновку про те, що неявка
представника позивача в судове
засідання не перешкоджає вирішенню
спору у його відсутність. Спір
відповідно до положень ст.75 ГПК України
підлягає вирішенню за наявними в
справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представників
відповідача, повно, всебічно,
об'єктивно дослідивши в сукупності
надані в справу докази, надавши їм
юридичну оцінку, суд на підставі ст. 11,
16, 509, 525, 526, 530, 625, 712 ЦК України прийшов до
висновку про те, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню.

До такого висновку суд прийшов з огляду
на таке.

01.12.2009р. між дочірнім підприємством
"Нафтогазмережі" НАК "Нафтогаз України"
в особі Вінницької філії ДП
"Нафтогазмережі"(в договорі -
"Постачальник"), правонаступником усіх
прав та обов'язків якого є дочірня
компанія "Газ України" НАК "Нафтогаз
України", що стверджується статутом
позивача, та Мартинівською дільничою
лікарнею Біликовецької сільської ради
(в договорі - "Споживач") укладено
договір № ЖБ-09-17 на постачання та
транспортування природного газу.

Відповідно до п. 1.1. Договору
постачальник зобов'язався поставити
споживачу в грудні 2009 та у 2010 році
природний газ, а споживач зобов'язався
прийняти та оплатити газ, послуги з
його постачання та транспортування на
умовах даного договору.

Згідно із п. 2.1, 2.2 Договору постачальник
передає споживачу газ в об'ємі
виділених споживачу у
державному/місцевому бюджеті коштів
для закупівлі та транспортування газу
у грудні 2009р. до 3500 тис. куб. м., а в 2010р.-
до 25, 8 тис. куб.м.

В п.п.3.6., 3.7., 3.8. договору сторони
передбачили, що приймання - передача
газу, поставленого постачальником
споживачу у відповідному місяці,
оформляється щомісячними актами
приймання - передачі газу. Акти
приймання - передачі газу, що зазначені
в п.3.6. договору, уповноважені
представники сторін складають до 1
числа місяця, наступного за звітним.
Сторона, яка не згодна з визначеною
кількістю газу, письмово заявляє про це
іншій стороні в 3-денний термін з
моменту оформлення акту.

Відповідно до п.4.1. Договору, граничний
рівень ціни на природний газ становить
2020,25 грн. за 1000 куб.м., крім того ПДВ -
441,1310 грн., всього з ПДВ - 2646,7860 грн.

В п.п.5.1,5.2 Договору сторони визначили
порядок та умови проведення
розрахунків, а саме: споживач не
пізніше, ніж за 10 календарних днів до
початку поставки газу здійснює
попередню оплату грошовими коштами
шляхом перерахування на рахунок
Постачальника 100% вартості газу, який
запланований для поставки (згідно з
п.2.1. договору) та послуг по постачанню
та транспортуванню. В разі перебору
обсягів газу понад попередньо
оплачених, остаточний розрахунок
здійснюється до 5-го числа місяця,
наступного за звітним.

Відповідно до п.6.1 Договору у разі
неоплати або несвоєчасної оплати за
спожитий газ по постачанню та
транспортуванню у строки визначені у
п.5.2. даного договору, споживач сплачує
на користь постачальника, крім суми
заборгованості з урахуванням
встановленого індексу інфляції та 3%
річних за весь час прострочення, пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період, за який
сплачується пеня від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення. За прострочення понад 30
календарних днів окрім пені, додатково
стягується штраф у розмірі 7% від суми
заборгованості. Неустойка
нараховується Постачальником протягом
6 місяців, що передують моменту
звернення з вимогою, претензією,
позовом.

В п.9.6. договору сторони домовилися, що
строк позовної давності по даному
договору щодо стягнення
заборгованості за газ, послуги по
транспортуванню та стягнення
неустойки встановлюються тривалістю у
10 років.

В п.10.1. договору передбачено, що даний
договір набирає чинності та діє в
частині поставки газу з 01.12.2009 р. до
31.12.2010 р., а в частині проведення
розрахунку за газ та послуги по
постачанню та транспортуванню - до їх
повного здійснення.

Позивач стверджує, що надав
відповідачу протягом грудня 2009 р.,
січня - березня 2010 р. природного газу та
послуги з його транспортування на суму
36 523, 24 грн.

Проте, судом встановлено, що позивач на
виконання умов договору № ЖБ-09-17 на
постачання та транспортування
природного газу від 01.12.2009 р. надав
відповідачу протягом січня - березня 2010
р. природний газ та послуги з його
транспортування на суму 27206, 55 грн., що
стверджується актами подачі - прийому
та реалізації газу № Ж - 00000239 від 29.01.2010
р., № Ж - 00000442 від 24.02.2010 р., № Ж - 00000538 від
30.03.2010 р.

Акт № Ж - 00000150 від 31.12.2009 р. (3520 м.куб. на
суму 9316, 69 грн.) є суперечливим доказом,
оскільки кількість на кінець місяця в
акті за грудень суперечить кількості
спожитого природного газу вказаної в
акті за січень 2010 р., а саме: в акті № Ж -
00000150 від 31.12.2009 р. вказано показник на
кінець місяця - 61692, а в акті № Ж - 00000239
від 29.01.2010 р. показник на початок місяця
- 61661. Таким чином, позивач безпідставно
двічі вимагає до оплати 31 м.куб. (61692
м.куб. - 61661 м.куб.) газу. Акт за грудень 2009
р. є неналежним доказом, непідписаним
відповідачем. Відповідач також не
надав доказів, які б стверджували
кількість спожитого газу в грудні 2009 р.
Згідно п.3.7. договору саме акт має бути
підставою для остаточних розрахунків.
В акті відсутні записи про те, кому було
пред"явлено акт зі сторони відповідача
і про те, що відповідач відмовився від
підписання.

Таким чином, позивачем не доведено
належними засобами доказування
поставку відповідачу природного газу в
кількості 3520 м.куб. загальною вартістю
9316, 69 грн. Тому не підлягають
задоволенню позовні вимоги про
стягнення заборгованості за спожитий
природний газ в сумі 9316, 69 грн. за
грудень 2009 р.

В зв"язку з цим, не підлягають
задоволенню похідні від них, позовні
вимоги про стягнення 935, 59 грн. - пені за
прострочення в оплаті з 06.01.10 р. по 08.06.10
р. 9316, 69 грн. за спожитий в грудні 2009 р.
газ.

Відповідач за природний газ та послуги
з його транспортування на суму 27206, 55
грн. отриманих протягом січня - березня
2010 р. оплату не здійснив.

Відповідач доказів оплати 27206, 55 грн. за
поставлений йому природний газ суду не
надав. Таким чином, борг відповідача
перед позивачем складає 27206, 55 грн.

Тому задоволенню підлягають 27 206, 55 грн.
- боргу за природний газ спожитий в
січні - березні 2010 р.

Обгрунтованими є нарахування
позивачем до стягнення 2584, 22 грн. - пені
(3519, 81 грн. - 935, 59 грн. - за прострочення в
оплаті за природний газ в грудні 2009 р., в
задоволені яких судом відмовлено) за
прострочення в оплаті з 06.02.2010 р. по
10.08.2010 р., станом на 06.10.2010 р. за природний
газ поставлений в січні - березні 2010
року.

Також обгрунтованими, на підставі
закону і умов договору, є нарахування
1904, 46 грн. - штрафу за прострочення в
оплаті понад 30 календарних днів за
отримання газу поставленого в січні -
березні 2010 р. (п.6.1. договору) (27 206, 55 грн.
Х 7% = 1904, 46 грн.). Вимоги про стягнення 652,
16 грн. - 7 % річних штрафу задоволенню не
підлягають, в зв"язку з недоведеністю
поставки газу на суму 9316, 69 грн. в грудні
2009 р.

Обгрунтованими є нарахування 3674, 09 грн.
- інфляційних втрат за період з лютого
2010 р. по жовтень 2013 р. (3841, 79 грн. - 167, 70
грн.). Вимоги про стягнення 167, 70 грн. -
інфляційних врат задоволенню не
підлягають, в зв"язку з недоведеністю
поставки газу на суму 9316, 69 грн. в грудні
2009 р.

Також обгрунтованими є нарахування 4152,
25 грн. - 3% річних за період з 06.02.2010 р. по
06.04.2010 р., станом на 12.12.2013 р. (4175, 93 грн. -
23,68 грн.). Вимоги про стягнення 23, 68 грн. -
3% річних задоволенню не підлягають, в
зв"язку з недоведеністю поставки газу
на суму 9316, 69 грн. в грудні 2009 р.

В судовому засіданні 04.02.2014 р.
представник позивача підтримав
позовні вимоги, не погодився з
пропуском позовної давності.

Зміст договору, додатків до нього,
взятих в них зобов'язань свідчать про
те, що між сторонами виникли
правовідносини з поставки, які
регулюються ст. 712 ЦК України, ст.265 ГК
України. Згідно вказаних норм за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні -покупцеві товар
(товари). А покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Приписами ч. 1 ст. 193 ГК України
встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовується відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як вбачається із приписів ст. 530
Цивільного кодексу України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 549 ЦК України пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов"язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до п.6.1 Договору у разі
неоплати або несвоєчасної оплати за
спожитий газ по постачанню та
транспортуванню у строки визначені у
п.5.2. даного договору, споживач сплачує
на користь постачальника, крім суми
заборгованості з урахуванням
встановленого індексу інфляції та 3%
річних за весь час прострочення, пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період, за який
сплачується пеня від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення. За прострочення понад 30
календарних днів окрім пені, додатково
стягується штраф у розмірі 7% від суми
заборгованості. Неустойка
нараховується Постачальником протягом
6 місяців, що передують моменту
звернення з вимогою, претензією,
позовом.

В ч.2 ст.625 ЦК України передбачено що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов"язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно ст. 33, 43 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.
Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідач проти позову заперечив,
доказів про сплату боргу позивачу за
отриманий природний газ суду не надав.

Суд із запереченнями відповідача
погодився частково, тільки щодо
недоведеності позивачем боргу за
спожитий газ в грудні 2009 р. і похідних
від нього вимог про стягнення пені,
штрафу, інфляційної суми, 3 річних.

Заперечення відповідача проти позову з
посиланням на те, що відповідач
розрахувався за газ з ПАТ"Вінницягаз"
до уваги судом не беруться, оскільки за
умови договору № ЖБ-09-17 на постачання
та транспортування природного газу від
01.12.2009 р. укладений з позивачем, та в
зв"язку з відсутністю у третьої особи
ліцензії, відповідач мав здійснити
розрахунки за газ починаючи з грудня
2009 р. по березень 2010 р. тільки з
позивачем.

Відповідно до п. 3 ст. 83 ГПК України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право, зокрема, зменшувати у
виняткових випадках розмір неустойки
(штрафу, пені), яка підлягає стягненню
зі сторони, що порушила зобов'язання.

Беручи до уваги такі виключні
обставини, як безпідставний розрахунок
відповідача за природний газ в січні -
березні 2010 р. з ПАТ "Вінницягаз" і
незнанням відповідача про відсутність
підстав для такого розрахунку
внаслідок відібрання у ПАТ "Вінницягаз"
ліцензії, а також на те, що відповідач є
органом місцевого самоврядування і
бюджетною організацією, суд вважає ці
обставини виключними, і на підставі п.3
ч.1 ст.83 ГПК України, зменшує підлягаючі
до стягнення пеню в сумі 2584, 22 грн. і 1904,
46 грн. - 7% штрафу на 50 %. Відтак
підлягають стягненню пеня в сумі 1292, 11
грн. (2584, 22 грн. Х 50%), 952, 23 грн. - 7% штрафу
(1904, 46 грн. Х 50%).

Відповідачем подано заяву про
застосування строку позовної давності.
Представник позивача в судовому
засіданні 04.02.2014 р. заперечив проти
вказаної заяви. Заява про застосування
строку позовної давності не підлягає
задоволенню, оскільки в п.9.6. договору
сторони домовилися про продовження
строку позовної давності щодо
стягнення боргу, неустойки до 10 років.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку про зменшення пені із суми 2584,
22 грн. до суми 1292, 11 грн. і 7 % штрафу із
суми 1904, 46 грн. до суми 952, 23 грн.; про
законність і обґрунтованість
належними доказами вимог позивача про
стягнення 27 206, 55 грн. - боргу за
природний газ спожитий в січні -
березні 2010 р., 1292, 11 грн. - пені за
прострочення в оплаті з 06.02.2010 р. по
10.08.2010 р., станом на 06.10.2010 р. за природний
газ поставлений в січні - березні 2010
року, 952, 23 грн. - штрафу за прострочення
в оплаті понад 30 календарних днів за
отримання газу поставленого в січні -
березні 2010 р., 3674, 09 грн. - інфляційних
втрат за період з лютого 2010 р. по
жовтень 2013 р., 4152, 25 грн. - 3% річних за
період з 06.02.2010 р. по 06.04.2010 р., станом на
12.12.2013 р. та про відмову в задоволенні
вимог про стягнення заборгованості за
спожитий природний газ в сумі 9316, 69 грн.
за грудень 2009 р., 935, 59 грн. - пені за
прострочення в оплаті з 06.01.10 р. по 08.06.10
р., 652, 16 грн. - 7 % річних штрафу, 167, 70 грн. -
інфляційних врат, 23, 68 грн. - 3% річних, в
зв"язку з недоведеністю поставки газу
на суму 9316, 69 грн. в грудні 2009 р.

Суд враховує п. 4.3 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України" в якій вказується, що у разі,
коли господарський суд на підставі
пункту 3 статті 83 ГПК зменшує розмір
неустойки (штрафу, пені), витрати
позивача, пов'язані зі сплатою судового
збору, відшкодовуються за рахунок
відповідача у сумі, сплаченій
позивачем за позовною вимогою, яка
підлягала б задоволенню, якби
зазначений розмір судом не було
зменшено.

Судові витрати на судовий збір в сумі
1720, 50 грн., згідно ст.49 ГПК України,
покладаються на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог, а
саме: на відповідача 1343, 35 грн. та на
позивача 377,15 грн.

Керуючись ст.4-3, 4-5, 22, 33, 43, 49, 75, 82, 83, 84, 115,
116, 117 ГПК України, -

ВИРІШИВ :

1. Зменшити позовні вимоги щодо пені із
суми 2584, 22 грн. до суми 1292, 11 грн. і 7 %
штрафу із суми 1904, 46 грн. до суми 952, 23
грн.

2. Позов задоволити частково в сумі 27 206,
55 грн. - боргу за природний газ, 1292, 11 грн.
- пені за прострочення в оплаті, 952, 23
грн. - штрафу за прострочення в оплаті,
3674, 09 грн. - інфляційних втрат, 4152, 25 грн. -
3% річних. В решті позовних вимог
відмовити.

3. Судові витрати на судовий збір в сумі
1720, 50 грн. покласти на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог, а саме: на відповідача
1343, 35 грн. та на позивача 377,15 грн.

4. Стягнути з Біликовецької сільської
ради, (23133, Вінницька
область, Жмеринський район, с.
Біликівці, вул. Радянська, 1) на користь
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України", (04116,
м. Київ, вул. Шолуденка, 1) 27 206, 55 грн. -
боргу за природний газ, 1292, 11 грн. - пені
за прострочення в оплаті, 952, 23 грн. -
штрафу за прострочення в оплаті, 3674, 09
грн. - інфляційних втрат, 4152, 25 грн. - 3%
річних, витрат на судовий збір в сумі
1343,35 грн. Видати наказ в день набрання
рішенням законної сили.

5. Копію рішення надіслати позивачеві,
третій особі рекомендованими листами
або вручити їх повноважним
представникам під розписку.

Вступну та резолютивну частини рішення
оголошено 03.03.2014 р. Повний текст рішення
відповідно до ст.84 ГПК України
оформлено і підписано 07.03.2014 р. Рішення
набирає законної сили на протязі 10-ти
днів з дня повного його оформлення і
підписання.

Суддя Білоус В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (04116, м. Київ, вул. Шолуденка,
1)

3 - третій особі(пров. Щорса, 24, м.Вінниця,
21021)