ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року
Справа № 915/211/14

Позивач Державне підприємство
«Миколаївський морський торговельний
порт»,

вул. Заводська, 23/14, м.
Миколаїв, 54020

Відповідач Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Укрспецпроектирование»,

вул. 8 Березня, 1/2, м.
Миколаїв, 54015

адреса для листування: вул.
Знаменська, 16, м. Миколаїв, 54037

Суддя Т. М. Дубова

ПРИСУТНІ:

Від позивача - Плакушко О.С.
довіреність № 09/38 від 14.10.2013 року

Від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ стягнення
заборгованості в сумі 11 162,42 грн., з яких:
9 509,95 грн. - основного боргу, 616,31 грн. -
пені, 1036,17 грн. - 10% штрафу.

Заявою про уточнення позовних
вимог № 290 від 27.02.2014 року, яку надіслано
відповідачу 28.02.14 р., позивач просить
стягнути з відповідача заборгованість
в сумі 10154,03 грн., з яких: 9509,95 грн. -
основного боргу, 149,87 грн. - пені, 285,59 грн.
- 10% штрафу, 111,04 грн. - 3% річних, 97,58 грн. -
інфляції.

Враховуючи, що під збільшенням
розміру позовних вимог розуміється
збільшення суми позову за тією ж
вимогою, яку було заявлено у позовній
заяві, а клопотання містить позовні
вимоги про стягнення 3% річних та
інфляції.

Тобто позивач заявив додаткові
вимоги, що не передбачено ст. 22 ГПК
України, тому клопотання в частині
стягнення 3% річних та інфляції слід
залишити без розгляду, а позовні вимоги
в сумі 9945,41 грн., з яких: 9509,95 грн. -
основного боргу, 149,87 грн. - пені, 285,59 грн.
- штрафу прийняти до розгляду.

Відповідач про час судового засідання
повідомлений належним чином
відповідно до ст. 64 ГПК України, що
підтверджується поштовим
повідомленням (а.с. 30), але вимог ухвали
суду від 19.02.14 р. не виконав, відзив та
витребувані судом документи не надав,
представник в судове засідання без
поважних причин не з'явився.

Розглянувши матеріали справи за
наявними документами, відповідно до ст.
75 ГПК України, заслухавши пояснення
представника позивача, господарський
суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до
господарського суду Миколаївської
області з позовом і просив стягнути з
відповідача заборгованість в сумі 9945,41
грн., з яких: 9509,95 грн. - основного боргу,
а саме: 2004,18 грн. - орендна плата та 7505,77
грн. - вартість експертної оцінки,
публікацій в пресі та інші послуги, 149,87
грн. - пені за період з 16.07.13 р. по 27.02.14 р.,
285,59 грн. - 10% штрафу, посилаючись на
неналежне виконання відповідачем
договору оренди індивідуально
визначеного майна, що належить до
державної власності, обґрунтовуючи
свої вимоги ст.ст. 525, 526, 530, 611, 612, 626 ЦК
України, ст. 193 ГК України.

Заслухавши пояснення
представника позивача, розглянувши
матеріали справи та надавши їм
юридичної оцінки, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги обґрунтовані та
підлягають задоволенню повністю,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 759, 762 ЦК
України за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.
За користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму. Плата
за користування майном може вноситися
за вибором сторін у грошовій або
натуральній формі. Форма плати за
користування майном встановлюється
договором найму.

20.06.2013 року сторони уклали
договір оренди індивідуально
визначеного майна, що належить до
державної власності № 8-А, згідно якого
позивач зобов'язався передати, а
відповідач прийняти в строкове платне
користування групу об'єктів окремого
індивідуально визначеного державного
рухомого майна - 96 одиниць (60
найменувань), згідно переліку (додаток
№ 2 до договору), що обліковується та
знаходиться на балансі позивача
(надалі - майно), і вартість якого
визначена відповідно до висновку про
вартість майна, виконаного товариством
з обмеженою відповідальністю
«Миколаївська оціночна компанія»,
станом на 30.04.2013 року і становить 85 175,00
грн.

Відповідно до п. 11.1 договору, він
набрав чинності з моменту його
підписання обома сторонами і діє
протягом п'яти років, а в частині
розрахунків - до повного виконання
сторонами своїх зобов'язань.

Пунктом 1.2 договору сторони
встановили, що майно, зазначене в
додатку № 2 до договору (а.с. 17-18)
передається в оренду з метою
використання його за цільовим
призначенням.

Згідно п.п. 3.1, 3.3 договору оренди,
орендна плата визначена на підставі
методики розрахунку орендної плати за
державне майно та пропорції її
розподілу, затвердженої Постановою
Кабінету Міністрів України № 786 від
04.10.95 року зі змінами та доповненнями,
за ставкою 10,0% від вартості майна,
зазначеної в п. 1.1 договору і становить
згідно з розрахунком (додаток № 1 до
договору, а.с. 16) за базовий місяць
розрахунку (квітень 2013 року) - 709,79 грн.
Розмір орендної плати за перший місяць
оренди визначений шляхом коригування
розміру орендної плати за базовий
місяць на індекси інфляції від
базового до першого місяця оренди
включно. Розмір орендної плати за
кожний наступний місяць оренди
визначається шляхом коригування
розміру орендної плати за попередній
місяць на індекс інфляції за звітний
місяць.

Орендна плата перераховується
відповідачем на поточний рахунок
позивача до 15 числа місяця, наступного
за місяцем нарахування, на підставі
рахунку, виставленого позивачем до 10
числа місяця, наступного за місяцем
нарахування, але не раніше оголошення
індексу інфляції за звітний місяць.
Зобов'язання відповідача щодо сплати
орендної плати забезпечується у
вигляді завдатку в розмірі не меншому,
ніж двомісячної орендної плати за
базовий місяць оренди, який вноситься в
рахунок орендної плати за останні
місяці оренди (п.п. 3.6, 3.9 договору
оренди).

20.06.2013 року сторонами був
складений та підписаний акт
прийому-передачі індивідуально
визначеного державного рухомого майна
(а.с. 19), відповідно до якого позивач
передав, а відповідач прийняв майно,
визначене додатком № 2 до договору
оренди.

Відповідно до п. 5.12 договору,
відповідач зобов'язувався
компенсувати позивачу витрати,
пов'язані з проведенням незалежної
експертної оцінки
індивідуально-визначеного рухомого
державного майна, опублікуванням
оголошення щодо передачі в оренду
даного майна в засобах масової
інформації протягом 10 банківських днів
з дати отримання відповідних рахунків,
а також інших витрат, пов'язаних із
укладенням договору оренди.

На виконання вищезазначених умов
договору оренди № 8-А від 20.06.2013 р.
позивачем було виставлено відповідачу
рахунки № 35828235 від 30.06.13 р. на суму 312,62
грн., № 38298235 від 29.07.13 р. на суму 7505,77 грн.,
№ 39998235 від 31.07.13 р. на суму 851,75 грн., №
41618235 від 31.07.13 р. на суму 845,78 грн., № 43388235
від 30.09.13 р. на суму 845,78 грн. (а.с. 23-27).

Проте, відповідач свої зобов'язання за
договором оренди належним чином не
виконав, розрахувався лише за рахунком
№ 39998235 від 31.07.13 р. на суму 851,75 грн., що
підтверджується листом публічного
акціонерного товариства «Перший
український міжнародний банк» № NIC-17/4
від 05.12.13 р. про перерахування
відповідачем зазначеної суми на
рахунок позивача та оборотно-сальдовою
відомістю з бухгалтерського обліку
позивача станом на 05.12.13 року (а.с. 42-43).

Відповідно до ст.ст. 285, 286 ГК
України орендар зобов'язаний берегти
орендоване майно відповідно до умов
договору, запобігаючи його псуванню
або пошкодженню, та своєчасно і в
повному обсязі сплачувати орендну
плату. Орендна плата - це фіксований
платіж, який орендар сплачує
орендодавцю незалежно від наслідків
своєї господарської діяльності. Розмір
орендної плати може бути змінений за
погодженням сторін, а також в інших
випадках, передбачених законодавством.
Орендна плата встановлюється у
грошовій формі. Залежно від специфіки
виробничої діяльності орендаря
орендна плата за згодою сторін може
встановлюватися в натуральній або
грошово-натуральній формі. Строки
внесення орендної плати визначаються в
договорі.

Зазначені умови договору щодо сплати
орендної плати відповідачем не були
виконані належним чином, тому станом на
час розгляду справи борг склав суму
9509,95 грн. (2004,18 грн. - орендна плата та
7505,77 грн. - вартість експертної оцінки,
публікації в пресі та інші послуги),
який відповідачем не заперечений та
підлягає задоволенню в повному обсязі.

27.12.2013 позивач надіслав відповідачу
претензію № 2435 з вимогою погасити
заборгованість, яку відповідач залишив
без відповіді та задоволення (а.с. 21-22).

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України,
зобов'язання повинно виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору або вимог ЦК України. Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 216, ч. 1. ст. 230 ГК
України, учасники господарських
відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором. Штрафними санкціями у цьому
Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Пунктом 9.3 договору оренди, сторони
погодили, що відповідач несе
відповідальність за прострочення
оплати орендної плати (п.п. 3.6, 3.9, 5.3
договору) та повинен сплатити пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла у період, за який
сплачується пеня, від суми
заборгованості, з урахуванням
індексації, за кожен день прострочення,
включаючи день оплати.

Крім того, пунктом 9.4 договору сторони
узгодили, що у разі, якщо на дату сплати
орендної плати заборгованість за нею
становить загалом не менше ніж 3 місяці,
відповідач також повинен сплатити
штраф у розмірі 10% від суми
заборгованості.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо
предметом неустойки є грошова сума,
її розмір встановлюється договором
або актом цивільного законодавства.
Розмір неустойки, встановлений
законом, може бути збільшений у
договорі.

Можливість одночасного стягнення пені
та штрафу за порушення окремих видів
господарських зобов'язань передбачено
ч. 2 ст. 231 ГК України.

В інших випадках порушення виконання
господарських зобов'язань чинне
законодавство не встановлює для
учасників господарських відносин
обмежень можливості передбачати в
договорі одночасне стягнення пені та
штрафу, що узгоджується із свободою
договору, встановленою статтею 627 ЦК
України.

У зв'язку з простроченням відповідачем
виконання грошових зобов'язань за
договором поставки, позивачем на
підставі п.п. 9.3, 9.4 договору нараховано
та заявлено до стягнення 149,87 грн. - пені
за період з 16.07.13 р. по 27.02.14 р., 285,59 грн. -
10% штрафу, які підтверджені
розрахунками позивача, відповідачем не
заперечені та підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Згідно ст.33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається, як підставу своїх
вимог або заперечень.

Відповідач своїм правом не
скористався.

Виходячи з викладеного, позов підлягає
задоволенню повністю, судові витрати
слід віднести за рахунок відповідача,
оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України ,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю
«Укрспецпроектирование» (вул. 8
Березня, 1/2, м. Миколаїв, код 37758771) на
користь державного підприємства
«Миколаївський морський торговельний
порт» (вул. Заводська, 23/14, м. Миколаїв,
код 01125608) заборгованість в сумі 9945,41
грн. (дев'ять тисяч дев'ятсот сорок п'ять
грн. 41 коп.), з яких: 9509,95 грн. (дев'ять
тисяч п'ятсот дев'ять грн. 95 коп.) -
основного боргу, 149,87 грн. (сто сорок
дев'ять грн. 87 коп.) - пені, 285,59 грн.
(двісті вісімдесят п'ять грн. 59 коп.) -
штрафу та 1827,00 грн. (одна тисяча
вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.) -
судового збору.

Наказ видати позивачу.

Рішення може бути оскаржене у 10-дений
строк.

Рішення оформлено у
відповідності зі ст. 84 ГПК України та
підписано суддею 14.03.2014 р.

Суддя
Т.М. Дубова