РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2014 р.
Справа № 924/1355/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Бригинець Л.М.

суддів
Демидюк О.О.

суддів
Огороднік К.М.

при секретарі судового засідання Ващук
К.О.

розглянувши апеляційну скаргу
позивача фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 на рішення господарського
суду Хмельницької області від 08.01.2014р.
у справі № 924/1355/13 (суддя Димбовський
В.В. )

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 м. Чернівці

до 1) Кам'янець-Подільської міської ради
м. Кам'янець-Подільський

до 2) Приватного підприємства "Фаворит
Стар" м. Кам'янець - Подільський

про визнання договору оренди землі
недійсним

за участю представників:

позивача - не з'явився

відповідача 1 - не з"явився

відповідача 2 - не з"явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Хмельницької області відмовлено у
позові фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Кам'янець-Подільської
міської ради, м. Кам'янець-Подільський
до Приватного підприємства "Фаворит
Стар", м. Кам'янець-Подільський про
визнання недійсним договору оренди
землі від 30.08.2013р., який укладено між
Кам'янець - Подільською міською радою
і приватним підприємством "Фаворит
Стар" щодо оренди земельної ділянки
загальною площею 1500 кв. м., яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
(кадастровий номер :14:003:0067).

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
позивач звернувся до Рівненського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
Хмельницької області від 08.01.2014р. у
справі № 924/1355/13 повністю та прийняти
нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити повністю.

Обгрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, скаржник зазначає, що судом
першої інстанції при ухваленні
оскаржуваного рішення не враховано, що
рішення Кам"янець-Подільської міської
ради №147/44 від 28.08.2013р., на підставі
якого між відповідачами було укладено
спірний Договір, визнано протиправним
і скасовано постановою
Кам"янець-Подільського міськрайонного
суду від 26.09.2013р., залишеною без змін
ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 06.11.2013р. у
справі №676/6602/13-а.

Приватне підприємство "Фаворит Стар"
(відповідач-2) подало відзив на
апеляційну скаргу, в якому доводи
апеляційної скарги заперечуються з
мотивів, викладених у відзиві, і
просить суд апеляційної інстанції
оскаржуване рішення залишити без змін.

Крім того, від ПП "Фаворит Стар"
надійшла заява про направлення справи
до суду першої інстанції для прийняття
додаткового рішення та виправлення
описок.

Колегія суддів дійшла висновку, що
вказана заява задоволенню не підлягає
з огляду на таке.

Як зазначено в п. 13 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №6
"Про судове рішення" від 23.03.2012р. якщо на
рішення суду подано апеляційну або
касаційну скаргу і водночас подано
заяву про прийняття додаткового
рішення, суд повинен спочатку
розглянути відповідну заяву, а потім
надіслати справу для перегляду до суду
вищої інстанції.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи вказана заява надійшла до суду
апеляційної інстанції та місцевого
господарського суду після прийняття
апеляційної скарги до провадження, а
тому заява про направлення справи до
суду першої інстанції для прийняття
додаткового рішення задоволенню не
підлягає.

Щодо виправлення описки слід
зазначити.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ГПК України
суддя за заявою сторони чи державного
виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не
змінюючи при цьому їх змісту, а також за
заявою сторони або за своєю
ініціативою виправляє допущені в
рішенні, ухвалі описки чи арифметичні
помилки, не зачіпаючи суті рішення.

Допущена в резолютивній частині
оскаржуваного рішення описка щодо
міста проживання позивача не впливає
на суть прийнятого судом першої
інстанції рішення і не є перешкодою для
перегляду цього рішення по суті в
апеляційному порядку.

Після перегляду рішення в апеляційному
порядку суд першої інстанції не
позбавлений права розглянути заяву
відповідача-2 про виправлення описки.

11.03.2014р. апеляційному господарському
суду представником позивача подані
додаткові документи: акт приймання-
передавання об"єкта незавершеного
будівництва за договором
купівлі-продажу від 26.10.2007р. та
банківська виписка про перерахунок
ОСОБА_1 820000грн.

Вказані документи не можуть бути
прийняті судом апеляційної інстанції
як доказ у справі, оскільки позивач
всупереч вимогам ч.1 ст. 101 ГПК України
не обгрунтував неможливість подання їх
суду першої інстанції, з причин, що не
залежали від нього.

Сторони правом на участь в судовому
засіданні не скористались, хоча про час
та місце розгляду апеляційної скарги
повідомлені належним чином.

Оскільки явка представників сторін в
судове засідання обов'язковою не
визнавалась та додаткові докази судом
не витребовувались, колегія суддів
дійшла висновку про можливість
розгляду апеляційної скарги без участі
представників сторін за наявними у
справі матеріалами.

Згідно статті 101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв"язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з огляду на таке.

Обгрунтовуючи оскаржуване рішення
місцевий господарський суд дійшов
висновку, що позивач (ФОП ОСОБА_1) не є
власником або користувачем земельної
ділянки, в розумінні ст. 120 Земельного
кодексу України, відповідно звернення
з позовом про визнання недійсним
договору оренди землі не відповідає
способам захисту порушеного права
землекористувача земельною ділянкою
визначеного ст. 152 Земельного кодексу
України, а матеріали справи свідчать
про те, що дії відповідачів жодним
чином не порушили права позивача.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду не погоджується з
таким висновком суду першої інстанції
та вважає права фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 порушеними,
виходячи з наступного.

У п. 2.4. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 6 "Про
деякі питання практики розгляду справ
у спорах, що виникають із земельних
відносин" від 17.05.2011р. зазначено, що з
позовами про визнання недійсними
правочинів щодо земельних ділянок
мають право звертатися сторони цих
правочинів (договорів), а також інші
зацікавлені особи, зокрема, особи, що
мають право на придбання земельної
ділянки, яка є предметом спірного
договору. При цьому інтерес такої особи
стосовно придбання у власність
земельної ділянки має бути законним, не
суперечити Конституції і законам
України, суспільним інтересам,
справедливості, добросовісності,
розумності та іншим загальноправовим
засадам, а також відповідати критеріям
охоронюваного законом інтересу,
офіційне тлумачення якого надане в
резолютивній частині Рішення
Конституційного Суду України від 01.12.2004
N 18-рп/2004 (справа N 1-10/2004).

З матеріалів справи вбачається, що
постановою Кам"янець-Подільського
міськрайонного суду від 26.09.2013р.,
залишеною без змін ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 06.11.2013р. у справі №676/6602/13-а у спорі
за позовом фізичної особи ОСОБА_1 до
Кам'янець - Подільської міської ради за
участю третьої особи Приватного
підприємства "Фаворит Стар" визнано
протиправним і скасовано рішення сесії
Кам'янець - Подільської міської ради №
146/44 від 28 серпня 2013 року "Про відмову в
наданні дозволу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1
підприємцю ОСОБА_1

Визнано протиправним та скасовано
рішення сесії Кам'янець - Подільської
міської ради № 147/44 від 28 серпня 2013 року
"Про затвердження технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) за адресою
АДРЕСА_1.

Адміністративний суд дійшов висновку,
що ПП "Фаворит Стар" не є власником
незавершеного будівництвом
шестиповерхового багатоквартирного
житлового будинку по АДРЕСА_1, міська
рада не мала повноважень на прийняття
рішення № 147/44 від 28 серпня 2013 року "Про
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) за адресою АДРЕСА_1, яким
також передано ПП "Фаворит Стар"
спірну земельну ділянку в оренду, у
зв"язку з чим оскаржуване рішення
визнанно протиправним та скасовано.

Одночасно судом зазначено, що
правомірність поновлення 27 грудня 2012
року Реєстратором прав власності на
нерухоме майно Кам'янець -
Подільського МБТІ реєстрації за
ОСОБА_1 права власності на
незавершений будівництвом
шестиповерховий багатоквартирний
житловий будинок за адресою АДРЕСА_1
підтверджується постановою
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 17 червня
2013 року, справа № 822/1906/13-а, яка набрала
законної сили 19 вересня 2013 року.

За таких обставин визнано
протиправним і скасовано рішення сесії
Кам'янець - Подільської міської ради №
146/44 від 28 серпня 2013 року "Про відмову в
наданні дозволу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1
підприємцю ОСОБА_1

Згідно ч. 2 ст. 35 ГПК України факти,
встановлені рішенням господарського
суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори), за винятком
встановлених рішенням третейського
суду, під час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших
спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

Тому апеляційний господарський суд
вважає порушеними права фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 відповідачами
у справі №924/1355/13, що дало йому право
звернення з відповідним позовом.

Щодо визнання недійсним договору
оренди земельної ділянки загальною
площею 1500 кв. м., яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер
:14:003:0067) слід зазначити.

У відповідності до ст. 13 Конституції
України земля, її надра, атмосферне
повітря, водні та інші природні
ресурси, які знаходяться в межах
території України, природні ресурси її
континентального шельфу, виключної
(морської) економічної зони є об'єктами
права власності Українського народу.
Від імені Українського народу права
власника здійснюють органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
цією Конституцією.

Згідно ст. 14 Конституції України земля
є основним національним багатством, що
перебуває під особливою охороною
держави. Право власності на землю
гарантується. Це право набувається і
реалізується громадянами, юридичними
особами та державою виключно
відповідно до закону.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні грунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно ст.123 Земельного кодексу України
надання земельних ділянок державної
або комунальної власності у
користування здійснюється Верховною
Радою Автономної Республіки Крим,
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, органами виконавчої влади або
органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 124 Земельного кодексу
України (в редакції, що діяла на час
укладення спірних правовідносин
передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування згідно з їх
повноваженнями, визначеними статтею 122
цього Кодексу, чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки (у разі продажу права оренди)
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки.

У п. 2.26. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 6 "Про
деякі питання практики розгляду справ
у спорах, що виникають із земельних
відносин" від 17.05.2011р. зазначено, що
вирішенні спорів про визнання
недійсними договорів оренди земельної
ділянки суди мають з'ясовувати
наявність на момент укладення
оспорюваного договору оренди рішення
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування про надання
дозволу на розроблення проекту
відведення земельної ділянки, оскільки
його відсутність суперечить вимогам
пункту 5 частини четвертої статті 15
Закону України "Про оренду землі" та
пункту 3 Порядку розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 N
677.

Також, розглядаючи справи у спорах про
визнання недійсними договорів оренди,
суди повинні з'ясовувати питання
чинності рішень (розпоряджень), на
підставі яких було укладено такі
договори.

Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину
не може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам. Особа, яка
вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом. Правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним. Правочин,
що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Частиною 5 п.5 постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 06
листопада 2009 року "Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" встановлено, що
відповідно до ст.ст. 215 та 216 ЦК України
вимога про визнання оспорюваного
правочину недійсним та про
застосування наслідків його
недійсності, а також вимога про
застосування наслідків недійсності
нікчемного правочину може бути
заявлена як однією зі сторін правочину,
так і іншою заінтересованою особою,
права та законні інтереси якої
порушено вчиненням правочину.

Таким чином, право на звернення з
позовом визнати недійсним оспорюваний
правочин надано як стороні такого
правочину, так і заінтересованій особі.

Коло заінтересованих осіб має
з'ясовуватись в кожному конкретному
випадку в залежності від обставин
справи та правових норм, які підлягають
застосуванню до спірних правовідносин,
якщо інше не встановлене законом.

Позивач не є стороною договору оренди
землі від 30.08.2013р., укладеного Кам'янець
- Подільською міською радою і
Приватним підприємством "Фаворит Стар"
щодо оренди земельної ділянки
загальною площею 1500 кв. м., яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
(кадастровий номер :14:003:0067) однак,
колегією суддів встановлено, що за
ОСОБА_1 (позивачем) поновлено
реєстрацію за права власності на
незавершений будівництвом
шестиповерховий багатоквартирний
житловий будинок за адресою АДРЕСА_1,
який розташований на вказаній
земельній ділянці.

Отже, укладений відповідачами договір
оренди землі від 30.08.2013р. порушує права
та інтереси позивача.

Згідно ст.ст. 32-34 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи скасування рішення сесії
Кам'янець - Подільської міської ради №
147/44 від 28 серпня 2013 року "Про
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) за адресою АДРЕСА_1 м.
Кам'янець-Подільський робить подальше
існування спірного договору оренди
земельної ділянки, укладеного на
підставі цього рішення таким, що
суперечить вимогам законодавства
(ст.116,124 Земельного кодексу України) та
дає підстави для визнання його
недійсним у відповідності із ст. 203, 215
ЦК України.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Колегія суддів дійшла висновку, що
доводи скаржника зазначені в
апеляційній скарзі, визнаються
апеляційним судом такими, які згідно
п.п. 1, 4 ч.1 ст.104 Господарського
процесуального кодексу України є
підставою для скасування
оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 99,101,103-105 ГПК України,
суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити .

2. Рішення господарського суду
Хмельницької області від 08.01.2014р. у
справі № 924/1355/13 скасувати. Прийняти
нове рішення:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди землі
від 30.08.2013р. укладений між
Кам'янець-Подільською міською радою і
Приватним підприємством "Фаворит Стар"
щодо оренди земельної ділянки
загальною площею 1500 кв.м., яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
(кадастровий номер :14:003:0067).

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Бригинець Л.М.

Суддя
Демидюк О.О.

Суддя
Огороднік К.М.