ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2014 р.Справа № 922/188/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання
Руденко О.О.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Українська страхова
компанія "Гарант-Авто", м. Київ, до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1, про стягнення 11029,20 грн. за
участю представників:

позивача - Боіна А.М. (довіреність №
114-1-4/31Ю від 08.01.2014р.);

відповідача - ОСОБА_1, особисто;

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне
товариство "Українська страхова
компанія "Гарант-Авто", м. Київ,
звернувся до господарського суду з
позовною заявою про стягнення з
відповідача, Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, коштів,
безпідставно отриманих за Договором №
17/5-13/188/33/2534 від 07.06.2013р., в розмірі 11029,20
грн. Судовий збір у розмірі 1827,00 грн.
позивач просить покласти на
відповідача.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 25.01.2014р. (суддя
Яризько В.О.) за вищевказаним позовом
було порушено провадження у справі
№ 922/188/14 та розгляд справи
призначено на 11.02.2014р. об 11:00 год.

У зв'язку з хворобою судді Яризька В.О.,
за розпорядженням керівника апарату
господарського суду Харківської
області від 11.02.2014р. за № 129 було
здійснено повторний автоматичний
розподіл справи № 922/188/14 та призначено
її до розгляду судді Кухар Н.М.

Ухвалою господарського суду від
11.02.2014р. розгляд справи було відкладено
на 25.02.2014р. об 11:30 год.

У судовому засіданні, яке відбулося
25.02.2014р., представник позивача
звернулась до господарського суду з
уточненою позовною заявою, в якій
позивач змінив правове обґрунтування
заявлених позовних вимог. Позовні
вимоги в розмірі 11029,20 грн. представник
позивача підтримала у повному обсязі.

Уточнену позовну заяву позивача було
прийнято судом та продовжено розгляд
справи з її урахуванням.

Присутня у судовому засіданні
відповідач проти позову не
заперечувала. На вимогу суду
відповідач надала витяг з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців стосовно
себе станом на 06.01.2012р., копію якого було
долучено судом до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
позивача і відповідача, суд встановив
наступне.

07.06.2013. між Публічним акціонерним
товариством "Українська страхова
компанія "Гарант-Авто" (позивачем) та
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1
(відповідачем) було укладено Договір №
17/5-13/188/33/2534, згідно п. 1.1. якого
відповідач (виконавець) зобов'язався
виготовити сувенірну продукцію, а саме
друк логотипу на ручках виконавця в
кількості 5200 шт.

Відповідно до п. 2.2. Договору, загальна
вартість робіт склала 15756,00 грн.

Пунктом 2.4. Договору позивач (замовник)
зобов'язався здійснити передоплату у
розмірі 70% вартості робіт на рахунок
відповідача, та залишок в розмірі 30%
вартості робіт - протягом 5-ти
банківських днів з моменту доставки
сувенірної продукції.

21.06.2013р. позивачем було перераховано на
користь відповідача 11029,20
грн., що підтверджується платіжним
дорученням № 5153 від 21.06.2013р.

Згідно п. 3.3.1. Договору, відповідач
повинен виконати всі роботи, пов'язані
з випуском готової продукції, в
заздалегідь погоджені терміни.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору №
17/5- 13/188/33/2534 від 07.06.2013р., строк
виготовлення сувенірної продукції
встановлено 10-14 днів.

Однак, у визначені Договором строки
відповідачем роботи виконані не були,
кошти, сплачені як передплата за
договором, не повернуті.

У зв'язку з невиконання відповідачем
своїх зобов'язань за Договором,
позивачем 02.08.2013р. було надіслано лист
про дострокове розірвання Договору
№ 17/5-13/188/33/2534 від 07.06.2013р.

Також 02.08.2013р. позивачем була
направлена на адресу відповідача
претензія за вих. № 3086-1/33 щодо сплати
заборгованості. Дана претензія була
повернута позивачеві за закінченням
терміну зберігання.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України
встановлює, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, передбачених законом, а
також відмова від виконання або
відстрочка виконання з мотиву, що
зобов'язання другої сторони за іншим
договором не було виконано належним
чином, не допускаються.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, враховуючи, що
відповідач проти позову не заперечує,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
"Українська страхова компанія
"Гарант-Авто" обґрунтовані,
підтверджуються наявними у матеріалах
справи доказами та підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст.ст. 525, 526, 530, 612 Цивільного кодексу
України, ст. 193 Господарського кодексу
України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 33, 34, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний
номер: НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства "Українська
страхова компанія "Гарант-Авто" (01042,
м.Київ, пров.Новопечерський, буд. 19/3; п/р
26501562 в АТ "Райффайзен Банк Аваль"
м.Києва, МФО 300335; ) -
заборгованість в розмірі 11029,20 грн.,
витрати з оплати судового збору в
розмірі 1827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 03.03.2014 р.

Суддя Н.М. Кухар