КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2014 р. Справа№ 925/17/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Баранця О.М.

суддів: Калатай Н.Ф.

Сітайло Л.Г.

при секретарі
Майданевич Г.А.

за участю

представників сторін : від
позивача - не з'явився.

від
відповідача - Бугушинський Л.В.

від
прокуратури - Курбатова І.С.

розглянувши

апеляційну скаргу Заступника
прокурора Черкаської області

на ухвалу

господарського суду Черкаської
області

від 10.02.2014 року.

у справі №925/17/14 (Суддя
Спаських Н.М.)

за позовом прокурора міста Кіровоград
в інтересах держави в особі відділу
Державної служби охорони при УМВС
України в Кіровоградській області до
Публічного акціонерного товариства
"Укртрансгаз" в особі філії Управління
магістральних газопроводів
"Черкаситрансгаз"

про стягнення 143 605,80 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Черкаської області від 10.02.2014 року
позов прокурора міста Кіровоград в
інтересах держави в особі Управління
Державної служби охорони при УМВС
України в Кіровоградській області до
Публічного акціонерного товариства
"Укртрансгаз" в особі філії Управління
магістральних газопроводів
"Черкаситрансгаз" про стягнення 143 605,80
грн. - залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вищевказаною
ухвалою, прокурора Черкаської області
звернулася з апеляційною скаргою, в
якій просить скасувати ухвалу та
передати справу на розгляд суду першої
інстанції для розгляду по суті.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 11.03.2014 року
апеляційну скаргу прийнято до
провадження. Розгляд справи призначено
до розгляду.

Відповідно до ст. 96 Господарського
процесуального кодексу України
сторона у справі, отримавши апеляційну
скаргу, має право надіслати відзив на
неї апеляційній інстанції і особі, яка
подала скаргу.

Відсутність відзиву на апеляційну
скаргу не перешкоджає перегляду
рішення місцевого господарського суду.

В засідання суду, призначене на 17.03.2014
року позивач повноважного
представника не направив та не
повідомив суд про причини його неявки.

Колегія суддів вважає за можливе
здійснювати розгляд справи без участі
представника позивача враховуючи, що
останній належним чином повідомлений
про дату, час і місце судового
засідання. Крім того, апеляційну скаргу
подано на ухвалу, а відповідно вимог ч. 2
ст. 102 ГПК України апеляційна скарга на
ухвалу місцевого господарського суду
розглядається протягом п'ятнадцяти
днів з дня постановлення ухвали про
прийняття апеляційної скарги до
провадження, тобто апеляційна
інстанція обмежена процесуальними
строками.

Розглянувши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються доводи
та заперечення сторін, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Ст. 106 Господарського процесуального
кодексу України апеляційні скарги на
ухвали місцевого господарського суду

Окремо від рішення місцевого
господарського суду можуть бути
оскаржені в апеляційному порядку
ухвали місцевого господарського суду:

1) про вжиття запобіжних заходів,
відмову в задоволенні заяви про вжиття
запобіжних заходів, залишення без змін
ухвали про вжиття запобіжних заходів,
зміну чи скасування ухвали про вжиття
запобіжних заходів;

2) про повернення позовної заяви;

3) про відмову у прийнятті позовної
заяви;

4) про передачу справи за підсудністю;

5) про забезпечення позову, скасування
забезпечення позову;

6) про зупинення провадження у справі;

7) про припинення провадження у справі;

8) про залишення позову без розгляду;

9) про затвердження мирової угоди;

10) у справах про банкрутство
(неплатоспроможність) у випадках,
передбачених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом";

11) про відмову прийняти додаткове
рішення, ухвалу;

12) про роз'яснення чи відмову у
роз'ясненні рішення, ухвали;

13) про внесення виправлень у рішення,
ухвалу;

14) про повернення заяви про перегляд
судового рішення за нововиявленими
обставинами;

15) окрема;

16) додаткова;

17) про поновлення пропущеного строку
для пред'явлення наказу до виконання;

18) про внесення виправлень до наказу,
визнання наказу таким, що не підлягає
виконанню;

19) про видачу дубліката наказу або
відмову у його видачі;

20) про відстрочку або розстрочку
виконання рішення, ухвали, постанови,
зміни способу та порядку їх виконання;

Офіційне тлумачення положення пункту 20
частини першої статті 106 див. в Рішенні
Конституційного Суду № 11-рп/2012 від
25.04.2012

21) про розгляд скарг на дії
(бездіяльність) органів Державної
виконавчої служби;

22) про відмову у прийнятті заяви про
скасування рішення третейського суду;

23) про повернення заяви про скасування
рішення третейського суду;

24) про відмову поновити пропущений
процесуальний строк;

25) про повернення заяви про видачу
виконавчого документа за рішенням
третейського суду.

Заперечення на ухвали, що не підлягають
оскарженню окремо від рішення суду,
включаються до апеляційної скарги на
рішення суду. У разі подання
апеляційної скарги на ухвалу, що не
підлягає оскарженню окремо від рішення
суду, місцевий господарський суд
повертає її заявнику, про що
постановляє ухвалу, яка не підлягає
оскарженню.

У разі подання апеляційної скарги на
ухвали місцевого господарського суду,
передбачені пунктами 1, 5, 10-21 частини
першої цієї статті, до суду апеляційної
інстанції передаються лише копії
матеріалів, необхідних для розгляду
скарги. У разі необхідності
апеляційний господарський суд може
витребувати також копії інших
матеріалів справи.

Подання апеляційних скарг на ухвали
місцевого господарського суду не
перешкоджає продовженню розгляду
справи цим судом.

Апеляційні скарги на ухвали місцевого
господарського суду розглядаються в
порядку, передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду.

Апеляційні скарги на ухвали місцевого
господарського суду можуть подавати
сторони та інші учасники судового
процесу, зазначені у цьому Кодексі та
Законі України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

У випадках скасування апеляційною
інстанцією ухвал про відмову у
прийнятті позовної заяви або заяви про
порушення справи про банкрутство, про
повернення позовної заяви або заяви
про порушення справи про банкрутство,
зупинення провадження у справі,
припинення провадження у справі, про
залишення позову без розгляду або
залишення заяви у провадженні справи
про банкрутство без розгляду справа
передається на розгляд місцевого
господарського суду.

Позов у даній справі подано 08.01.2014 року.

За загальним правилом, за захистом
порушеного права до господарського
суду звертаються підприємства,
установи, організації, інші юридичні
особи, які мають статус суб'єктів
підприємницької діяльності (ст. 1 ГПК
України).

У відповідності до ст. 2 ГПК України є
три категорії ініціаторів звернення до
господарського суду із позовами:

- підприємства та організації, які
звертаються до господарського суду за
захистом своїх прав та охоронюваних
законом інтересів;

- державні та інші органи, які
звертаються до господарського суду у
випадках, передбачених законодавчими
актами України;

- прокурори, які звертаються до
господарського суду в інтересах
держави.

Перелік цих осіб є вичерпним.

У відповідності до ч. 2 ст. 21 ГПК України,
позивачами є підприємства та
організації, що подали позов або в
інтересах яких подано позов про захист
порушеного чи оспорюваного права або
охоронюваного законом інтересу.

За змістом позовної заяви у даній
справі ініціатором подання позову
вказано прокурора м. Кіровоград та
прямо зазначено, що позов подається в
інтересах держави, уповноваженим
органом якої виступає відділ Державної
служби охорони при УМВС України в
Кіровоградській області, якого ухвалою
суду від 17.01.2014 року замінено
правонаступником - Управління
Державної служби охорони при УМВС
України в Кіровоградській області.

У відповідності до ч. 3 ст. 2 ГПК
України, прокурор, який звертається до
господарського суду в інтересах
держави, в позовній заяві самостійно
визначає, в чому полягає порушення
інтересів держави, та обґрунтовує
необхідність їх захисту, а також
вказує орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах. У разі відсутності
такого органу або відсутності у нього
повноважень щодо звернення до
господарського суду прокурор зазначає
про це в позовній заяві.

Виходячи зі змісту даної статті, при
зверненні прокурора до суду в
інтересах держави, визначення у
позовній заяві органу, уповноваженого
державою здійснювати відповідні
функції у спірних відносинах є
обов'язковим.

З метою врегулювання процесуальних
питань визначення позивача у справі,
якщо у державного органу, в інтересах
якого подає позов прокурор, немає
повноважень щодо звернення до
господарського суду, про що прокурор
зобов'язаний зазначити в позовній
заяві, було внесено зміни до ст. 29 ГПК
України.

У разі прийняття господарським судом
позовної заяви, поданої прокурором в
інтересах держави в особі органу,
уповноваженого здійснювати функції
держави у спірних правовідносинах,
зазначений орган набуває статусу
позивача. У разі прийняття
господарським судом позовної заяви,
поданої прокурором в інтересах
держави, в якій зазначено про
відсутність органу, уповноваженого
здійснювати функції держави у спірних
правовідносинах, або про відсутність у
такого органу повноважень щодо
звернення до господарського суду,
прокурор набуває статусу позивача.

Тобто, звернення прокурора в інтересах
держави можливе лише через визначення
у позовній заяві органу,
уповноваженого державою здійснювати
відповідні функції у спірних
відносинах (ч. 3 ст. 2 ГПК), а якщо цього
органу немає, чи у нього немає права на
звернення до суду, то позивачем стає
прокурор.

У відповідності до п. 1 Постанови
Пленуму ВГСУ від 23 березня 2012 року N7
"Про деякі питання участі прокурора у
розгляді справ, підвідомчих
господарським судам", відповідно до
пункту 2 резолютивної частини Рішення
Конституційного Суду України від 08.04.99 N
3-рп/99 під поняттям "орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
відносинах", зазначеним у частині
другій статті 2 ГПК, потрібно розуміти
орган державної влади чи орган
місцевого самоврядування, якому
законом надано повноваження органу
виконавчої влади.

Органами державної влади є передбачена
Конституцією України система установ,
що здійснюють публічну політичну владу
на засадах поділу влади на законодавчу,
виконавчу і судову. Єдиним органом
законодавчої влади є парламент -
Верховна Рада України. Владу глави
держави здійснює Президент України.
Органами виконавчої влади є Кабінет
Міністрів України, міністерства та
інші центральні органи виконавчої
влади, органи виконавчої влади
Автономної Республіки Крим, державні
органи, що здійснюють регулювання
діяльності суб'єктів природних
монополій, регулювання ринку цінних
паперів, державні органи приватизації,
місцеві органи виконавчої влади.
Органами судової влади є
Конституційний Суд України та судові
органи, що входять до системи судів
загальної юрисдикції (див.
термінологічний словник термінів).

У відповідності до п. 3 вказаної
Постанови Пленуму, господарський суд
повинен оцінювати правильність
визначення прокурором органу, на який
державою покладено обов'язок щодо
здійснення конкретних функцій у
правовідносинах, пов'язаних із
захистом інтересів держави. У випадках
неправильного визначення прокурором
позивача, тобто органу, уповноваженого
державою здійснювати відповідні
функції у спірних правовідносинах,
господарський суд на підставі пункту 1
частини першої статті 63 ГПК повертає
таку позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду. Якщо
господарський суд помилково порушив
провадження у справі за позовом
прокурора, в якій неправильно
визначено позивача за вимогами про
захист інтересів держави, такий позов
підлягає залишенню без розгляду
відповідно до пункту 1 частини першої
статті 81 ГПК.

З матеріалів справи вбачається, що
пунктами 1.4. Положення про відділ
державної служби охорони при УМВС
України в Кіровоградській області (а.с.
22 оборот) та Положення про Управління
державної служби охорони при УМВС
України в Кіровоградській області (а.с.
55 оборот), ні відділ, ні управління не є
органом державної влади, про що прямо
вказано у цих пунктах.

За таких обставин прокурором м.
Кіровограда неправильно визначено
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних правовідносинах, що тягне за
собою залишення позову без розгляду.

Заміна позивача в ході розгляду справи
не передбачена нормами ГПК України.

У відповідності до ст. 19 Конституції,
державні органи (в т.ч. і суди) повинні
діяти лише способами та в порядку,
визначеними законами України.

На підставі викладеного, оскільки не
надано доказів того, що позивач є
органом, уповноваженим державою
здійснювати відповідні функції у
спірних правовідносинах, суд першої
інстанції дійшов цілком
обґрунтованого висновку про те, що
позов підлягає залишенню без розгляду
відповідно до пункту 1 частини першої
статті 81 ГПК.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду
Черкаської області від 10.02.2014 року у
справі № 925/17/14 залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

2. Справу № 925/17/14 повернути до
господарського суду Черкаської
області.

3. Копію постанови направити сторонам
та прокуратурі.

Головуючий суддя
О.М. Баранець

Судді
Н.Ф. Калатай

Л.Г. Сітайло

Повний текст постанови складено 17.03.2014
року.