КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2014 р. Справа№ 910/1976/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Шапрана В.В.

за участю представників сторін:

від позивача - Васьківський Л.М.,
представник за довіреністю № б/н від
02.01.2013;

від відповідача - представник не
прибув,

розглянувши апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
"Акціонерно-комерційний банк "Капітал"
на рішення господарського суду міста
Києва від 21.03.2013 у справі № 910/1976/13
(суддя - Пінчук В.І.) за позовом
публічного акціонерного товариства
"Акціонерно-комерційний банк "Капітал"
до публічного акціонерного товариства
"Банк Петрокоммерц-Україна" про
стягнення 62 270 грн. 09 коп.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Акціонерно-комерційний банк "Капітал"
звернулось до господарського суду
міста Києва з позовом до публічного
акціонерного товариства "Банк
Петрокоммерц-Україна" про стягнення 62
000 грн. 00 коп. безпідставно отриманої
комісійної винагороди та 270 грн. 09 коп. 3%
річних.

Позовні вимоги про стягнення
безпідставно отриманої суми
комісійної винагороди позивач
обґрунтовував тим, що остання сплачена
ним на виконання п.2.1.1 договору № CASH
0712-980-01 від 07.12.2012 р. передчасно, а сам
договір є таким, що не відбувся,
оскільки позивачем не було здійснено
оплату, а відповідачем не були передані
грошові кошти.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 21.03.2013р у справі №
910/1976/13 у задоволенні позову
відмовлено.

При ухваленні даного рішення суд
дійшов висновку про те, що оскільки
комісійна винагорода в сумі 62 000 грн. 00
коп. перерахована позивачем
відповідачу на підставі договору
купівлі-продажу готівкової гривні № CASH
0712-980-01 від 07.12.2012 р., тобто кошти набуто
відповідачем за наявності правової
підстави, а тому вони не можуть бути
витребувані відповідно до положень
статті 1212 ЦК України як безпідставне
збагачення.

Не погодившись із прийнятим рішенням,
публічне акціонерне товариство
"Акціонерно-комерційний банк "Капітал"
звернулося до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
господарського суду міста Києва від
21.03.2013 у справі №910/1976/13 скасувати та
прийняти нове, яким позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована, зокрема,
тим, що з боку позивача договір
купівлі-продажу готівкової гривні
підписано керівником Київської філії
без достатніх для укладення такого
правочину повноважень.

За наведених обставин, апелянт вважає,
що договір купівлі-продажу готівкової
гривні є укладеним з порушенням
законодавства.

Виходячи з наведеного, позивач вважає,
що сплачена ним сума у розмірі 62 000 грн.
00 коп. підлягає поверненню
відповідачем, на підставі ст. 1212 ЦК
України.

Представник апелянта - позивача у
справі в судовому засіданні 12.03.2014
надав пояснення якими підтримав доводи
та вимоги за апеляційною скаргою.

Відповідач правом на участь в судовому
засіданні не скористався, проте
надіслав на адресу суду клопотання про
відкладення розгляду справи, у зв'язку
з неможливістю його представника бути
присутнім у даному судовому засіданні
через відрядження.

Колегія суддів розглянувши подане
клопотання дійшла висновку про його
відхилення з наступних підстав.

Слід зазначити, що неможливість участі
в судовому засіданні певних
представників підприємства не
перешкоджає уповноваженню на участь в
засіданні інших осіб.

Отже, в судове засідання міг прибути
інший представник.

Також, відповідач мав можливість
надати письмові пояснення, якби вважав
це за необхідне.

Явка сторін не визнавалась судом
обов'язковою, певних пояснень від
сторін суд не витребував.

Отже, враховуючи наведені обставини
колегія суддів дійшла висновку щодо
відхилення клопотання відповідача про
відкладення розгляду справи з метою
недопущення зловживання стороною
процесуальними правами та затягування
судового процесу з урахуванням
наведених вище підстав.

За наведених обставин, апеляційна
скарга розглянута судом у даному
судовому засіданні по суті з
винесенням постанови.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково наданими доказами, якщо
заявник обґрунтував неможливість їх
надання суду в першій інстанції з
причин, що не залежали від нього,
повторно розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення або ухвали
місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі
перегляду справи у апеляційній
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті оскаржуваного
рішення, дійшла до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а оскаржуване рішення
місцевого господарського суду -
скасуванню з прийняттям нового рішення
про часткове задоволення позову, з
наступних підстав.

Між публічним акціонерним товариством
"Банк Петрокоммерц-Україна", як
продавцем та публічним акціонерним
товариством "Акціонерно-комерційний
банк "Капітал", як покупцем 07.12.2012
укладено договір № CASH 0712-980-01.

Згідно предмету даного договору (п. 1.1)
продавець продає, а покупець купує
готівкові кошти в сумі 10 000 000 грн. за
безготівкові кошти в сумі 10 000 000 грн. та
сплачує комісійну винагороду.

Відповідно до п. 2.1.1 договору покупець
зобов'язаний не пізніше 14:00 07.12.2012 до
виконання продавцем п. 2.2.1 договору
перерахувати йому безготівкові кошти в
сумі 10 000 000 грн. та комісійну винагороду
за купівлю готівкової гривні в сумі 62 000
грн. 00 коп.

Пунктом 2.2.1 договору передбачено, що
продавець зобов'язаний після виконання
покупцем п. 2.1.1 договору доставити до
каси установи покупця готівкові кошти
в сумі 10 000 000 грн.

На виконання умов договору, позивачем
на рахунок відповідача перераховано
суму комісійної винагороди в розмірі 62
000 грн. 00 коп., що підтверджується
платіжним дорученням від 07.12.2012 р. №
0712_3.

Безготівкові кошти в сумі 10 000 000 грн.
позивачем відповідачу перераховані не
були.

Відповідач в свою чергу готівкові
кошти в сумі 10 000 000 грн. позивачу також
не сплатив.

Позивач звернувся до суду з даним
позовом з вимогою про повернення 62 000
грн. 00 коп. коштів комісійної
винагороди, як безпідставно отриманої
відповідачем.

Суд першої інстанції відмовляючи у
задоволенні позову дійшов висновку про
те, що оскільки комісійна винагорода в
сумі 62 000 грн. 00 коп. перерахована
позивачем відповідачу на підставі
договору купівлі-продажу готівкової
гривні № CASH 0712-980-01 від 07.12.2012 р., то кошти
набуто відповідачем за наявності
правової підстави.

За наведених обставин, суд дійшов
висновку, що такі кошти не можуть бути
витребувані відповідно до положень
статті 1212 ЦК України як безпідставне
збагачення.

Разом з тим, рішенням господарського
суду міста Києва від 30.09.2013р. в іншій
справі №910/12098/13 (залишеним без змін
постановами Київського апеляційного
господарського суду від 27.11.2013р. та
Вищого господарського суду України від
18.02.201 р.,) за позовом публічного
акціонерного товариства
"Акціонерно-комерційний банк "Капітал"
до публічного акціонерного товариства
"Банк Петрокоммерц-Україна", визнано
недійсним вищезазначений Договір
купівлі-продажу готівкової гривні №
CASH 0712-980-01 від 07.12.2012 р., на підставі якого
у даній справі заявлено позовні вимоги
про повернення коштів комісійної
винагороди в сумі 62 000 грн. 00 коп.

Слід зазначити, що суд першої
інстанції, розглядаючи спір у даній
справі (№ 910/1976/13) мав здійснити
перевірку законності спірного
договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного
кодексу України особа, яка набула майно
або зберегла його у себе за рахунок
іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події (ч. 2 ст. 1212 ЦК).

Згідно ч. 3 вказаної статті Цивільного
кодексу України положення цієї глави
застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним
правочином;

2) витребування майна власником із
чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із
сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

Вказана норма Цивільного кодексу
України підлягає застосуванню у
випадку, коли підстава, на якій було
набуте або збережене майно, на момент
набуття або збереження існувала, але
згодом відпала. Наприклад, коли
правочин, на підставі якого
передавалася річ, згодом був визнаний
недійсним або коли закінчився строк
дії договору, на підставі якого особа
одержала майно, тощо.

Аналогічна правова позиція викладена і
в постанові Вищого господарського суду
України від 10.02.2010 по справі № 3/55пд.

Таким чином, оскільки підстава
утримання відповідачем коштів
комісійної винагороди в сумі 62 000 грн. 00
коп. відпала, у зв'язку з визнанням
недійсним договору на підставі якого
дані грошові кошти були перераховані
відповідачу, проте останній продовжує
ці кошти утримувати, колегія суддів
дійшла висновку про обґрунтованість
позовних вимог в частині стягнення
зазначених коштів на користь позивача.

Також, крім суми безпідставно
отриманої комісійної винагороди в
розмірі 62 000 грн. 00 коп., позивачем
заявлено до стягнення 270 грн. 09 коп. 3%
річних.

Дана вимога - про стягнення 3% річних не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Так, кредитор вправі вимагати, в тому
числі в судовому порядку, сплати
боржником сум інфляційних нарахувань
та процентів річних як разом зі сплатою
суми основного боргу, так і окремо від
неї.

Разом з тим, обов'язок боржника
сплатити суму боргу з урахуванням
індексу інфляції та процентів річних
не виникає у випадку, зокрема,
повернення безпідставно отриманих
коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки
відповідні дії вчиняються сторонами не
на виконання взятих на себе грошових
зобов'язань, а з інших підстав.

Наведеної позиції також дотримується і
Вищий господарський суд України у п. 5.2
Постанови Пленуму "Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" № 14 від 17.12.2013.

За наведених обставин, у задоволенні
вимоги позивача про стягнення з
відповідача 3% річних в сумі 270 грн. 09
коп. слід відмовити за
необґрунтованістю.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального
законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин. Обґрунтованим
визнається рішення, в якому повно
відображені обставини, які мають
значення для даної справи, висновки
суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Перевіривши у відповідності до частини
2 статті 99 Господарського
процесуального кодексу України
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення у рішенні
місцевого господарського суду, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
господарським судом не було всебічно,
повно та об'єктивно розглянуто в
судовому процесі всі обставини справи
в їх сукупності, що призвело до
невірних висновків в частині відмови у
задоволенні позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 103
Господарського процесуального кодексу
України за результатами розгляду
апеляційної скарги апеляційна
інстанція має право скасувати рішення
повністю або частково і прийняти нове
рішення.

З урахуванням всіх обставин справи в їх
сукупності, колегія суддів дійшла
висновку про те, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
оскаржуване рішення місцевого
господарського суду - скасуванню, з
прийняттям нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору за
подання позовної заяви в сумі 1 713 грн. 10
коп. та апеляційної скарги в сумі 856 грн.
55 коп. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства
"Акціонерно-комерційний банк "Капітал"
на рішення господарського суду міста
Києва від 21.03.2013р у справі № 910/1976/13 за
позовом публічного акціонерного
товариства "Акціонерно-комерційний
банк "Капітал" до публічного
акціонерного товариства "Банк
Петрокоммерц-Україна" про стягнення
62 270 грн. 09 коп. задовольнити
частково.

2. Рішення господарського суду міста
Києва від 21.03.2013р у справі №
910/1976/13 про відмову у задоволенні
позову скасувати.

3. Прийняти нове рішення по справі №
910/1976/13, яким позов публічного
акціонерного товариства
"Акціонерно-комерційний банк "Капітал"
до публічного акціонерного товариства
"Банк Петрокоммерц-Україна" про
стягнення 62 270 грн. 09 коп. задовольнити
частково.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства "Банк Петрокоммерц-Україна"
(м. Київ, вул. Велика Житомирська, б. 20,
код за ) на користь
публічного акціонерного товариства
"Акціонерно-комерційний банк "Капітал"
(м. Донецьк, вул. Артема, б. 63, код за
) безпідставно отриману
комісійну винагороду в сумі 62 000 грн. 00
коп. та судовий збір в сумі 1 713 грн. 10
коп.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

4. Стягнути з публічного акціонерного
товариства "Банк Петрокоммерц-Україна"
(м. Київ, вул. Велика Житомирська, б. 20,
код за ) на користь
публічного акціонерного товариства
"Акціонерно-комерційний банк "Капітал"
(м. Донецьк, вул. Артема, б. 63, код за
) судовий збір за подачу
апеляційної скарги у сумі 856 грн. 55 коп.

5. Доручити господарському суду міста
Києва видати відповідні накази.

6. Матеріали справи № 910/1976/13 повернути
до господарського суду міста Києва.

7. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
суду касаційної інстанції у
встановленому Господарським
процесуальним кодексом України
порядку та строки.

Головуючий суддя
Є.Ю. Пономаренко

Судді
М.А. Руденко

В.В. Шапран