ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2014 р.Справа № 916/3484/13

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Князєвої
К.Р.

За участю представників сторін:

Від позивача: Майорова Н.М. за
довіреністю № 1 від 03.12.2013р.

Від відповідача: Варварський О.В.
/директор/

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю „Комфорт
- ЛВ" до малого підприємства у вигляді
товариства з обмеженою
відповідальністю „КОРО" про стягнення
98 302,99 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю „Комфорт - ЛВ" (далі
по тексту - ТОВ „Комфорт - ЛВ")
звернулось до господарського суду
Одеської області з позовом до малого
підприємства у вигляді товариства з
обмеженою відповідальністю „КОРО"
(далі по тексту - МП ТОВ „КОРО") про
стягнення заборгованості в сумі 98 302,99
грн., обгрунтовуючи заявлені позовні
вимоги фактом неналежного виконання
відповідачем прийнятих на себе
грошових зобов'язань за договором
поставки № 29/04/01 від 29.04.2011р. щодо
здійснення своєчасної та в повному
обсязі оплати вартості придбаної
продукції.

Відповідач повністю заперечує проти
позову, наголошуючи на тому, що ним у
повному обсязі було сплачено вартість
товару, придбаного у позивача на
виконання умов договору поставки №
29/04/01 від 29.04.2011р.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши доводи та пояснення
представників сторін, суд встановив
наступне.

29.04.2011р. між ТОВ „Комфорт - ЛВ"
(Постачальник) та МП ТОВ „КОРО"
(Покупець) було укладено договір
поставки № 29/04/01, у відповідності до п.п.
1.1, 1.2 якого Постачальник поставляє
(передає) у власність Покупцю, а
Покупець приймає та оплачує продукцію,
повний перелік якої зазначається в
узгоджених сторонами специфікаціях
(далі по тексту - „продукція").
Найменування, одиниця виміру та ціна
Продукції зазначаються у
специфікаціях до даного договору.

Підписанням специфікації (додаток № 1)
сторони по справі погодили, що
предметом договору поставки № 29/04/01 від
29.04.2011р. є наступний товар: бетон марки
В10П3(М100), одиниця виміру - кубічний метр,
вартість 450 грн. з урахуванням ПДВ;
бетон марки В15П3(М200), одиниця виміру -
кубічний метр, вартість 490 грн. з
урахуванням ПДВ; бетон марки В25П3(М300),
одиниця виміру - кубічний метр,
вартість 560 грн. з урахуванням ПДВ;
бетон марки В25П3(М350), одиниця виміру -
кубічний метр, вартість 600 грн. з
урахуванням ПДВ. Крім того, сторони
погодили вартість послуг із доставки
товару, які надаються Постачальником, а
саме: вартість доставки на об'єкт по
вул. Французький бульвар, 60, складає 80
грн. за 1 метр кубічний продукції, що
поставляється.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Виходячи з положень п.п. 3.1, 3.4, 3.7, 3.8
договору поставки № 29/04/01 від 29.04.2011р.
Постачальник може надати транспортні
послуги з доставки Продукції згідно з
письмовою заявкою Покупця. Вартість
транспортних послуг узгоджується
додатково та оформлюється окремою
специфікацією до даного договору.
Передача Постачальником продукції
Покупцю здійснюється на підставі
накладних, що підписані уповноваженими
особами Покупця, окремими партіями у
кількості та в строки, узгоджені
сторонами. Право власності на
продукцію, яка поставляється,
переходить від Постачальника до
Покупця з моменту фактичної поставки
(передачі), згідно специфікації до
даного договору. До кожної партії
продукції Постачальник надає товарну
накладну на поставлену продукцію.

При цьому, Покупець зобов'язався надати
Постачальник перелік осіб,
уповноважених приймати продукцію (за
кількістю та якістю) та складати заявки
на продукцію, із зразками їх підписів
згідно переліку, виданого Покупцем
Постачальнику, який є невід'ємною
частиною даного договору (п. 2.3.4
договору поставки № 29/04/01 від 29.04.2011р.).

Відповідно до положень ст.ст. 662, 664 ЦК
України продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар, визначений
договором купівлі-продажу. Продавець
повинен одночасно з товаром передати
покупцеві його приналежності та
документи (технічний паспорт,
сертифікат якості тощо), що стосуються
товару та підлягають переданню разом
із товаром відповідно до договору або
актів цивільного законодавства.
Обов'язок продавця передати товар
покупцеві вважається виконаним у
момент вручення товару покупцеві, якщо
договором встановлений обов'язок
продавця доставити товар.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання умов договору поставки №
29/04/01 від 29.04.2011р. позивачем було
передано у власність МП ТОВ „КОРО"
товар та надано послуги із його
доставки на загальну суму 546 053,69 грн., на
підтвердження чого ТОВ „Комфорт - ЛВ"
було надано суду копії наступних
товарно-транспортних накладних: №
Ко-0003740 від 29.04.2011р., № Ко-0003755 від
29.04.2011р., № Ко-0003969 від 07.05.2011р., № Ко-0003971
від 07.05.2011р., № Ко-0003972 від 07.05.2011р., №
Ко-0004000 від 07.05.2011р., № Ко-0004001 від
07.05.2011р.,№ Ко-0004002 від 07.05.2011р., № Ко-0004003
від 12.05.2011р., № Ко-0004149 від 13.05.2011р., №
Ко-0004166 від 13.05.2011р., № Ко-0004167 від
13.05.2011р., № Ко-0004168 від 13.05.2011р., № Ко-0004172
від 13.05.2011р., № Ко-0004173 від 13.05.2011р., №
Ко-0004174 від 13.05.2011р., № Ко-0004175 від
13.05.2011р., № Ко-0004176 від 13.05.2011р., № Ко-0004198
від 13.05.2011р., № Ко-0004199 від 17.05.2011р., №
Ко-0004177 від 17.05.2011р., № Ко-0004178 від
17.05.2011р., № Ко-0004346 від 17.05.2011р., № Ко-0004347
від 17.05.2011р., № Ко-0004354 від 17.05.2011р., №
Ко-0004611 від 24.05.2011р., № Ко-0004720 від
25.05.2011р., № Ко-0004763 від 27.05.2011р., № Ко-0004838
від 27.05.2011р., № Ко-0004851 від 27.05.2011р., №
Ко-0004977 від 31.05.2011р., № Ко-0005109 від
03.06.2011р., № Ко-0005143 від 03.06.2011р., № Ко-0005145
від 03.06.2011р., № Ко-0005146 від 03.06.2011р., №
Ко-0005195 від 04.06.2011р., № Ко-0005347 від
09.06.2011р., № Ко-0005371 від 09.06.2011р., № Ко-0005374
від 09.06.2011р., № Ко-0005381 від 09.06.2011р., №
Ко-0005382 від 09.06.2011р., № Ко-0005723 від
17.06.2011р., № Ко-0005771 від 18.06.2011р., № Ко-0005772
від 18.06.2011р., № Ко-0005846 від 20.06.2011р., №
Ко-0005866 від 20.06.2011р., № Ко-0005973 від
21.06.2011р., № Ко-0006049 від 22.06.2011р., № Ко-0006057
від 22.06.2011р., № Ко-0006224 від 24.06.2011р., №
Ко-0006225 від 24.06.2011р., № Ко-0006332 від
29.06.2011р., № Ко-0006365 від 29.06.2011р., № Ко-0006462
від 30.06.2011р., № Ко-0006624 від 02.07.2011р., №
Ко-0006638 від 02.07.2011р., № Ко-0006639 від
02.07.2011р., № Ко-0006640 від 02.07.2011р., № Ко-0006641
від 02.07.2011р., № Ко-0006714 від 04.07.2011р., №
Ко-0006717 від 05.07.2011р., № Ко-0006732 від
05.07.2011р., № Ко-0006733 від 05.07.2011р., № Ко-0006736
від 05.07.2011р., № Ко-0006765 від 05.07.2011р., №
Ко-0006782 від 06.07.2011р., № Ко-0006836 від
06.07.2011р., № Ко-0006834 від 07.07.2011р., № Ко-0006895
від 07.07.2011р., № Ко-0006969 від 09.07.2011р., №
Ко-0007022 від 09.07.2011р., № Ко-0007028 від
09.07.2011р., № Ко-0007029 від 09.07.2011р., № Ко-0007030
від 09.07.2011р., № Ко-0007031 від 09.07.2011р., №
Ко-0007042 від 09.07.2011р., № Ко-0007043 від
09.07.2011р., № Ко-0007047 від 09.07.2011р., № Ко-0007048
від 09.07.2011р., № Ко-0007049 від 09.07.2011р., №
Ко-0007050 від 09.07.2011р., № Ко-0007051 від
09.07.2011р., № Ко-0007053 від 09.07.2011р., № Ко-0007062
від 09.07.2011р., № Ко-0007063 від 09.07.2011р., №
Ко-0007065 від 12.07.2011р., № Ко-0007064 від
12.07.2011р., № Ко-0007309 від 12.07.2011р., № Ко-0007352
від 13.07.2011р., № Ко-0007389 від 14.07.2011р., №
Ко-0007397 від 14.07.2011р., № Ко-0007398 від
14.07.2011р., № Ко-0007515 від 15.07.2011р., № Ко-0007554
від 16.07.2011р., № Ко-0007635 від 18.07.2011р., №
Ко-0007758 від 19.07.2011р., № Ко-0007931 від
21.07.2011р., № Ко-0008002 від 22.07.2011р., № Ко-0008003
від 22.07.2011р., № Ко-0008478 від 28.07.2011р., №
Ко-0008569 від 29.07.2011р., № Ко-0008597 від
01.08.2011р., № Ко-0008578 від 01.08.2011р., № Ко-0008581
від 01.08.2011р., № Ко-0008598 від 01.08.2011р., №
Ко-0008599 від 01.08.2011р., № Ко-0008616 від
01.08.2011р., № Ко-0008641 від 01.08.2011р., № Ко-0008645
від 01.08.2011р., № Ко-0008663 від 02.08.2011р., №
Ко-0008656 від 02.08.2011р., № Ко-0008691 від
02.08.2011р., № Ко-0008696 від 03.08.2011р., № Ко-0008707
від 03.08.2011р., № Ко-0008708 від 03.08.2011р., №
Ко-0008726 від 03.08.2011р., № Ко-0008727 від
03.08.2011р., № Ко-0008744 від 04.08.2011р., № Ко-0008781
від 05.08.2011р., № Ко-0008782 від 05.08.2011р., №
Ко-0008783 від 05.08.2011р., № Ко-0008797 від
05.08.2011р., № Ко-0008821 від 06.08.2011р., № Ко-0009041
від 10.08.2011р., № Ко-0009042 від 10.08.2011р., №
Ко-0009043 від 10.08.2011р., № Ко-0009061 від
11.08.2011р., № Ко-0009096 від 12.08.2011р., № Ко-0009118
від 12.08.2011р., № Ко-0009135 від 13.08.2011р., №
Ко-0009149 від 15.08.2011р., № Ко-0009315 від
17.08.2011р., № Ко-0009345 від 18.08.2011р., № Ко-0009384
від 19.08.2011р., № Ко-0009465 від 22.08.2011р., №
Ко-0009470 від 22.08.2011р., № Ко-0009473 від
22.08.2011р., № Ко-0009514 від 23.08.2011р., № Ко-0009553
від 25.08.2011р., № Ко-0009580 від 26.08.2011р., №
Ко-0009870 від 30.08.2011р., № Ко-0009871 від
30.08.2011р., № Ко-0010022 від 02.09.2011р., № Ко-0010258
від 07.09.2011р., № Ко-0010380 від 08.09.2011р., №
Ко-0010397 від 08.09.2011р., № Ко-0010429 від
09.09.2011р., № Ко-0010430 від 09.09.2011р., № Ко-00448
від 09.09.2011р., № Ко-00454 від 09.09.2011р., №
Ко-0010497 від 13.09.2011р., № Ко-0010602 від
13.09.2011р., № Ко-0010684 від 14.09.2011р., № Ко-0010951
від 19.09.2011р., № Ко-0010953 від 19.09.2011р., №
Ко-0011201 від 22.09.2011р., № Ко-0011207 від
22.09.2011р., № Ко-0011242 від 23.09.2011р., № Ко-0011259
від 23.09.2011р., № Ко-0011261 від 23.09.2011р., №
Ко-0011275 від 23.09.2011р., № Ко-0011287 від
23.09.2011р., № Ко-0011237 від 23.09.2011р., № Ко-0011292
від 23.09.2011р., № Ко-0011438 від 28.09.2011р., №
Ко-0011732 від 04.10.2011р., № Ко-0011779 від
04.10.2011р., № Ко-0011786 від 04.10.2011р., № Ко-0011805
від 04.10.2011р., № Ко-0011992 від 07.10.2011р., №
Ко-0012007 від 07.10.2011р., № Ко-0012008 від
07.10.2011р., № Ко-0012123 від 10.10.2011р., № Ко-0012164
від 10.10.2011р., № Ко-0012165 від 10.10.2011р., №
Ко-0012246 від 12.10.2011р., № Ко-0012324 від
13.10.2011р., № Ко-0012474 від 15.10.2011р., № Ко-0012519
від 15.10.2011р., № Ко-0012520 від 15.10.2011р., №
Ко-0012781 від 20.10.2011р., № Ко-0013107 від 26.10.2011р.

Проте, під час розгляду даної справи
відповідач заперечував проти факту
отримання товару за деякими із вище
перелічених товарно-транспортних
накладних, у зв'язку з чим, суд вважає за
необхідне надати правову оцінку
вказаним первинним бухгалтерським
документам як доказам здійснення
господарських операцій, що відбулись
між сторонами по справі.

Відповідно до ст.ст. 1, 9 Закону України
„Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність" первинний
документ - це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення. Підставою
для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Так, як вбачається із матеріалів
справи, всі товарно-транспортні
накладні, окрім накладних № Ко-0007062 від
09.07.2011р., № Ко-0007352 від 13.07.2011р., № Ко-0007389
від 14.07.2011р., № Ко-0007397 від 14.07.2011р., №
Ко-0007398 від 14.07.2011р., № Ко-0007515 від
15.07.2011р., № Ко-0007554 від 16.07.2011р., № Ко-0007635
від 18.07.2011р., № Ко-0007758 від 19.07.2011р., №
Ко-0007931 від 21.07.2011р., № Ко-0008002 від
22.07.2011р., № Ко-0008003 від 22.07.2011р., № Ко-0008478
від 28.07.2011р., № Ко-0008569 від 29.07.2011р., №
Ко-0011237 від 23.09.2011р., № Ко-0011732 від
04.10.2011р., № Ко-0011779 від 04.10.2011р., № Ко-0011786
від 04.10.2011р., № Ко-0011805 від 04.10.2011р., №
Ко-0011992 від 07.10.2011р., № Ко-0012007 від
07.10.2011р., № Ко-0012008 від 07.10.2011р., № Ко-0012123
від 10.10.2011р., № Ко-0012164 від 10.10.2011р., №
Ко-0012165 від 10.10.2011р., № Ко-0012246 від
12.10.2011р., № Ко-0012324 від 13.10.2011р., № Ко-0012474
від 15.10.2011р., № Ко-0012519 від 15.10.2011р., №
Ко-0012520 від 15.10.2011р., № Ко-0012781 від
20.10.2011р., на підтвердження факту
прийняття товару і наданих послуг із
його доставки відповідачем та,
відповідно, реального здійснення
відповідних господарських операцій,
були підписані директором МП ТОВ
„КОРО" та скріплені печаткою даного
підприємства. Достовірність підпису
директора МП ТОВ „КОРО" на даних
первинних бухгалтерських документах
та автентичність відбитку печатки на
них відповідачем під час розгляду
справи не заперечувалась. Таким чином,
оскільки вказані товарно-транспортні
накладні містять всі необхідні
реквізити, визначені ст. 9 Закону
України „Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність", господарський
суд визнає їх належними доказами
передання у власність відповідача
товару, який зазначений у даних
первинних бухгалтерських документах.

Що стосується решти
товарно-транспортних накладних,
господарський суд зазначає наступне.
Так, на підтвердження факту прийняття
товару та послуг із його доставки
відповідачем вказані накладні
підписані особами, відомості про яких
разом із зразками підписів наведені у
додатку до договору поставки № 29/04/01
від 29.04.2011р. /т.1, а.с. 31/, як це передбачено
положеннями п. 2.3.4 даної угоди. При
цьому, суд зауважує, що достовірність
підпису вказаних осіб-представників МП
ТОВ „КОРО" відповідачем під час
розгляду справи також не
заперечувалась, оскільки в
протилежному випадку господарським
судом було б призначено по даній справі
відповідну судову почеркознавчу
експертизу.

Також заслуговують на увагу наступні
обставини. Так, як вбачається із
матеріалів справи, сторони по справі є
платниками податку на додану вартість.
Приймаючи до уваги системний зміст
положень ст.ст. 180, 185, 187, 198, 202, 203
Податкового кодексу України,
господарський суд дійшов висновку, що
за результатами проведених операції
купівлі-продажу товарів на виконання
умов договору поставки № 29/04/01 від
29.04.2011р. позивач був зобов'язаний
включити суму податку на додану
вартість до ціни проданого товару та
відобразити інформацію про власні
податкові зобов'язання із вказаного
податку у складі декларацій
відповідних звітних періодів, а
відповідач був наділений правом
віднести відповідну суму податку до
складу податкового кредиту, на який
була зменшена сума податкових
зобов'язань МП ТОВ „КОРО" із податку на
додану вартість.

В свою чергу, як свідчить зміст
податкових декларацій МП ТОВ „КОРО" за
жовтень та листопад 2011р. з додатками,
які були надані суду керівником
відповідача, до складу податкового
кредиту звітного періоду жовтня 2011р.
відповідачем не було включено суми
податку на додану вартість за
результатами здійснених операцій по
придбанню товарів/послуг у позивача. В
свою чергу, до складу суми податкового
кредиту звітного періоду листопада
2011р. відповідачем було включено
зокрема суму податку на додану
вартість в загальному розмірі 6 768,80
грн., який був нарахований на суму
поставки (без урахування ПДВ) в розмірі
33 844,00 грн. (загалом з урахуванням ПДВ - 40
612,80 грн.) у зв'язку із придбанням товару
у постачальника ТОВ „Комфорт - ЛВ"
(індивідуальний податковий номер
33). За поясненнями керівника МП
ТОВ „КОРО", ним було включено відомості
про результати господарських операцій
із придбання товару у позивача, які
відбулись протягом жовтня 2011р., до
звітності із податку на додану
вартість за звітний період листопада
2011р.

В свою чергу, які свідчать
товарно-транспортні накладні, складені
протягом жовтня 2011р., а саме: № Ко-0011732
від 04.10.2011р., № Ко-0011779 від 04.10.2011р., №
Ко-0011786 від 04.10.2011р., № Ко-0011805 від
04.10.2011р., № Ко-0011992 від 07.10.2011р., № Ко-0012007
від 07.10.2011р., № Ко-0012008 від 07.10.2011р., №
Ко-0012123 від 10.10.2011р., № Ко-0012164 від
10.10.2011р., № Ко-0012165 від 10.10.2011р., № Ко-0012246
від 12.10.2011р., № Ко-0012324 від 13.10.2011р., №
Ко-0012474 від 15.10.2011р., № Ко-0012519 від
15.10.2011р., № Ко-0012520 від 15.10.2011р., № Ко-0012781
від 20.10.2011р., № Ко-0013107 від 26.10.2011р.,
більшість із яких, як було зазначено
вище по тексту рішення, на
підтвердження факту прийняття у
позивача товару були підписані
представниками МП ТОВ „КОРО", а не його
керівником, та не містять печатки
підприємства, загальна вартість
придбаного відповідачем протягом
вказаного періоду товару та послуг із
його доставки складає 40 612,80 грн. з
урахуванням ПДВ, тобто ідентичну суму
із відомостями, що були задекларовані у
податкових деклараціях з податку на
додану вартість.

За переконанням суду, факт включення
відповідачем результатів проведених
господарських операцій із придбання у
позивача товарів за накладними,
частина яких підписана особами,
відмінними від керівника даного
підприємства, для отримання
сприятливих для себе наслідків у сфері
оподаткування у вигляді віднесення
суми податку на додану вартість, який
включений до вартості проданого
позивачем товару, до складу
податкового кредиту, додатково
підтверджує факт реального отримання
МП ТОВ „КОРО" товару та послуг із його
доставки протягом жовтня 2011р.

Підсумовуючи всі вищевикладені
обставини, господарський суд доходить
висновку про доведення з боку ТОВ
„Комфорт - ЛВ" належними та допустимими
доказами факту передання у власність
відповідача товару та надання послуг
із його доставки на загальну суму 546 053,69
грн.

Положеннями п. 4.2 договору поставки №
29/04/01 від 29.04.2011р. передбачено, що оплата
здійснюється за кожну поставлену
партію продукції протягом 10 (десяти)
календарних днів з моменту поставки
парії продукції шляхом перерахування
грошових коштів на розрахунковий
рахунок Постачальника.

Статтею 193 ГК України встановлено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому
числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами. Зобов'язання, в
свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК
України, має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару. Договором
купівлі-продажу може бути передбачено
розстрочення платежу.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено,
що порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Як свідчать матеріали справи, а саме
виписка із банківського рахунку
позивача /т.1, а.с. 144/, МП ТОВ „КОРО"
здійснило лише часткову оплату
вартості придбаного товару на суму 447
940,17 грн., чим порушило прийняті на себе
за договором поставки № 29/04/01 від
29.04.2011р. грошові зобов'язання. В
результаті викладеного, станом на
момент вирішення даної справи
господарським судом у відповідача
утворилась прострочена заборгованість
перед ТОВ „Комфорт - ЛВ" в сумі 98 113,52
грн.

При цьому, суд зазначає, що решта
заявленої до стягнення заборгованості
в сумі 189,47 грн. в порушення вимог ст.ст.
32, 33 ГПК України не підтверджена
належним чином оформленими первинними
бухгалтерськими документами, у зв'язку
з чим, не може бути присуджена до
стягнення із відповідача.

Підсумовуючи вищевикладене, керуючись
положеннями ст.ст. 525, 526, 530, 629, 692 ЦК
України, господарський суд дійшов
висновку щодо наявності правових
підстав для стягнення із МП ТОВ „КОРО"
на користь ТОВ „Комфорт - ЛВ"
заборгованості за придбаний товар в
сумі 98 113,52 грн., у зв'язку з чим, заявлені
в межах даної справи позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
При цьому, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
В свою чергу, доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Враховуючи вищевикладене, факт
існування заборгованості МП ТОВ „КОРО"
перед ТОВ „Комфорт - ЛВ" за придбаний
товар в сумі 98 113,52 грн. витікає з умов
укладеної між сторонами по справі
угоди, положень чинного законодавства
та підтверджується матеріалами справи.
Будь-яких доказів, спростовуючих
викладене, відповідачем суду надано не
було, незважаючи на надання останньому
достатнього часу для їх виявлення та
надання суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України
особа, не звільняється від
відповідальності за порушення
зобов'язання у разі відсутності у
боржника необхідних коштів. Крім того,
згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Підсумовуючи вищезазначене, суд
доходить висновку щодо необхідності
задоволення заявлених позовних вимог
частково на суму 98 113,52 грн. Таким чином,
із МП ТОВ „КОРО" слід стягнути на
користь ТОВ „Комфорт - ЛВ" суму
основного боргу в розмірі 98 113,52 грн.
відповідно до ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 610, 612,
617, 625, 629, 662, 664, 692, 712 ЦК України, ст.ст. 1, 9
Закону України „Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність", ст.ст. 180,
185, 187, 198, 202, 203 Податкового кодексу
України, ст. 193 ГК України.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат по справі, суд виходить із
наступного.

Як вбачається із матеріалів справи,
03.12.2013р. між адвокатським об'єднанням
„Адвокатська фірма „Камелот"
(Виконавець) та ТОВ „Комфорт - ЛВ"
(Замовник) було укладено договір про
надання послуг адвоката, у
відповідності до умов якого Замовник
доручає, а Виконавець приймає на себе
зобов'язання щодо надання послуг
адвоката шляхом представництва
інтересів Замовника в господарському
суді Одеської області, Одеському
апеляційному господарському суді по
справі за позовом ТОВ „Комфорт - ЛВ" до
МП ТОВ „КОРО" про стягнення
заборгованості в сумі 98 302,99 грн. та
судових витрат по справі. Юридичні
послуги надаються Виконавцем шляхом:
складання та підписання від імені
Замовника позовної заяви; надання
усних консультацій по юридичним
питанням, пов'язаним із даною справою;
складання заяв, клопотань, уточнень,
нормативних обґрунтувань, апеляційної
скарги та інших документів по даній
справі; участь Виконавця в судових
засіданнях в якості представника
Замовника в господарському суді
Одеської області та Одеському
апеляційному господарському суді по
справі за позовом ТОВ „Комфорт - ЛВ" до
МП ТОВ „КОРО" про стягнення
заборгованості в сумі 98 302,99 грн. та
судових витрат по справі. Вартість
послуг адвоката, які надаються
Виконавцем Замовнику згідно умов
даного договору, складає 3 000 грн.

Відповідно до п.2.2 договору про надання
послуг адвоката від 03.12.2013р. (в редакції
додаткової угоди № 1 від 13.01.2014р.)
вищезазначені послуги надають
адвокати АО „АФ „Камелот" ОСОБА_2 та
ОСОБА_4

В свою чергу, відповідно до платіжного
доручення № 1404 від 05.12.2013р. позивачем
було перераховано на розрахунковий
рахунок АО „АФ „Камелот" грошові кошти
в сумі 3 000 грн. в якості плати за надані
адвокатські послуги.

Згідно зі ст. 44 ГПК України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

З огляду на викладене, приймаючи до
уваги зміст договору про надання
послуг адвоката від 03.12.2013р.,
господарський суд визнає
обґрунтованим та доведеним факт
понесення позивачем витрат на оплату
послуг адвоката, пов'язаних із
розглядом даної справи та захистом
інтересів ТОВ „Комфорт - ЛВ", що виникли
із спірних правовідносин, в сумі 3 000,00
грн. При цьому, суд зазначає, що розмір
витрат на оплату послуг адвоката є
розумним та співрозмірним із змістом
правової допомоги, надання якої є
необхідним для захисту інтересів
позивача.

Положеннями ст. 49 ГПК України
передбачено, що у спорах, що виникають
при виконанні договорів та з інших
підстав, судовий збір покладається на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Суми, які
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи, при
частковому задоволенні позову
покладаються на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

За таких обставин, приймаючи до уваги
часткове задоволення позовних вимог
ТОВ „Комфорт - ЛВ", господарський суд
вважає за необхідне покласти на
відповідача судові витрати, пов'язані
із оплатою послуг адвоката, та витрати
зі сплати судового збору пропорційно
розміру задоволених позовних вимог
згідно зі ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 617,
625, 629, 662, 664, 692, 712 ЦК України, ст.ст. 1, 9
Закону України „Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність", ст.ст. 180,
185, 187, 198, 202, 203 Податкового кодексу
України, ст. 193 ГК України, ст. ст. 32, 33, 43,
44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з малого підприємства у
вигляді товариства з обмеженою
відповідальністю „КОРО" /65009, м. Одеса,
вул. Фонтанська дорога, 11, каб. 232Б, / на користь товариства з
обмеженою відповідальністю „Комфорт -
ЛВ" /65031, м. Одеса, вул. Миколи
Боровського, 33, / суму
основного боргу в розмірі 98 113 грн. 52
коп. /дев'яносто вісім тисяч сто
тринадцять грн. 52 коп./, судовий збір в
сумі 1 717 грн. 18 коп. /одна тисяча сімсот
сімнадцять грн. 18 коп./, витрати на
правову допомогу адвоката в сумі 2 994
грн. 28 коп. /дві тисячі дев'ятсот
дев'яносто чотири грн. 28 коп./. Наказ
видати.

3. В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 85 ГПК
України.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Відповідно до ст. ст. 91, 93 ГПК України
сторони у справі мають право подати
апеляційну скаргу, а прокурор -
апеляційне подання на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили. Апеляційна
скарга подається, а апеляційне подання
вноситься, протягом десяти днів з дня
прийняття рішення місцевим
господарським судом, а у разі якщо у
судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частину рішення
- з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення підписано 14.03.2014р.

Суддя
С.П. Желєзна