м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/23521/13 17.03.14

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "ОРІОНІС"

до товариства з обмеженою
відповідальністю "ГРАНД ОФІС"

про стягнення 6.536,68 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Івашківський А.О. - за
довіреністю від 20.08.2013 № 1;

відповідача: не з'явилися.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ОРІОНІС" звернулося
до Господарського суду міста Києва із
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю "ГРАНД ОФІС" про
стягнення з останнього заборгованості
в сумі 6.814,28 грн.

Суть спору: позивач свої вимоги мотивує
тим, що відповідачем порушено грошове
зобов'язання за укладеним між ними
договором від 28.09.2012 № 2809121 у зв'язку із
чим позивачем заявлені вимоги про
стягнення з відповідача
заборгованості за отриманий, але не
оплачений у повному обсязі товар в сумі
5.568,00 грн, а також про застосування до
відповідача господарських санкцій у
вигляді пені в сумі 689,48 грн та штраф в
сумі 556,80 грн.

18 лютого 2014 року до господарського суду
надійшла заява позивача від 18.02.2014 про
уточнення позовних вимог. Згідно
вказаної заяви позивачем зменшені його
позовні вимоги до суми 6.536,68 грн, яка
складається з такого: 5.568,00 грн - сума
основного боргу; 556,80 грн - сума штрафу
та 411,88 грн - сума пені.

Заява позивача про уточнення позовних
вимог судом прийнята, тому спір
розглядається з урахуванням зменшення
позовних вимог.

Позов товариства з обмеженою
відповідальністю "ОРІОНІС" прийнято
Господарським судом міста Києва до
розгляду та ухвалою від 06.12.2012 порушено
провадження у справі № 910/23521/13.

Ухвалою від 20.01.2014 Господарський суд
міста Києва, за клопотанням
повноваженого представника позивача,
продовжив строк розгляду спору в
порядку, передбаченому ст. 69
Господарського процесуального кодексу
України.

У зв'язку із неявкою представника
відповідача у судові засіданні,
господарським судом неодноразово
відкладався розгляд справи
відповідними ухвалами.

Винесені судом ухвали у даній справі
надсилалися відповідачеві на адресу
його місцезнаходження, яка відповідає
відомостям, внесених до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. Таким чином,
з урахуванням наведеного, відповідач, у
розумінні ст. 64 Господарського
процесуального кодексу України,
повідомлений судом про дату, час та
місце розгляду даної справи належним
чином.

Відповідач свого повноважного
представника в жодне судове засідання
не направив, будь-яких письмових
пояснень з даного приводу до суду від
відповідача не надходило.

В судовому засіданні 17.03.2014 судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Отже, заслухавши доводи повноважного
представника позивача по суті даного
спору та дослідивши наявні докази у
матеріалах даної справи, Господарський
суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В :

Між товариством з обмеженою
відповідальністю "ОРІОНІС", як
постачальником, (далі - позивач) та
товариством з обмеженою
відповідальністю "ГРАНД ОФІС", як
покупцем, (далі - відповідач) укладено
договір від 28 вересня 2012 року № 2809121
(далі - Договір).

Згідно предмету Договору, на протязі
строку його дії, позивач зобов'язується
передати у власність відповідача
товар, а останній, у свою чергу,
зобов'язується прийняти та оплатити
його на умовах Договору (п. 1.1 Договору).
Поставка товару за Договором
здійснюється окремими партіями на
підставі заявок відповідача (п. 1.2
Договору).

Як визначено сторонами у п. 4.3 Договору,
відповідач здійснює оплату за
поставлений товар на протязі 12
(дванадцяти) календарних днів з дати
поставки. При цьому, на протязі доби з
моменту оплати, відповідач
зобов'язаний надіслати позивачеві
копію платіжного доручення з відміткою
банку, підтверджуючого оплату вартості
партії товару.

У відповідності до п. 6.2 Договору
відповідач, у разі порушення
встановленого строку розрахунків за
поставлений товар (п. 4.3 Договору),
сплачує позивачеві пеню у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України (яка діяла
у період прострочення) від суми
заборгованості за кожен день
прострочення здійснення оплати.

Крім того, згідно п. 6.3 Договору
відповідач у разі порушення
встановленого строку для розрахунків
за поставлений товар (партію товару) (п.
4.3 Договору), більше ніж на 4 (чотири)
банківських дня, сплачує, окрім пені (п.
6.2 Договору), позивачеві штраф в розмірі
10 % від суми заборгованості.

Статтею 193 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного
кодексу України договір є підставою
виникнення цивільних прав і обов'язків
(зобов'язань), які мають виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до вказівок закону,
договору (ст. 526 Цивільного Кодексу
України), а одностороння відмова від
виконання зобов'язання не допускаються
(ст. 525 Цивільного кодексу України).

Оскільки виходячи із змісту
правовідносин, останні є відносинами з
поставки товару, тому, права і обов'язки
сторін визначаються, у тому числі,
положеннями глави 54 Цивільного кодексу
України.

Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного
кодексу України унормовано, що за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму (ст. 655
Цивільного кодексу України).

Так, позивачем, на виконання
зобов'язань за Договором, поставлено, а
відповідачем отримано товар загальною
вартістю 5.568,00 грн. Факт поставки
позивачем і отримання відповідачем
товару на суму 5.568,00 грн
підтверджується наявною у матеріалах
справи засвідченою копією видаткової
накладної від 01.10.2012 № 15, яка підписана
з боку відповідача його уповноваженою
особою. Довіреність від 01.10.2012 № 671, якою
відповідач уповноважив свого
представника на отримання від позивача
товарно-матеріальних цінностей, наявна
у справі у вигляді засвідченої копії.

Спір між сторонами судового процесу
виник в результаті допущення з боку
відповідача порушення його грошового
зобов'язання за Договором, останній у
строк, визначений п. 4.3 Договору, оплату
за отриманий товар на користь позивача
не здійснив, що призвело до виникнення
у відповідача перед позивачем
заборгованості в сумі 5.568,00 грн.

Від сторін спору до суду не надходили
докази погашення відповідачем перед
позивачем заборгованості.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного,
заборгованість відповідача перед
позивачем, станом на момент вирішення
даного спору по суті, складає 5.568,00 грн.

Крім того, враховуючи, що у
правовідносинах сторін даного спору
має місце допущене з боку відповідача
порушення грошового зобов'язання,
позивачем заявлено позовну вимогу про
застосування до відповідача штрафних
санкцій у вигляді штрафу в сумі 556,80 грн
і пені в сумі 411,88.

Отже, виходячи з викладених вище
обставин та наявних у матеріалах даної
справи доказів, суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню повністю з
урахуванням такого.

Приписом ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу
України визначено, що покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання , то воно підлягає виконанню
у цей строк (термін).

Положенням ч. 3 ст. 692 Цивільного кодексу
України визначено, що у разі
прострочення оплати товару продавець
має право вимагати, у тому числі, оплати
товару.

Обов'язок доказування відповідно до
пункту 4 частини третьої статті 129
Конституції України та статті 33
Господарського процесуального кодексу
України розподіляється між сторонами
виходячи з того, хто посилається на
певні юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
заперечення. Відповідно до статті 34
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи.

Отже, підсумовуючи сукупність
наведених вище фактів, суд дійшов
висновку, що позовна вимога про
стягнення з відповідача боргу в сумі
5.568,00 грн за отриманий останнім, але не
оплачений на користь позивача товар,
підлягає задоволенню повністю, з тих
підстав, що факт наявності
заборгованості у відповідача перед
позивачем належним чином останнім
доведено, документально підтверджено,
і в той же час відповідачем жодними
доказами не спростовано.

З огляду на те, що відповідач своїми
діями порушив зобов'язання за
Договором (ст. 610 Цивільного кодексу
України), то він вважається таким, що
прострочив виконання (ст. 612 Цивільного
кодексу України), тому є підстави для
застосування відповідальності,
встановленої договором та законом.

Частиною 1 статті 230 Господарського
кодексу України встановлено, що
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Поряд з цим, ст. 549 Цивільного кодексу
України унормовано, що неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Отже, оскільки відповідач порушив
виконання грошового зобов'язання за
Договором, заявлені позивачем вимоги
про стягнення з відповідача штрафу в
сумі 556,80 грн, що складає 10 % від
загальної суми заборгованості, а також
пені за період часу прострочення з
13.10.2012 по 10.04.2013 в сумі 411,88 грн є
правомірними та такими, що підлягають
задоволенню в повному обсязі, за
розрахунками позивача, які, у свою
чергу, перевірені і визнані судом
вірними.

Враховуючи, що позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі, згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, ст. ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "ГРАНД ОФІС" (04073, м.
Київ, Оболонський район, проспект
Московський, буд. 8; ідентифікаційний
код 31565334, з будь-якого його рахунку,
виявленого державним виконавцем під
час виконання рішення суду) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "ОРІОНІС" (03148, м. Київ,
вул. Сім'ї Сосніних, буд. 9;
ідентифікаційний код 38079962, на будь-який
його рахунок, виявлений державним
виконавцем під час виконання рішення
суду) основну заборгованість в сумі
5.568,00 (п'ять тисяч п'ятсот шістдесят
вісім) грн 00 коп.; штраф в сумі 556,80
(п'ятсот п'ятдесят шість) грн 80 коп.; пеню
в сумі 411,88 (чотириста одинадцять) грн 88
коп.; витрати по сплаті судового збору в
сумі 1.720,50 (одна тисяча сімсот двадцять)
грн 50 коп.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 19 березня 2014
року.

Суддя
С.В. Балац