КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2014 р. Справа№ 927/1468/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

За участю представників:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача:ОСОБА_2-представник;

ОСОБА_3 - представник.

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Державного підприємства
"Український державний
геологорозвідувальний інститут"

на рішення Господарського суду
Чернігівської області від 25.12.2013

по справі № 927/1468/13 (суддя Романенко А.В.)

за позовом Державного підприємства
"Український державний
геологорозвідувальний інститут"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення 12 294,13 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Український
державний геологорозвідувальний
інститут» звернулось до
Господарського суду Чернігівської
області з позовом до ФОП ОСОБА_2 про
стягнення 12 294,13 грн.

З урахуванням заяви позивача від 10.12.2013
про зменшення позовних вимог, суму
позову зменшено до 11 063,27 грн., з яких 8
969,77 грн. складає сума основного боргу,
983,28 грн. складає сума пені, 896,98 грн.-
штраф, 213,24 грн.-3 відсотки річних.

Рішенням Господарського суду
Чернігівської області від 25.12.2013 у
позові відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
позивач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення Господарського суду
Чернігівської області від 25.12.2013 та
прийняти нове рішення,яким позов
задовольнити.

В обґрунтування своїх вимог скаржник
зазначив, що рішення суду прийнято з
неповним з'ясуванням обставин справи,
на підтвердження чого в своїй
апеляційній скарзі виклав ряд
обставин, які, на його думку, виступають
підтвердженням його правової позиції
та спростовують правильність
винесеного рішення.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Державного підприємства "Український
державний геологорозвідувальний
інститут" у справі № 927/1468/13 передано на
розгляд судді Київського апеляційного
господарського суду Отрюху Б.В.

Розпорядженням Голови Київського
апеляційного господарського суду від
06.02.2014 для розгляду апеляційної скарги
Державного підприємства "Український
державний геологорозвідувальний
інститут" сформовано колегію суддів у
складі: Головуючого судді Отрюха Б.В,
суддів Михальської Ю.Б. та
Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 06.02.2014
апеляційну скаргу прийнято до
провадження, розгляд справи призначено
на 11.03.2014.

11.03.2014 від представника відповідача
через відділ документального
забезпечення суду надійшов відзив на
апеляційну скаргу.

В судовому засіданні 11.03.2014
представники відповідача надали свої
пояснення по справі. Представник
позивача в судове засідання не
з'явився,причини неявки суду невідомі,
про слухання справи повідомлявся
належним чином.

Беручи до уваги межі перегляду справи у
апеляційній інстанції, обговоривши
доводи апеляційної скарги, заслухавши
пояснення представників відповідача,
проаналізувавши на підставі фактичних
обставин справи застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права при прийнятті
оскаржуваного рішення суду,
апеляційний господарський суд
встановив наступне.

16.08.2010 між регіональним відділенням
Фонду державного майна України по
Чернігівській області (орендодавець)
та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2
(орендар), укладено договір оренди
нерухомого майна, що належить до
державної власності №113-10,згідно якого
орендодавець передав, а орендар
прийняв у строкове платне користування
без права передачі у суборенду,
приватизації та переходу права
власності третім особам державне
окреме індивідуально визначене
нерухоме майно - нежитлові приміщення
(кімн.НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3) на п'ятому
поверсі дев'ятиповерхової будівлі
камерально-лабораторного корпусу
площею 104,23кв.м, що знаходяться на
балансі Чернігівського відділення
Українського державного
геологорозвідувального інституту і
розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Майно передається в оренду для
розміщення буфету, що не здійснює
продаж товарів підакцизної групи( п.1.2
вказаного Договору).

Пунктом 5.11 цього Договору передбачено,
що орендар зобов'язаний здійснювати
витрати, пов'язані з утриманням
орендованого майна. Протягом 15 робочих
днів після підписання цього договору
укласти з балансоотримувачем
орендованого майна договір про
відшкодування витрат
балансоутримувача на утримання
орендованого майна, надання
комунальних послуг орендарю та договір
на компенсацію податку на землю.

Угодою до цього Договору від 16.08.2010 про
відшкодування витрат
балансоутримувача на утримання
орендованого нерухомого майна та
надання комунальних послуг Орендарю
сторони погодили, що в зв'язку з
ліквідацією структурного підрозділу
Чернігівського відділення УкрДГРІ та
переходом будівлі за адресою АДРЕСА_1
на баланс УкрДГРІ, змінено відповідні
пункти Договору в частині зазначення
балансоутримувача - Український
державний геологорозвідувальний
інститут.

Зміни вступають в силу з 01.11.2012 і діють
до закінчення терміну дії договору
оренди №113-10 від 16.08.2010.

16.08.2010 між ДП «Український державний
геологорозвідувальний інститут»,
через Чернігівське відділення
Українського державного
геологорозвідувального інституту і
відповідачем був укладений договір
КА0405-00 на відшкодування витрат на
утримання орендованого нерухомого
майна та надання комунальних послуг
Орендарю (далі по тексту-Договір).

Відповідно до умов п.1.1. Договору
балансоутримувач забезпечує
обслуговування, експлуатацію та ремонт
дев'ятиповерхової будівлі
камерально-лабораторного корпусу, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
загальною площею 4548,86 кв.м, а також
утримання прибудинкової території, а
орендар бере участь у витратах
Балансоуримувача на виконання
вказаних робіт пропорційно до займаної
площі із застосуванням коефіцієнта
витрат електроенергії в залежності від
поверху.У разі відсутності лічильника
обчислення вартості спожитої
електроенергії буде здійснюватися
пропорційно до займаної орендарем
площі в будівлі.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується сторонами, в приміщенні
адмінбулівлі, яка є предметом оренди,
відсутні лічильники обліку розміру
спожитих послуг окремими споживачами,
тому витрати на утримання нерухомого
майна балансоутримувачем розраховані
пропорційно розміру займаної
загальної площі.

Відповідно до умов п.2.1.1 Договору
балансоутримувач будівлі
зобов'язується забезпечити: виконання
всього комплексу робіт, пов'язаних з
обслуговуванням та утриманням будівлі
та прибудинкової території та
створення необхідних житлових умов і
здійснення господарської діяльності
орендарю і його співробітникам, згідно
з вимогами чинного законодавства про
користування будівлями.

Перелік робіт та послуг встановлюється
Додатком № 1 , а порядок та умови їх
оплати-цим Договором.

Згідно п.п.2.1.3. цього Договору,
балансоутримувач зобов'язався
інформувати орендаря про зміни витрат
на утримання будівлі і тарифу на
послуги.

Підпунктом 2.2.3 Договору передбачено, що
орендар зобов'язаний не пізніше 20-го
числа місяця, наступного за звітнім,на
рахунок балансоутримувача будівлі
вносити плату за фактично виконані
роботи, комунальні та інші послуги
згідно Додатку № 1 та за оренду
приміщення.

При несвоєчасному або не в повному
обсязі перерахуванні плати сплачувати
пеню із розрахунку подвійної облікової
ставки НБУ від проіндексованої
несплаченої суми за кожен день
прострочення, включаючи день оплати.

Сплачувати штраф у розмірі 10% від суми
заборгованості у разі, якщо на дату
внесення плати заборгованість за нею
становить не менше ніж три місяці.

Договір оренди був розірваний 10.04.2013 за
згодою сторін,а орендовані приміщення
повернуті балансоутримувачу згідно
акту прийому-передачі майна.

Підпунктом 2.2.4 Договору передбачено, що
закінчення строку дії договору оренди
не звільняє орендаря від обов'язку
сплатити балансоутримувачу
заборгованість за надані послуги, якщо
така виникла, у повному
обсязі,враховуючи і санкції. Орендар
сплачує плату до дня повернення майна
за актом приймання-передавання
включно.

Проте, як стверджує позивач, своїх
зобов'язань за договором орендар
належним чином не виконав, у зв'язку з
чим у ФОП ОСОБА_2 виникла
заборгованість по відшкодуванню
витрат на утримання майна і
прибудинкової території.

Супровідним листом від 12.03.2013 № 331
позивачем на адресу відповідача
надсилався рахунок-фактура №201 від
18.02.2013 та акт №201 від 18.02.2013
здавання-прийняття наданих послуг про
сплату компенсації за надані
послуги/виконані роботи за січень 2013 на
суму 9 905, 94грн.

У даному листі позивачем зазначено,
зокрема, про те, що у зв'язку з
реструктуризацією УкрДГРІ, зміною
балансоутримувача будинку по АДРЕСА_1,
виконано внутрішній аудит витрат на
утримання орендованого нерухомого
майна та витрат по наданню комунальних
послуг та інших послуг.

Для приведення у відповідність витрат
балансоутримувача і відшкодування
відповідної їх частини орендарями,
встановлено нові нормативи
компенсування витрат з урахуванням
можливостей утримання будівель та
забезпечення життєдіяльності,
покращення їх стану в умовах
припинення основної діяльності ЧВ
УкрДГРІ.

Листом від 28.03.2013 № 498 позивачем було
надіслано відповідачу рахунок-фактуру
№409 від 25.03.2013 та акт здавання-прийняття
наданих послуг за лютий 2013 року

Також було виставлено відповідачу
рахунки-фактури №624 від 18.04.2013 на сплату
компенсації за надані послуги,
виконані роботи за березень 2013 року на
суму 7 331,92грн та №717 від 21.05.2013 на
сплату компенсації за надані послуги,
виконані роботи за квітень 2013 року на
суму 2 276,35грн.

Не погодившись з позицією позивача
щодо збільшення суми компенсації,
відповідач листом від 19.03.2013 повідомив
позивачу, що проведення внутрішнього
аудиту не є підставою для змін
нормативів компенсування витрат на
утримання орендованого майна та
наданню послуг.

В обґрунтування своєї позиції щодо
змін у порядку обрахунку нормативів
компенсування витрат
балансоутримувача, позивач
посилається на внутрішнє
розпорядження УкрДГРІ №98-р від 27.12.2012,
яким, зокрема, встановлено:

1. Для обліку трудовитрат працівників
УкрДГРІ, пов'язаних з організацією і
обслуговуванням орендної діяльності, з
метою наступного їх відшкодування з
боку орендарів, встановлено з 01.01.2013
перелік працівників, робота яких
безпосередньо пов'язана з питаннями
оренди в м. Чернігів - таблиця 1.

2. У зв'язку з тяжким фінансовим станом
УкрДГРІ і пов'язаною з цим неможливістю
виконання невідкладних поточних
ремонтів в будинку
камерально-лабораторного корпусу за
адресою: АДРЕСА_1, з метою забезпечення
накопичення коштів на проведення цих
ремонтів, включити в розрахунок витрат
на утримання приміщень для орендарів
статтю "Планові накопичення для
проведення поточних ремонтів" на
період з 01.01.203 по 31.05.2013.

Чинним законодавством України
унормовано, що підзаконні
нормативно-правові акти мають меншу
юридичну силу ніж закони. У випадку
виявлення суперечностей між нормами
підзаконних нормативно-правових актів
і законів, вони завжди вирішуються на
користь останніх.

Зокрема, розпорядження №98-р від 27.12.2012 є
локальним підзаконним нормативним
актом, який діє тільки в межах
конкретної установи, приймається його
керівником в межах наданих повноважень
з метою регулювання службової і
трудової діяльності.

Пунктом 5.3. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 29.05.2013
№12 "Про деякі питання практики
застосування законодавства про оренду
(найм) майна" визначено, що зміна
економічної ситуації є комерційним
ризиком сторін договору, а тому ці
обставини не можуть вважатися
підставами для зміни або розірвання
договору оренди (найму) або для
невиконання зобов'язань за ним.

З огляду на наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що включення
позивачем до спірних рахунків сум на
планові накопичення для проведення
поточних ремонтів без попереднього
врегулювання цього питання з орендарем
шляхом внесення в
законодавчовизначеному порядку змін
до договору оренди, є порушенням права
орендаря.

Крім того, як зазначалось вище, при
укладенні Договору, сторонами
погоджувалось, що що вартість спожитої
електроенергії та води обчислюється за
встановленими тарифами та за
показаннями лічильників орендаря для
нежитлових приміщень, а для приміщень
загального користування - пропорційно
до займаної площі із застосуванням
коефіцієнта витрат електроенергії в
залежності від поверху(п.1.1 Договору).

У разі відсутності лічильників орендар
бере на себе зобов'язання встановити їх
протягом трьох місяців після укладення
цього Договору. Обчислення вартості
спожитої електроенергії та води за цей
час буде здійснюватись пропорційно до
займаної орендарем площі в будівлі.

Як вбачається з наданих позивачем
розрахунків відшкодування витрат
балансоутримувача за січень - квітень
2013 року, витрати за електроенергію та
воду розраховувались пропорційно
розміру займаної загальної площі.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач посилається на п. 11 Методики
№786, яким, зокрема передбачено, що
витрати на утримання нерухомого майна,
зданого в оренду одночасно кільком
підприємствам, розподіляються між ними
та внаслідок застосування позивачем з
початку 2013 року під час розрахунків
вимог п.11 Методики №786, відбувся
перерозподіл витрат на утримання майна
в бік зростання частки, що підлягає
відшкодуванню орендарями у загальному
обсязі витрат балансоутримувача.

Відповідно до вимог ст.526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно зі ст.193 Господарського кодексу
України суб`єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов`язання належним чином
відповідно до договору, закону, інших
правових актів, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов`язання - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов`язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
унормовано, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ст. 651 Циільного кодексу
України зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Статтею 652 ЦК України унормовано, що у
разі істотної зміни обставин, якими
сторони керувалися при укладенні
договору, договір може бути змінений
або розірваний за згодою сторін, якщо
інше не встановлено договором або не
випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони
змінилися настільки, що, якби сторони
могли це передбачити, вони не уклали б
договір або уклали б його на інших
умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо
приведення договору у відповідність з
обставинами, які істотно змінились, або
щодо його розірвання, договір може бути
розірваний, а з підстав, встановлених
частиною четвертою цієї статті, -
змінений за рішенням суду на вимогу
заінтересованої сторони.

Зміна або розірвання договору
вчиняється в такій самій формі, що й
договір, що змінюється або
розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає із
звичаїв ділового обороту (ст. 654
Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи,
пунктом 5.2. Договору сторони погодили,
що зміни або доповнення до договору
допускаються за взаємною згодою
сторін. Зміни та доповнення, що
пропонуються внести, розглядаються
протягом одного місяця з дати їх
надання на розгляд іншою стороною.

Реорганізація балансоутримувача чи
орендаря, або перехід права власності
на приміщення чи будівлю до інших осіб,
не визнається підставою для зміни або
припинення чинності цього договору і
зберігає свою чинність для нового
власника приміщення (їх
правонаступників), якщо інше не
передбачається цим договором або
чинним законодавство (п. 5.4 Договору).

В свою чергу, матеріали справи не
містять належних і допустимих доказів
на підтвердження вчинення позивачем
дій, передбачених законодавством та
вищенаведеними нормами щодо внесення
змін до договору, крім того, надані
позивачем рахунки не можуть вважатися
належними та допустимими доказами,
оскільки не підтверджують факт
понесених позивачем витрат та
виконаних робіт саме у заявленому до
стягнення розмірі, а тому, на підставі
викладеного, колегія суддів приходить
до висновку про відмову у задоволенні
позову.

Доводи, наведені скаржником в
апеляційній скарзі, судовою колегією
до уваги не приймаються з огляду на те,
що вони є необґрунтованими та такими,
що спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду приходить до
висновку, що рішення у даній справі
прийнята з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
повним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи та відповідністю
висновків, викладених в ухвалі,
дійсним обставинам справи, тому ухвала
є законною та обґрунтованою. Підстав
для зміни вказаного рішення та
задоволення апеляційної скарги
колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду не
знаходить.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства "Український державний
геологорозвідувальний інститут"
залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду
Чернігівської області від 25.12.2013 по
справі № 927/1468/13 залишити без змін.

Матеріали справи № 927/1468/13 повернути
Господарському суду Чернігівської
області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Б.В. Отрюх

Судді
Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко