донецький апеляційний господарський
суд
Постанова

Іменем України

18.03.2014р. справа №908/3322/13

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівЛомовцевої Н.В.
Принцевської Н.М., Скакуна О.А.при
секретарі судового засідання
Прилуцьких М.І.за участю представників:
від позивача: Бороненко В.Ю.
довіреність №1783 від 16.10.2013р.від
відповідача:Кобинець А.В. - головний
редактор від третьої особи 1:не
прибуввід третьої особи 2:не
прибуврозглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну
скаргуПублічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк», м.Київна
рішення господарського суду
Запорізької області від11.12.2013р.по
справі№908/3322/13 (суддя Колодій Н.А.)за
позовом:Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк», м.Київдо
відповідача:Комунального підприємства
«ГАЗЕТА «ЗАПОРІЗЬКА ПРАВДА», м.
Запоріжжяза участю третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача:1.Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі міста Запоріжжя, м. Запоріжжя;
2.Публічного акціонерного товариства
«ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ»,
м.Київпростягнення безпідставно
одержаних грошових коштів у сумі 18
428,29грн.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
«Укрсоцбанк», м.Київ звернулось до
господарського суду Запорізької
області з позовом до Комунального
підприємства РЕДАКЦІЯ ГАЗЕТИ
«ЗАПОРІЗЬКА ПРАВДА», м. Запоріжжя про
стягнення безпідставно одержаних
грошових коштів у сумі 18 428,29грн.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 10.10.2013р.
залучено до участі у справі №908/3322/13 як
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі міста Запоріжжя, м. Запоріжжя та
Публічне акціонерне товариство
«ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ», м.
Київ.

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 11.12.2013р. у
задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»,
м.Київ про стягнення безпідставно
одержаних грошових коштів у сумі 18
428,29грн. відмовлено.

Позивач, не погодившись з прийнятим
судовим рішенням, звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просив
рішення суду скасувати та прийняти
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги.

Підставами для скасування рішення суду
першої інстанції апелянт зазначає
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. Скаржник вважає,
що господарський суд при винесенні
оскаржуваного рішення не дослідив в
повному обсязі матеріали справи та не
надав належної оцінки поданим доказам.
Судом не враховано «Інструкцію про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України» та Закон
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», відповідно до
яких у відповідача є можливість
повернути через органи
Держказначейства на свою користь 15
329,53грн., які обліковуються на його
особовому рахунку як дебітове сальдо.
Зазначає, що не взято до уваги та не
надано належної оцінки тому факту, що
відповідно до звірки залишків по збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування станом на 01.01.2012р., за
підписом керівника та головного
бухгалтера переплата КП Редакція
газети «Запорізька правда» складає 15
329,53грн.

Ухвалою Донецького апеляційного
господарського суду від 04.02.2014р. було
змінено найменування відповідача з
Комунального підприємства РЕДАКЦІЯ
ГАЗЕТИ «ЗАПОРІЗЬКА ПРАВДА», м.
Запоріжжя на Комунальне підприємство
«ГАЗЕТА «ЗАПОРІЗЬКА ПРАВДА», м.
Запоріжжя.

Позивач у судовому засіданні підтримав
правову позицію, викладену в
апеляційній скарзі.

Відповідач заперечував проти доводів
апеляційної скарги та надав відзив.

Представник третьої особи-1 у судове
засідання не прибув, надав пояснення, в
якому просив позов задовольнити.

Представник третьої особи-2 у судове
засідання не прибув.

Судова колегія вважає можливим
здійснити розгляд справи у відсутності
представників третіх осіб за наявними
матеріалами справи, оскільки їх було
повідомлено про день та час судового
засідання належним чином відповідно до
вимог Господарського процесуального
кодексу України.

Судове засідання апеляційної
інстанції здійснювалось за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
у порядку розгляду апеляційної скарги
встановленого ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101
Господарського процесуального кодексу
України.

Колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду
відповідно до ст.101 Господарського
процесуального кодексу України, на
підставі встановлених фактичних
обставин, переглядає матеріали
господарської справи та викладені в
скарзі доводи щодо застосування судом
при розгляді норм матеріального та
процесуального права, що мають
значення для справи. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської
справи, апеляційну скаргу, заслухавши у
судовому засіданні повноважних
представників позивача та відповідача,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
судова колегія апеляційної інстанції
встановила.

З матеріалів справи вбачається, що 04
жовтня 2010 р. на підставі платіжного
доручення № 510 від 04.10.2010р. ПАТ
"Укрсоцбанк" здійснив списання коштів з
поточного рахунку платника
Комунального підприємства РЕДАКЦІЯ
ГАЗЕТИ "ЗАПОРІЗЬКА ПРАВДА" №683 та
сформував один електронний
розрахунковий документ для здійснення
міжбанківського переказу через
кореспондентський рахунок в НБУ
засобами СЕП НБУ на суму 26987,58грн. У
зв'язку з технічним збоєм програмного
забезпечення у ПАТ "Укрсоцбанк"
відбулося дублювання вищезазначеного
електронного розрахункового
документу. В наслідок чого до СЕП НБУ
було відправлено два міжбанківських
електронних розрахункових документа
та кошти з кореспондентського рахунку
ПАТ "Укрсоцбанк" №2 були списані
двічі, один з яких є помилковим
переказом.

У зв'язку з цим 05.10.2010р. та 13.10.2010р.
позивачем неналежному отримувачу -
УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя,
було надіслано повідомлення про
помилковий переказ № 10-08/67-3784-247 від
13.10.2010р., в якому пропонувалося
пенсійному фонду протягом трьох днів
від дати одержання повідомлення
повернути суму 26 987,58 грн. на рахунок ПАТ
"Укрсоцбанк".

Оскільки отримувач коштів залишив без
задоволення вимоги банку, позивач
24.04.2012р. на адресу КП "Редакція газети
"Запорізька правда" направив лист (вих.
№ 10.2-05/67-8106), в якому повідомлялося, що в
результаті технічного збою на рахунок
УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя
була двічі зарахована грошова сума 26
987,58грн. При цьому з рахунку КП "Редакція
газети "Запорізька правда" кошти були
перераховані один раз, подвійне
списання пройшло з рахунку ПАТ
"Укрсоцбанк". Крім того повідомлялося,
що звернення банку до органів
Державного казначейства України з
проханням повернути помилково
перераховані кошти залишені без
задоволення з посиланням на норми
законодавства, відповідно до яких
повернення коштів здійснюється
виключно платнику на підставі його
заяви або зараховується в рахунок
майбутніх платежів. З урахуванням
часткового повернення грошових коштів
позивач вимагав від відповідача
повернути банку 18 428, 29грн за рахунок
власних коштів.

Відповідач залишив вимогу банку про
повернення 18 428, 29 грн. без задоволення,
у зв'язку з чим 08.10.2013р. банк звернувся
до суду з позовом про стягнення з
відповідача спірної суми боргу.

Місцевим господарським судом було
зроблено висновок, що позов не підлягає
задоволенню, оскільки на момент
розгляду даного спору відповідач не є
власником або розпорядником спірних
грошових коштів.

Загальні підстави виникнення
зобов'язань у зв'язку з набуттям,
збереженням майна без достатньої
правової підстави визначені нормами
глави 83 ЦК України. Положення цієї
глави застосовуються незалежно від
того, чи було безпідставне набуття або
збереження майна результатом
поведінки набувача, потерпілого, інших
осіб, чи наслідком події.

Приписи статті 1212 ЦК України,
зобов'язують особу, яка набула майно
або зберегла його у себе за рахунок
іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно), повернути
потерпілому це майно. При цьому, в силу
ч. 2 вказаної норми, зазначені положення
застосовуються незалежно від того, чи
безпідставне набуття або збереження
майна було результатом поведінки
набувача майна, потерпілого, інших осіб
чи наслідком події.

Посилаючись на норми ст. 1212 ЦК України,
позивач вважає, що в наслідок
помилкового переказу, відповідач набув
майно банку (грошові кошти) без
достатньої правої підстави, а відтак
зобов'язаний їх повернути.

Відповідно до ст. 11.4 Закону України
"Про платіжні системи та переказ коштів
в Україні", для проведення переказів
через систему міжбанківських
розрахунків Національного банку
України банки-резиденти, Державна
казначейська служба України,
Розрахунковий центр з обслуговування
договорів на фінансових ринках
відкривають рахунки в Національному
банку України.

Відповідно до наданих позивачем
відомостей - ПАТ "Укрсоцбанк" є
безпосереднім учасником системи
електронних платежів Національного
банку України (далі - СЕП НБУ) та має
кореспондентський рахунок № 2 в
ГУ НБУ по м. Києву і області, МФО 321024 для
проведення переказів через систему
міжбанківських розрахунків НБУ.

Пунктом 1.12 ст. 1 Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" визначено поняття "помилковий
переказ". Помилковий переказ - це рух
певної суми коштів, внаслідок якого з
вини банку або іншого суб'єкта переказу
відбувається її списання з рахунку
неналежного платника та/або
зарахування на рахунок неналежного
отримувача чи видача йому цієї суми у
готівковій формі. Неналежним
платником, згідно цього Закону, є особа,
з рахунку якої помилково або
неправомірно переказана сума коштів (а.
1.32 ст. 1 Закону). Неналежним отримувачем
є особа, якій без законних підстав
зарахована сума переказу на її рахунок
або видана їй у готівковій формі (п. 1.23
ст. 1 Закону).

Загальні вимоги щодо функціонування в
Україні системи електронних платежів
Національного банку України та порядку
виконання міжбанківського переказу
коштів через кореспондентські рахунки
банків-резидентів у національній
валюті України визначено Інструкцією
про міжбанківський переказ коштів в
Україні в національній валюті,
затвердженою постановою Правління
Національного банку від 16.08.06р. № 320.

Згідно п. 14 глави 5 цієї Інструкції,
учасник СЕП має право на підставі
файлу-запиту ЩС одержувати інформацію
про проходження сформованих ним
міжбанківських електронних
розрахункових документів.

За результатами інформації отриманої з
інформаційно-пошукової системи НБУ
було підтверджено факт подвійного
списання з кореспондентського рахунку
ПАТ "Укрсоцбанк" міжбанківських
переказів на суму 26987,58 грн., один з яких
є помилковим переказом.

В якості доказу про подвійне
перерахування коштів позивачем були
надані витяги з інформаційно-пошукової
системи (ІПС) СЕП НБУ з інформацією про
походження сформованих ПАТ "Уксоцбанк"
двох міжбанківських електронних
розрахункових документів.

Відповідно до п.п. 2.35 Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затвердженої
постановою Правління Національного
банку України від 21.01.2004 р. №22 (далі -
Інструкція), кошти, що помилково
зараховані на рахунок неналежного
отримувача, мають повертатися ним у
строки, встановлені законодавством
України, за порушення яких неналежний
отримувач несе відповідальність
згідно із законодавством України. У
разі неповернення неналежним
отримувачем за будь-яких причин коштів
у зазначений строк повернення їх
здійснюється в судовому порядку.

Відповідно до абз. 2 пп. 2.36 Інструкції,
банк, який помилково переказав кошти,
зобов'язаний негайно надіслати
повідомлення неналежному отримувачу
(безпосередньо або через банк, що
обслуговує цього отримувача) про
здійснення йому помилкового переказу
та про потребу повернути зазначену
суму протягом трьох робочих днів з дати
надходження такого повідомлення. Форма
повідомлення про помилковий переказ
(далі в цій главі -повідомлення), яке
надсилає банк неналежному отримувачу,
наведена в додатку 22 до цієї
Інструкції.

На виконання вимог п п. 2.36 Інструкції
про безготівкові розрахунки в Україні
в національній валюті, позивач 05.10.10р.
засобами СЕП НБУ направив неналежному
отримувачу (Управлінню Пенсійного
фонду України в Жовтневому районі),
через банк, що його обслуговує
інформаційне дебетове повідомлення №
1-373 від 05.10.2010 р. про помилковий переказ
в електронному вигляді, в якому
пропонував протягом 3 днів від дати
одержання повідомлення повернути
кошти в сумі 26987,58 гри. на вказаний
рахунок ПАТ "Укрсоцбанк". Аналогічне
повідомлення було направлено
управлінню Пенсійного фонду 13.10.2010р.
Зазначена вимога була залишена без
задоволення.

Як встановлено, господарським судом
відповідачу про наявність помилково
перерахованої ПАТ "Укрсоцбанк" суми 26
987,58 грн. на рахунок Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Запоріжжя редакції газети
стало відомо у січні 2011 року за
результатами обміну листами КП РГ
"Запорізька правда" і Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Запоріжжя.

Управлінням ПФУ в Жовтневому районі з
власної ініціативи було проведено
часткове зарахування помилково
перерахованих коштів в рахунок
страхових внесків КП "Редакція газети
"Запорізька правда" на суму 11 658,05 грн.
Ця сума була визнана відповідачем як
борг та повернута позивачу до розгляду
даної справи платіжним дорученням № 671
від 30.12.2010 р. на суму 8559,29грн. та вже під
час розгляду справи №908/3322/13 по суті
платіжним дорученням № 15 від 05.11.2013 р.
на суму 3098,76 грн.

Пунктом 1-1 ч. ст.80 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
припиняє провадження у справі, якщо
відсутній предмет спору.

Таким чином, оскільки відповідачем під
час розгляду справи частково повернуто
помилково перераховані кошти у розмірі
3098,76 грн., то в цій частині провадження у
справі підлягає припиненню.

Натомість, господарським судом, в
порушення вимог п.1-1 ст.80
Господарського процесуального кодексу
України, було відмовлено у задоволенні
позовних вимог в тому числі і в частині
стягнення з відповідача безпідставно
одержаних грошових коштів у сумі 3098,76
грн.

Відповідно до Довідки УПФУ у
Жовтневому районі м. Запоріжжя № 7306/03
від 29.10.2013 р. КП "Редакція газети
"Запорізька правда" на р/р 01076 з
січня 2011р. має дебітове сальдо 15329,53
грн., які за повідомленням управління
не можуть бути використані редакцією в
рахунок майбутніх платежів по єдиному
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Скаржник у своїй апеляційній скарзі,
зазначає, що у разі дотримання
відповідачем певної процедури у нього
є гарантована можливість повернути
через органи Держказначейства на свою
користь 15 329,53грн., які обліковуються
на його особовому рахунку як дебітове
сальдо. Посилається при цьому на
«Інструкцію про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України» та Закон України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування». Зазначає, що
для реалізації положень зазначеного
Закону було затверджено Постановою
Правління Пенсійного фонду України від
27.09.2010 року № 21-1 "Порядок зарахування в
рахунок майбутніх платежів єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування або повернення
помилково сплачених коштів". Пункт 3
цього Порядку передбачає, що у випадку
помилкової сплати суми єдиного внеску
на відповідний рахунок управлінням
Пенсійного фонду України у районі,
місті або районі у місті (далі - орган
Пенсійного фонду), відкритий в органі
Державного казначейства України для їх
зарахування, органом Пенсійного фонду
здійснюється зарахування коштів у
рахунок майбутніх платежів по тому
самому виду платежу (рахунку)
відповідно до встановленого розміру
єдиного внеску, який повинен надходити
на рахунок, на який було їх сплачено, в
порядку календарної черговості
виникнення зобов'язань платника з
цього платежу.

Повернення коштів здійснюється на
підставі заяви платника, яка подається
в довільній формі до органу Пенсійного
фонду, в якому він перебуває на обліку
як платник єдиного внеску. У заяві
обов'язково зазначаються: найменування
(прізвище, ім'я, по батькові) платника,
ідентифікаційний код за ЄДРПОУ або
ідентифікаційний номер (за наявності),
причини повернення коштів, суми
платежу, що підлягають поверненню. До
заяви платник обов'язково додає
оригінал або копію розрахункового
документа (квитанцію, платіжне
доручення тощо), який підтверджує
помилкову сплату коштів на рахунок
органу Пенсійного фонду.

Після отримання заяви від платника
орган Пенсійного фонду проводить
перевірку викладених даних, і у разі
необхідності має право вимагати
надання додаткових документів,
інформації, пояснень від посадових
осіб платника.

На підставі отриманих даних орган
Пенсійного фонду готує висновок про
повернення помилково сплачених коштів
або про відмову у поверненні помилково
сплачених коштів, при цьому обов'язково
зазначає причину такої відмови.
Останнім етапом повернення коштів є
підготовка розрахункових документів
та направлення їх відповідним органам
Державного казначейства України.

Судова колегія не приймає вищевказані
доводи апелянта, стосовно можливості
повернення відповідачу через органи
Держказначейства у разі дотримання
певної процедури цих коштів. Та
погоджується з висновками
господарського суду, що таке
повернення не є гарантованим, оскільки
законом передбачена можливість
отримання мотивованої відмови, крім
того, власником (набувачем) цих коштів
відповідач стане лише у разі їх
отримання (повернення).

Крім того, апелянт вважає, що
відповідно до звірки залишків по збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування станом на 01.01.2012р., за
підписом керівника та головного
бухгалтера переплата КП Редакція
газети «Запорізька правда» складає 15
329,53грн. Однак, посилання скаржника на
це є некоректним, оскільки в матеріалах
справи відсутній такий документ. А така
позиція висловлена тільки у поясненнях
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі міста Запоріжжя, м.
Запоріжжя.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач посилається на те, що внаслідок
помилкового переказу відповідач без
достатньої на те правової підстави
набув грошові кошти банку, які в силу
приписів ст.1212 ГПК України
зобов'язаний повернути.

Матеріалами справи доведений та не
оспорюється учасниками процесу факт
помилкового переказу грошових коштів в
сумі 26 987,58 грн. Однак між сторонами
виник спір з приводу того, хто є
отримувачем помилкового переказу і
хто зобов'язаний його повернути.

Спірна сума надійшла на рахунок
Управління Пенсійного фонду України,
і лише частково була зарахована як
страхові внески КП "Редакція газети
"Запорізька правда" ( в частині
зарахованої суми спір між сторонами
відсутній). Решта коштів - сума відносно
якої виник спір, обліковується на
рахунках Пенсійного фонду як
дебітове сальдо. При цьому, в наслідок
змін в законодавстві України, ця сума
не може бути використана в рахунок
наступних платежів.

З огляду на наведене, колегія
суддів вважає, що господарський суд
дійшов правомірного висновку, що на
момент розгляду даного спору
відповідач не є власником або
розпорядником спірних грошових
коштів.

Згідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновком місцевого
господарського суду в частині відмови
у задоволенні позовних вимог щодо
стягнення безпідставно одержаних
грошових коштів у сумі 15 329,53 грн., у
зв'язку з їх недоведеністю.

З огляду на наведене, колегія суддів
вважає, що доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків викладених у
рішенні суду першої інстанції, тому суд
залишає апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»,
м.Київ без задоволення.

Одночасно, здійснивши повний перегляд
справи, апеляційний господарський суд
вважає, що судом першої інстанції не
повно з'ясовано фактичні обставини
справи, тому рішення господарського
суду Запорізької області від 11.12.2013р. у
справі №908/3322/13 підлягає частковому
скасуванню.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків викладених у
рішенні суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору за
подання апеляційної скарги
покладаються на заявника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, п.1-1 80, 101, 102, 103, 104,
105 Господарського процесуального
кодексу України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»,
м.Київ на рішення господарського суду
Запорізької області від 11.12.2013р. у
справі №908/3322/13 залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Запорізької області від 11.12.2013р. у
справі №908/3322/13 - скасувати частково.

Припинити провадження у справі 908/3322/13 в
частині стягнення з Комунального
підприємства «ГАЗЕТА «ЗАПОРІЗЬКА
ПРАВДА», м. Запоріжжя безпідставно
одержаних грошових коштів у сумі
3098,76грн.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено до Вищого
господарського суду України протягом
двадцяти днів з набрання постановою
апеляційного господарського суду
законної сили.

Головуючий
Н.В. Ломовцева

Судді:
Н.М. Принцевська

О.А. Скакун

Надруковано 8 прим.:

1прим.-позивачу;

1прим.-відповідачу;

2прим.-третім особам,

1прим.-у справу,

1прим.-ДАГС,

1прим.-ГСЗО.