ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.01.2014
Справа № 7/399

Судова колегія господарського суду
Донецької області у складі головуючого
судді Соболєвої С.М., суддів
Сковородіної О.М., Сич Ю.В.

при секретарі судового засідання
Синєгубі С.С., розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовною
заявою: Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Донецькобленерго»,
м.Горлівка Донецької області

до Державного підприємства
«Дзержинськвугілля», м.Дзержинськ
Донецької області

про стягнення 3% річних в сумі 10012,89 грн.,
інфляційних у сумі 33705,54 грн.

за участю уповноважених представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Терещенко Д.В. - за
довіреністю;

У відповідності до ст.77 ГПК України у
судовому засіданні 04.11.2013р. оголошено
перерву до 10.12.2013р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне
товариство «Донецькобленерго»,
м.Горлівка Донецької області звернувся
до господарського суду Донецької
області з позовом до Відповідача,
Державного підприємства
«Дзержинськвугілля», м.Дзержинськ
Донецької області про стягнення 3%
річних в сумі 3603,56 грн., інфляційних у
сумі 13819,3 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач
посилається на неналежне виконання
Відповідачем умов мирової угоди,
укладеної між сторонами та
затвердженої ухвалою господарського
суду Донецької області від 08.06.2004р. у
справі №20/54.

На підтвердження викладених обставин
Позивачем надано розрахунок заявлених
позовних вимог, копії: Ухвали
господарського суду Донецької області
від 08.06.2004р. у справі №20/54, мирову угоду,
підписану сторонами.

30.11.2011р. представником Відповідача
надано відзив на позов, за яким він
позовні вимоги не визнає та вказує про
їх безпідставність, посилаючись на
акти взаєморозрахунків між сторонами.

До матеріалів справи долучив копії
Актів взаєморозрахунків між сторонами
станом 01.11.2011р.

08.12.2011р. через канцелярію
господарського суду Донецької області
представником Позивача долучено до
матеріалів справи копію Ухвали
господарського суду Донецької області
від 10.01.2007р. у справі №20/543, Листа №5-54/251
від 14.02.2011р. ДП «Дзержинськвугілля».

Згідно письмових пояснень
представника Позивача від 14.12.2011р., на
час подання позову заборгованість
Відповідача за спірною мировою угодою
складала 40150,37 грн.

До матеріалів справи долучено у копіях:
Протоколи №3 від 19.11.2007р., №4 від 19.11.2007р.

14.12.2011р. через канцелярію
господарського суду Донецької області
представником Відповідача подано
клопотання про продовження строку
розгляду справи на 15 днів.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 14.12.2011р. строк розгляду
справи продовжено до 18.01.2012 року.

Згідно письмових пояснень Відповідача
від 10.01.2012р., докази, подані Позивачем в
обґрунтування заявлених позовних
вимог, є неналежними та необґрунтовані
заявлені до стягнення суми.

До матеріалів справи долучено у копіях:
Лист №7/256 від 06.02.2007р., Витяг №18/92
протоколу №18 засідання Міжвідомчої
комісії з погашення заборгованості
підприємств паливно-енергетичного
комплексу, Протокол №10 засідання
територіальної комісії з погашення
заборгованості підприємств
паливно-енергетичного комплексу від
18.09.2006р.

У письмових поясненнях від 18.01.2012р.
представник Позивача наполягав на
обґрунтованості позовних вимог.

До матеріалів справи долучив копію
Протоколу №19 засідання територіальної
комісії з погашення заборгованості
підприємств паливно-енергетичного
комплексу від 25.06.2007р., Акт про
наявність та розмір заборгованості, що
виникла на розрахункову дату (01.01.2005р.)
та не погашена станом на 15.08.2006р.,
Пояснювальну записку (доповнення) до
Протоколу засідання Територіальної
комісії з погашення заборгованості
підприємств паливно-енергетичного
комплексу від 18.09.2007р. №10, Лист №29/1591
від 11.04.2007р.

Розпорядженням голови господарського
суду Донецької області від 18.01.2012р.
призначено для розгляду справи судову
колегію у складі Головуючого судді
Сгари Е.В., суддів Сковородіної О.М.,
Курило Г.Є.

Згідно письмових пояснень від 31.01.2012р.
представник Відповідача підтвердив
власну позицію, викладену у відзиві на
позов та попередніх письмових
поясненнях.

10.02.2012р. представником Позивача подано
заяву про збільшення розміру позовних
вимог, відповідно до якої він просить
стягнути з Відповідача 10012,89 грн. суми 3%
річних та 33705,54 грн. інфляційних.

Вказана заява прийнята господарським
судом у відповідності до ст.22 ГПК
України.

Згідно письмових пояснень
представника Позивача від 13.02.2012р., він
наполягає на обґрунтованості
заявлених позовних вимог.

Ухвалами господарського суду
Донецької області від 14.02.2012р.
призначено у справ судову економічну
експертизу, проведення якої доручено
судовому експерту Кравець Ларисі
Олексіївні та зупинено провадження у
справі.

Розпорядженням в.о. голови
господарського суду Донецької області
від 12.09.2013р. змінено склад судової
колегії по справі №7/399, а саме замінено
суддю. Курило Г.Є. на суддю Бокову Ю.В.

Враховуючи повернення справи до
господарського суду Донецької області,
провадження у справі було поновлено
ухвалою господарського суду Донецької
області від 12.09.2013р.

17.09.2013р. представником Позивача подано
клопотання про заміну найменування
позивача по справі з Публічне
акціонерне товариство
«Донецькобленерго» на Публічне
акціонерне товариство «ДТЕК
Донецькобленерго».

Розпорядженням голови господарського
суду Донецької області від 20.09.2013р.
справу №7/399 передано на повторний
автоматичний розподіл, за результатами
якого вона надійшла на розгляд колегії:
головуючого судді Малікової Е.І.,
суддів Бокової Ю.В., Сковородіної О.М.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 23.09.2013р. змінено
найменування позивача у справі з
Публічне акціонерне товариство
«Донецькобленерго» на Публічне
акціонерне товариство «ДТЕК
Донецькобленерго».

Згідно письмових пояснень
представника позивача від 15.10.2013р.,
висновки судової економічної
експертизи відповідають фактичним
обставинам справи.

Розпорядженням в.о. голови
господарського суду Донецької області
від 15.10.2013р. змінено склад судової
колегії по справі №7/399, а саме замінено
суддю Бокову Ю.В. на суддю Зекунова Е.В.

Відповідно до письмових пояснень
представника Відповідача від 04.11.2013р.,
збільшення позовних вимог Позивачем на
підставі висновку експерта є
необґрунтованим та безпідставним.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду Донецької області
від 10.12.2013р. справу №7/399 передано на
повторний автоматичний розподіл, за
результатами якого вона надійшла на
розгляд колегії: головуючого судді
Соболєвої С.М., суддів Зекунова Е.В.,
Сковородіної О.М.

Розпорядженням голови господарського
суду Донецької області від 25.12.2013р.
замінено склад судової колегії по
справі №7/399, а саме замінено суддю Е.В.
Зекунова на суддю Ю.В. Сич.

У письмових поясненнях від25.12.2013р.
представником Відповідача
вказується,що судовим експертом при
проведені експертизи не було взято до
уваги сплачену Відповідачем у
добровільному порядку грошову суму
61881,54 грн.

Згідно письмових пояснень
представника Позивача від 28.01.2014р.,
Відповідачем не надано належних
доказів виконання власних грошових
зобов'язань за договорами та мировою
угодою.

28.01.2014р. через канцелярію
господарського суду Донецької області
судовим експертом Кравець Л.О. надано
письмові пояснення, згідно яких
позиція Відповідача про факт
відсутності заборгованості з боку як
ДП «Дзержинськвугілля», так і ВП «Шахта
ім.. Ф.Е. Дзержинського» перед ВАТ
«Донецькобленерго» за мировою угодою,
затвердженою ухвалою господарського
суду Донецької області від 08.06.2004р. по
справі №20/54 станом на 31.10.2011р. є
документально необґрунтованою.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

За приписами статей 4-2, 4-3
Господарського процесуального кодексу
України, правосуддя у господарських
судах здійснюється на засадах рівності
всіх учасників судового процесу перед
законом і судом та на засадах
змагальності.

Відповідно до вимог статті 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається,
як на підставу своїх вимог та
заперечень. Судовими доказами за
визначенням статей 32-38 Господарського
процесуального кодексу України слід
вважати документи, які можуть
підтвердити або спростувати обставини,
що мають значення для правильного
вирішення спору.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 08.06.2004р. у справі №20/54
затверджено мирову угоду, укладену між
ВАТ «Донецькобленерго», м.Горлівка в
особі Центральних електричних мереж,
м.Горлівка та Державним підприємством
«Дзержинськвугілля», за умовами якої
Державне підприємство
«Дзержинськвугілля» зобов'язалось
погасити заборгованість на користь
Відкритого акціонерного товариства
«Донецькобленерго», м.Горлівка в особі
Центральних електричних мереж,
м.Горлівка в сумі 11522155,24 грн. в період з
листопада 2004р. по грудень 2007р. у
відповідності до графіку погашення
заборгованості (а саме заборгованість
в сумі 11522155,24 грн. повинна погашатись у
наступний спосіб: у листопаді 2004р. та
грудні 2004р. по 250000 грн. щомісяця
протягом січня 2005р. - листопада 2007р. - по
306170,9 грн. щомісяця, у грудні 2007р. - 306173,74
грн.).

Вищим господарським судом України у
постанові «Про зміну способу виконання
рішення» від 16.08.2007р. у справі №37/103
встановлено, що мирова угода за своєю
правовою природою це договір, який
укладається сторонами з метою
припинення спору, на умовах, погоджених
сторонами. Мирова угода не призводить
до вирішення спору по суті. Сторони не
вирішують спору, не здійснюють
правосуддя, що є прерогативою судової
влади, а, досягнувши угоди між собою,
припиняють спір.

Постановою Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" №18
від 26.12.2011 р. встановлено, що одним із
способів вирішення господарського
спору є мирова угода сторін, яка може
стосуватися лише прав і обов'язків
сторін щодо предмета позову (частини
перша і третя статті 78 ГПК). Мирова
угода підписується особами,
уповноваженими представляти сторони в
господарському суді (стаття 28 ГПК).

В ухвалі про затвердження мирової
угоди у резолютивній частині докладно
й чітко викладаються її умови і
зазначається про припинення
провадження у справі (пункт 7 частини
першої статті 80 ГПК), а також
вирішується питання про розподіл між
сторонами судових витрат. Затвердження
судом мирової угоди з одночасним
припиненням провадження у справі є
одноактною (нерозривною) процесуальною
дією і не може розглядатися як два
самостійних акти - окремо щодо
затвердження мирової угоди і щодо
припинення провадження.

Заявляючи даний позов, Позивач вказує,
що Відповідачем не виконано власних
грошових зобов'язань за вищевказаною
мировою угодою.

Відповідно до статті 11 Цивільного
кодексу України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договір та інші правочини.

Нормами статті 509 цього ж Кодексу
встановлено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст.202 Цивільного кодексу
України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Дво- чи багатостороннім правочином
(договором) є погоджена дія двох або
більше сторін.

Правочини відрізняються від інших
юридичних фактів тим, що правочини є
вольовими актами, спрямованими на
досягнення певного правового
результату; завжди є діями фізичної або
юридичної особи та є правомірними
діями, що тягнуть виникнення або
видозміни регулятивних правовідносин,
а воля в правочинах завжди спрямована
на встановлення, зміну, припинення тощо
цивільних прав і обов'язків.

Тобто правочин може бути як підставою
призупинення, поновлення, реалізації
тощо правовідносин, так і водночас і
підставою припинення одних
правовідносин та підставою виникнення
або зміни інших правовідносин.

Мирова угода за своєю правовою
природою у відповідності з нормами
Цивільного кодексу України є
правочином.

Судом встановлено неналежне виконання
Відповідачем умов затвердженої судом
мирової угоди в частині сплати
заборгованості у встановлений строк,
що не заперечується Відповідачем та
враховуючи положення ст.ст.202, 525, 526, 629
Цивільного кодексу України та ст.93
Господарського кодексу України
укладена між сторонами мирова угода за
своєю правовою природою є правочином
та підлягає обов'язковому виконанню
його сторонами.

Позивачем заявлено до стягнення з
Відповідача з урахуванням збільшеного
розміру позовних вимог 3% річних у сумі
10012,89 грн., інфляційних у сумі 33705,54 грн.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

При цьому між сторонами існують
суперечності щодо визначення суми, на
яку здійснюється нарахування 3% річних
та інфляційних.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 14.02.2012р. призначено у справ
судову економічну експертизу,
проведення якої доручено судовому
експерту Кравець Ларисі Олексіївні та
зупинено провадження у справі.

На вирішення експерта були поставлені
наступні питання:

1. Виходячи з документів первинного
бухгалтерського обліку сторін,
встановити суму боргу за спожиту
електроенергію ДП «Дзержинськвугілля»
перед ПАТ «Донецькобленерго» станом на
31.10.2011р., яку ДП «Дзержинськвугілля»
повинно було сплатити на користь ПАТ
«Донецькобленерго» відповідно до
мирової угоди, яка затверджена ухвалою
господарського суду Донецької області
від 08.06.2004р. по справі №20/54?

2. З огляду на висновок по першому
питанню, встановити на яку суму
збільшився борг внаслідок інфляційних
процесів за несвоєчасне виконання
(вказаного у п.1) грошового зобовязання
та суму 3% річних від простроченої суми
за період, визначений ПАТ
„Донецькобленерго" у заяві заяву
№51юр-680/12 від 09.02.2012р. про збільшення
позовних вимог?

Відповідно до Висновку судової
економічної експертизи №2/11/61 по
господарській справі №7/399 ТОВ
«Фінансові системи бізнесу» від
16.08.2013р., згідно проведеному
дослідженню наданих документів сума
боргу за спожиту електроенергію ДП
«Дзержинськвугілля» перед ПАТ
«Донецькобленерго» станом на 31.10.2011р.,
яку ДП «Дзержинськвугілля» повинно
було сплатити на користь ПАТ
«Донецькобленерго» відповідно до
мирової угоди, яка затверджена ухвалою
господарського суду Донецької області
від 08.06.2004р. по справі №20/54, дорівнює
102031,91 грн.

Отже, Позивачем здійснено нарахування
3% річних та інфляційних на суму 102031,91
грн. правомірно.

Згідно документам, наданим на
дослідження та з огляду на висновок по
першому питанню:

- Борг внаслідок інфляційних
процесів за несвоєчасне виконання
(вказаного в п.1) грошового зобов'язання
за період, визначений ПАТ
«Донецькобленерго» у заяві №51юр-680/12
від 09.02.2012р. про збільшення позовних
вимог збільшився на 33746,81 грн.;

- Сума 3% річних від простроченої
суми за період, визначений ПАТ
«Донецькобленерго» у заяві №51юр-680/12
від 09.02.2012р. про збільшення позовних
вимог складає 10013,1 грн.

Перевіривши арифметичний розрахунок
даних позовних вимог за допомогою
програми інформаційно-пошукової
системи «Законодавство», зважаючи на
межі позовних вимог, вірні періоди
нарахування, господарський суд прийшов
до висновку про правомірність
задоволення 3% річних частково - у сумі
33701,84 грн., інфляційних у сумі 10010,84 грн.

Судові витрати підлягають розподілу з
урахуванням норм статті 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Враховуючи зазначене та керуючись
ст.ст.4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго», м.Горлівка
Донецької області до Державного
підприємства «Дзержинськвугілля»,
м.Дзержинськ Донецької області про
стягнення 3% річних в сумі 10012,89 грн.,
інфляційних у сумі 33705,54 грн. -
задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства
«Дзержинськвугілля» (85200, Донецька
область, м.Дзержинськ, вул. 50 років
Жовтня, 19, ) на користь
Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Донецькобленерго» (84601, Донецька
область, м.Горлівка, пр.-т Леніна, буд.
№11, ) 3% річних в сумі
10010,84 грн., інфляційних у сумі 33701,84 грн.,
що загалом складає 43712,68 грн., витрати на
проведення експертизи у сумі 11230,4 грн.,
а також відшкодування сплаченого
державного мита у сумі 174,21 грн., ІТЗ
судового процесу у сумі 235,97 грн.,
судового збору у сумі 1609,29 грн.

3. Після набрання рішенням чинності
видати наказ.

4. В задоволенні в іншій частині позову
відмовити.

5. В судовому засіданні 28.01.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

6. Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його оголошення. Зазначений
строк обчислюється з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
ст.ст.84, 85 Господарського
процесуального кодексу України.

7. Повний текст рішення складено 31.01.2014р.

Головуючий суддя
С.М. Соболєва

Суддя
О.М.
Сковородіна

Суддя
Ю.В. Сич