м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/24904/13 05.03.14

за позовом Комунального підприємства з
утримання та експлуатації житлового
фонду спеціального призначення
«Спецжитлофонд»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Геоінвест»

про стягнення 2715,54 грн.

суддя Пукшин Л.Г.

Представники сторін:

від позивача: Калінчук В.В. -
представник за довіреністю № 056/24-93 від
14.01.14

від відповідача: Шурпо Л.Є. -
представник за довіреністю від 24.01.14

В судовому засіданні 05.03.2014, в порядку
ст. 85 ГПК України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство з утримання та
експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
«Спецжитлофонд» звернулось до
Господарського суду м. Києва з позовом
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Геоінвест» про
стягнення 2 715,54 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що згідно умов укладеного між
сторонами договору оренди житлового
приміщення № 3533 від 01.01.2005 р. орендарем
повинні сплачуватись орендні платежі
за договором оренди вчасно та у повному
обсязі по день фактичної передачі
приміщення за актом прийому-передачі.
Строк дії договору після
неодноразового пролонгування був
продовжений до 31.12.2013. За доводами
позивача, відповідачем не виконуються
належним чином договірні зобов'язання,
у зв'язку з чим утворилася
заборгованість у розмірі 1535,50 грн за
період з 01.07.2013 по 31.10.2013 р. Крім того за
несвоєчасне внесення орендних
платежів позивач нарахував
відповідачу пеню у розмірі 1180,04 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 24.12.2013 порушено провадження у
справі № 910/24904/13 за вказаною позовною
заявою та призначено розгляд справи в
судовому засіданні 29.01.2014.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 29.01.2014 у зв'язку з неявкою
представника позивача, неподанням
витребуваних судом доказів, розгляд
справи було відкладено на 12.02.2014.

У судове засідання 12.02.2014 з'явились
представники сторін. Представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив задовольнити.
Представник відповідача надав
пояснення по справі та звернувся до
позивача з пропозицією мирного
врегулювання спору.

Судом було оголошено перерву в
судовому засіданні до 19.02.2014.

У судове засідання, призначене на
19.02.2014, з'явився представник позивача,
який надав письмове клопотання про
продовження строків вирішення спору.

19.02.2014 через канцелярію господарського
суду надійшли клопотання відповідача
про відкладення розгляду справи та про
витребування додаткових документів по
справі.

Ухвалою суду від 19.02.14 продовжено строк
розгляду спору у справі № 910/24904/13 на 15
днів та відкладено розгляд справи на
05.03.2014.

У судове засідання 05.03.14 з'явилися
представник сторін.

Представник відповідача підтримала
клопотання про витребування доказів.

Представник позивача заперечував
проти вказаного клопотання.

Судом відмовлено у задоволені
клопотання відповідача про
витребування доказів у зв'язку з
недотриманням вимог ст.. 38 ГПК України,
оскільки відповідачем не вказано
обставини, що перешкоджають його
наданню; підстави, з яких випливає, що
цей доказ має підприємство чи
організація.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав та просив суд задовольнити у
повному обсязі.

Представник відповідача проти позову
заперечував з підстав викладених у
відзиві.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
встановив.

Рішенням Київської міської ради від
01.03.2001 року № 217/1194 «Про створення
комунального підприємства з утримання
та експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
«Спецжитлофонд», шляхом реорганізації
Дирекції по утриманню та експлуатації
житлових будинків маневреного фонду КП
«Київжитлоспецексплуатація» було
створено комунальне підприємство з
утримання та експлуатації житлового
фонду спеціального призначення
«Спецжитлофонд».

Відповідно до розпорядження Київської
міської державної адміністрації від
12.11.2001 року № 2419 «Про будинки
комунального підприємства з утримання
та експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
«Спецжитлофонд» будинок № 76 по вул.
Жилянській закріплено за комунальним
підприємством «Спецжитлофонд» на
праві повного господарського відання,
як будинок маневреного фонду.

01 січня 2005 року між Комунальним
підприємством з утримання та
експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
«Спецжитлофонд» (далі - позивач,
орендодавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Геоінвест» (далі - орендар, відповідач)
укладено Договір №3533 на оренду
житлового приміщення (далі - договір).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 договору
орендодавець передає, а орендар, на
визначений у п. 6.1 договору термін,
приймає в орендне користування
квартиру №98 у будинку №76 по вул.
Жилянській (далі - приміщення),
загальною площею 34,1 кв. м.

На виконання умов договору
орендодавцем передано, а орендарем
прийнято в тимчасове користування
квартиру №98 у будинку №76 по вул.
Жилянській, для тимчасового проживання
родини Серьожкіна Б.К., що
підтверджується актом прийому -
передачі (копія якого міститься в
матеріалах справи).

Відповідно до п. 5.1.1 договору
орендодавець має право вимагати від
орендаря своєчасного і повного
внесення плати за оренду приміщення.

На підставі рішення Київради від 27.05.2004.
№ 262/1472 «Про орендне користування
житловим приміщенням комунального
підприємства «Спецжитлофонд»,
договором встановлюється плата за
оренду приміщення, яку сплачує Орендар
у сумі 5,28 грн. за 1 кв.м. загальної площі,
що складає 180,05 грн. на місяць у т.ч. ПДВ
30,01 грн. (п. 2.1.1. договору).

Відповідно до п. 2.1.2. договору орендні
платежі сплачуються орендарем
орендодавцю щомісячно до 10 числа
поточного місяця. За несвоєчасне
внесення орендних платежів орендар
сплачує орендодавцю пеню із розрахунку
1% від несплаченої суми за кожен
прострочений день.

Орендні платежі сплачуються орендарем,
починаючи з моменту підписання цього
договору та акта прийому-передачі
житлового приміщення (п.2.1.5. договору).

Згідно з п. 6.1. договору термін дії
договору з 01 січня 2005 р. до 01 липня 2005 р.

Як свідчать матеріали справи строк дії
договору на підставі додаткових угод
неодноразово продовжувався, зокрема,
до 30.06.2013 р.

Додатковою угодою № 12 від 15.07.2009 р.
сторони виклали п. 2.1.1. договору в новій
редакції: «на підставі рішення
Київради від 27.05.2004. № 262/1472 «Про орендне
користування житловим приміщенням
комунального підприємства
«Спецжитлофонд», та рішення Київради
від 28.09.2006. №18/75, договором
встановлюється плата за оренду
приміщення, яку сплачує орендар у сумі
11,00 грн. за 1 кв.м. загальної площі, що
складає 383,90 грн. на місяць у т.ч. ПДВ 63,99
грн.

Додатковою угодою № 17 від 19.09.2011 р.
доповнено договір п. 2.1.8 у наступній
редакції: «розмір місячної орендної
плати орендарю за користування
житловими приміщеннями на наступний
місяць розраховується шляхом
коригування розмірів місячної
орендної плати за попередні місяць на
індекс інфляції за поточний місяць».

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач вказує на те, що у зв'язку з
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань за договором в
частині внесення орендних платежів,
заборгованість відповідача перед
позивачем за період з 01.07.2013 по 31.10.2013
становить 1 535,50 грн. За несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань позивач
також нараховує пеню у розмірі 1 180,04
грн.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами
виникли правовідносини, які підпадають
під правове регулювання Глави 58
Цивільного кодексу України та Глави 30
Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного
кодексу України (надалі - ЦК України) за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Відповідно до ст. 283 Господарського
кодексу України (надалі - ГК України) за
договором оренди одна сторона
(орендодавець) передає другій стороні
(орендареві) за плату на певний строк у
користування майно для здійснення
господарської діяльності. У
користування за договором оренди
передається індивідуально визначене
майно виробничо-технічного
призначення (або цілісний майновий
комплекс), що не втрачає у процесі
використання своєї споживчої якості
(неспоживна річ).

Згідно з ч. 6 ст. 283 Господарського
кодексу України до відносин оренди
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 785 ЦК України у разі
припинення договору найму наймач
зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому
вона була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі.

Згідно із ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

З матеріалів справи вбачається, що
заборгованість відповідача за
договором оренди за період з 01.07.2013 по
31.10.2013 становить 1 535,50 грн. Доказів
повернення мана та сплати вказаної
суми заборгованості відповідачем не
надано.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу
України визначено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Це стосується відповідача, який мав
довести суду, що він зобов'язання за
спірним договором виконав своєчасно та
в повному обсязі, відповідно до умов
договору. Відповідач доказів
відсутності заборгованості по
орендній платі суду не надав.

Доводи відповідач щодо нікчемності
договору оренди спростовуються
доказами, наявними в матеріалах справи,
а тому не беруться судом до уваги.
Належних та допустимих доказів щодо
повернення орендованого майна
позивачу та/або визнання договору
розірваним, недійсним (нікчемним)
відповідачем суду не надано

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач належним чином не
виконав зобов'язання по сплаті
орендної плати згідно умов договору,
тому вимоги про стягнення основної
суми заборгованості підлягають
задоволенню в сумі 1 535,50 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача пеню у розмірі 1 720,50 грн.
прострочення виконання грошового
зобов'язання по сплаті орендних
платежів.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 224 Господарського
процесуального кодексу України
учасник господарських відносин, який
порушив господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 549
Цивільного кодексу України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Пунктом 2.1.2. договору сторони
передбачили, що за несвоєчасне
внесення орендних платежів орендар
сплачує орендодавцю пеню із розрахунку
1% від несплаченої суми за кожен
прострочений день.

Проте, Законом України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
встановлено, що платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Згідно ч.6 статті 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Судом здійснено перерахунок х
урахуванням вимог Законом України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»

Сума боргу (грн)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір облікової ставки
НБУРозмір подвійної облікової ставки
НБУ в деньСума пені за період
прострочення385.4211.07.2013 - 12.08.2013337.0000 %0.038
%*4.88385.4213.08.2013 - 11.11.2013916.5000 %0.036
%*12.49385.0311.08.2013 - 12.08.201327.0000 %0.038
%*0.30385.0313.08.2013 - 11.11.2013916.5000 %0.036
%*12.48382.3311.09.2013 - 11.11.2013626.5000 %0.036
%*8.44382.3311.10.2013 - 11.11.2013326.5000 %0.036 %*4.36

Таким чином, загальна сума пені за
договором складає 42,95 грн

Враховуючи вищевикладене, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню пеня в розмірі 42,95
грн.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача
заборгованості за договором оренди в
сумі 1 535,50 та пені у розмірі 42,95 є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті
судового збору відповідно до положень
статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладаються на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Геоінвест» (02660, м.
Київ, вул.. Ялтинська, буд. 5-Б,
ідентифікаційний код 32202938) на користь
Комунального підприємства з утримання
та експлуатації житлового фонду
спеціального призначення
«Спецжитлофонд» (04071, м. Київ, вул.
Оболонська, будинок 34,
ідентифікаційний код 31454734) 1 535 (одну
тисячу п'ятсот тридцять п'ять) грн 50 коп.
- заборгованості за договором оренди; 42
(сорок дві) грн 95 коп. - пені та 1 000 (одну
тисячу) грн 67 коп. - судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 11.03.2014 року

Суддя

Пукшин Л.Г.