ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2014 р.Справа № 916/2552/13Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді Журавльова О.О.,

суддів Савицький Я.Ф., Ярош А.І.

(відповідно до розпорядження голови
суду від 02.12.2013р. №1062 розгляд
апеляційної скарги здійснюється даною
судовою колегією)

при секретарі судового засідання
Молодові В.С.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Баштовий В.Б., за
довіреністю №12 від 02.01.2014р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
„Групова збагачувальна фабрика
„Червона Зірка"

на рішення господарського суду
Одеської області від 12 листопада 2013
року

по справі №916/2552/13

за позовом Публічного акціонерного
товариства „Групова збагачувальна
фабрика „Червона Зірка"

до відповідача Державного
підприємства „Одеська залізниця"

про стягнення 13132,50 грн.

В С Т А Н О В И В:

ПАТ „Групова збагачувальна фабрика
„Червона Зірка" звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовом про стягнення з Державного
підприємства „Одеська залізниця" 13132,50
грн. вартості нестачі вантажу.

Рішенням господарського суду Одеської
області від 12 листопада 2013 року у
справі №916/2552/13 (суддя Гут С.Ф.) у
задоволенні позову ПАТ „Групова
збагачувальна фабрика „Червона Зірка"
відмовлено.

Приймаючи рішення, суд першої
інстанції дійшов висновку про
наявність підстав для застосування
наслідків спливу строку позовної
давності до позовних вимог ПАТ
„Групова збагачувальна фабрика
„Червона Зірка".

Не погоджуючись з ухваленим рішенням
суду першої інстанції, позивач (ПАТ
„Групова збагачувальна фабрика
„Червона Зірка") звернувся до
Одеського апеляційного господарського
суду з апеляційною скаргою, в якій
просить його скасувати та прийняти
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги ПАТ „Групова
збагачувальна фабрика „Червона Зірка"
в повному обсязі, з посиланням при
цьому на порушення господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, з мотивів,
викладених в апеляційній скарзі.

У судових засіданнях представник
скаржника підтримав вимоги, викладені
в апеляційній скарзі і наполягав на їх
задоволенні.

Представник відповідача (ДП „Одеська
залізниця") у судових засіданнях
надавав пояснення, згідно з якими
відповідач не погоджується з
апеляційною скаргою ПАТ „Групова
збагачувальна фабрика „Червона Зірка",
просить залишити її без задоволення, а
оскаржуване судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину постанови.

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування місцевим
господарським судом норм
процесуального та матеріального права,
заслухавши представників сторін,
апеляційний господарський суд дійшов
наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що
14.01.2011р. між ДП «Донецька залізниця» та
ТОВ «Шахтарськвантажтранс»
(Правонаступником якого є ТОВ
«Шахтартранс») (власник колії) було
укладено договір про експлуатацію
зілизнчиної під'їзної колії ТОВ
«Шахтарськвантажтранс» при станції
Пелігаївський ДП «Донецька залізниця»,
відповідно до п.13 якого, за умовами
цього договору вагони подаються
наступним контрагентам, зокрема, ТОВ
«Донбаський збагачувальний завод».

Відповідно до протоколу корегування
ЄТП роботи під'їзної колії ТОВ
«Шахтартранс» від 05.06.2012р. встановлено,
що у переліку контрагентів замість ТОВ
«Донбаський збагачувальний завод»
слід зазначити ПАТ ,,ГЗФ ,,ЧЕРВОНА
ЗІРКА".

07.12.2012р. на станцію Пелагіївський
Донецької залізниці на під'їзну колію
ТОВ «Шахтартранс» для вантажовласника
ТОВ «Шахтартранс» подано навантажений
вагон 65380909, що вбачається з пам'ятки про
подавання вагонів №2436 від 07.12.2012р.

09.12.2012р. зі станції Пелагіївський
Донецької залізниці з під'їзної колії
ТОВ «Шахтартранс» вантажовласника ТОВ
«Шахтартранс» залізницею забрано
навантажений вагон 65380909, що вбачається
з пам'ятки про забирання вагонів №2083
від 09.12.2012р.

09.12.2012р. зі станції відправлення
Пелагеївський Донецької залізниці ПАТ
,,ГЗФ ,,ЧЕРВОНА ЗІРКА" (відправник,
позивач) на станцію призначення
Миколаїв-вантажний Одеської залізниці
для ТОВ „Портінвест Лоджистік"
(одержувач) відправлено вагон № 65380909 з
антрацитом кількістю 69000 кг, що
підтверджується залізничною накладною
№ 50246362.

Відмітки у вказаній накладній свідчать
про те, що вантаж знаходиться у
вологому стані та є таким, що
змерзається, завантажений у вагон
засобами відправника навалом нижче
бортів з природними скосами у формі
трапеції; маркування по всьому
периметру вагону червоним вапном.
Вантаж розміщено та закріплено згідно
ТУ Р.2 пар. 3-5 п. 14 СМГС п.3, 4, 7-8. Здійснено
промаслюваня вантажу.

11.12.2012р. на станції
Нижньодніпровськ-Вузол
Придніпровської залізниці складено
акт про технічний стан вагона №850,
відповідно до якого вагон № 65380909
визнано несправним та встановлено
можливість втрату вантажу, зазначено,
що у вагоні з права по ходу 1 люком з
ліва відсутній армований лист 300х30 мм.

У відповідності до Статуту Залізниць
України факт недостачі вантажу було
зафіксовано актом загальної форми №2030
від 14.12.2012р.

Крім того, 14.12.2012р. на станції
Нижньодніпровськ-Вузол
Придніпровської залізниці складено
комерційний акт АА №048549/875/125, яким
встановлено, що: проведено комісійне
перевантаження вагона № 65380909, нетто 52860
кг; різниця ваги проти документу в
сторону зменшення на 16140 кг;
навантаження у вагоні нерівномірне
нижче бортів, марковано вапном; по ходу
потяга над 1-3 люками наявні
воронкоподібні поглиблення довжиною 4-5
м., по всій ширині вагону, глибиною до
полу вагону, в місці поглиблення
маркування порушене. В технічному
стані вагон несправний. Справа за ходом
потяга наявні зазори між кришками 1
люка прокольної балки вагону довжиною
300 мм, шириною 30 мм. Для запобігання
подальшої втрати вантажу зазори
ущільнено за допомогою ветоші. Торцеві
двері та розвантажувальні люки з обох
сторін зачинені. Просипання вантажу
відсутнє. Втрачений вантаж у вагоні
міститися міг.

В подальшому вантажоодержувач у
порядку, встановленому п.133 Статуту
залізниць України, передав відправнику
право на пред'явлення претензії та
позову, скориставшись яким 23.09.2013р. ПАТ
,,ГЗФ ,,ЧЕРВОНА ЗІРКА" звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою про стягнення з
перевізника вартості втраченого під
час перевезення товару у розмірі 13132,50
грн. (вартість вантажу 850,00 грн. з ПДВ за 1
тону встановлена по специфікації до
договору поставки від 01.06.2012 р. № 91/1).

Дослідивши матеріали справи,
апеляційний господарський суд прийшов
до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 307 ГК України за
договором перевезення вантажу одна
сторона (перевізник) зобов'язується
доставити ввірений їй другою стороною
(вантажовідправником) вантаж до пункту
призначення в установлений
законодавством чи договором строк та
видати його уповноваженій на одержання
вантажу особі (вантажоодержувачу), а
вантажовідправник зобов'язується
сплатити за перевезення вантажу
встановлену плату. Договір перевезення
вантажу укладається в письмовій формі.
Укладення договору перевезення
вантажу підтверджується складенням
перевізного документа (транспортної
накладної, коносамента тощо)
відповідно до вимог законодавства.
Перевізники зобов'язані забезпечувати
вантажовідправників бланками
перевізних документів згідно з
правилами здійснення відповідних
перевезень.

Згідно із ст. 909 ЦК України за договором
перевезення вантажу одна сторона
(перевізник) зобов'язується доставити
довірений їй другою стороною
(відправником) вантаж до пункту
призначення та видати його особі, яка
має право на одержання вантажу
(одержувачеві), а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення
вантажу встановлену плату. Укладення
договору перевезення вантажу
підтверджується складенням
транспортної накладної (коносамента
або іншого документа, встановленого
транспортними кодексами (статутами).
Законом можуть бути передбачені
особливості укладення та виконання
договору перевезення вантажу.

Таким чином матеріали справи свідчать,
що між ПАТ ,,ГЗФ ,,ЧЕРВОНА ЗІРКА"
(вантажовідправник) та залізницею
(перевізник) укладений договір
перевезення вантажу на користь ТОВ
„Портінвест Лоджистік"
(вантажоодержувач), оскільки в силу
вимог ч.2 ст. 307 ГК України, які
кореспондуються з вимогами ч.3 ст. 909 ЦК
України, укладення договору
перевезення вантажу підтверджується
складенням перевізного документа
(транспортної накладної, коносамента
тощо) відповідно до вимог
законодавства.

Частиною 5 ст. 307 ГК України встановлено,
що умови перевезення вантажів окремими
видами транспорту, а також
відповідальність суб'єктів
господарювання за цими перевезеннями
визначаються транспортними кодексами,
транспортними статутами та іншими
нормативно-правовими актами.

Статтею 314 ГК України, яка
кореспондується зі ст. 110 Статуту
залізниць України, встановлено, що
перевізник несе відповідальність за
втрату, нестачу та пошкодження
прийнятого до перевезення вантажу,
якщо не доведе, що втрата, нестача або
пошкодження сталися не з його вини.

Згідно із ст. 113 Статуту залізниць
України, за незбереження (втрату,
нестачу, псування і пошкодження)
прийнятого до перевезення вантажу,
багажу, вантажобагажу залізниці несуть
відповідальність у розмірі фактично
заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що
втрата, нестача, псування, пошкодження
виникли з не залежних від них причин.

Відповідно до ст. 114 Статуту Залізниць
України залізниця відшкодовує
фактичні збитки, що виникли з її вини
під час перевезення вантажу, зокрема,
за втрату чи недостачу - у розмірі
дійсної вартості втраченого вантажу чи
його недостачі. Недостача маси вантажу,
за яку відшкодовуються збитки, в усіх
випадках обчислюється з урахуванням
граничного розходження визначення
маси вантажу і природної втрати
вантажу під час перевезення.

Відповідно до п. 5, п.6. Правил
перевезення вантажів у вагонах
відкритого типу, які затверджені
Наказом Мінтрансу України 20.08.2001р. №542
поверхня вантажу у всіх випадках
розрівнюється і ущільнюється та з
метою забезпечення збереженості всіх
вантажів, що перевозяться у вагонах
відкритого типу, на їх поверхню
відправником наноситься захисне
маркування або застосовується
покриття плівкою (емульсією) чи інше
закріплення верхнього шару вантажу.

Параграфами 3-5 р. 2 Технічних умов
розміщення на рухомому складі вантажів
мілких фракцій, що перевозяться без
тари встановлено, що в незалежності від
роду вантажу, який містить дрібні
фракції, поверхня після його
завантаження на відкритий рухомий
склад повинна бути розрівняна, а при
необхідності ущільнена.

Згідно з п. 110 Статуту залізниць України
залізниця несе відповідальність за
збереження вантажу від часу його
прийняття для перевезення і до моменту
видачі одержувачу або передачі згідно
з Правилами іншому підприємству.

За ст. 32 ГПК України доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. ст. 113, 114 Статуту залізниць
України за незбереження (втрату,
нестачу, псування і пошкодження)
прийнятого до перевезення вантажу,
багажу, вантажобагажу залізниці несуть
відповідальність у розмірі фактично
заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що
втрата, нестача, псування, пошкодження
виникли з не залежних від них причин.
Залізниця відшкодовує фактичні збитки,
що виникли з її вини під час
перевезення вантажу, зокрема, за втрату
чи недостачу - у розмірі дійсної
вартості втраченого вантажу чи його
недостачі.

Пунктом 111 Статуту залізниць України
встановлено, що залізниця звільняється
від відповідальності за втрату,
недостачу, псування або пошкодження
вантажу у разі, зокрема, коли: втрата,
псування або пошкодження вантажу
відбулися внаслідок: завантаження
вантажу відправником у
непідготовлений, неочищений або
несправний вагон (контейнер), який
перед тим був вивантажений цим же
відправником (здвоєна операція).

Дослідивши зміст пам'яток про
подавання та забирання вагонів від
07.12.2012р. та 09.12.2012р., колегія суддів
приходить до висновку, що в даному
випадку наявна здвоєна операція,
оскільки вивантаження та завантаження
вантажу у спірний контейнер
здійснювалось одним і тим же
відправником (ПАТ ,,ГЗФ ,,ЧЕРВОНА ЗІРКА").

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до
уваги, що відбулось завантаження
вантажу відправником у несправний
вагон, який перед тим був вивантажений
цим же відправником, апеляційний
господарський суд приходить до
висновку, що залізниця звільняється
від відповідальності за втрату
вантажу.

Щодо пропущення позивачем строку
позовної давності, апеляційний
господарський суд зазначає наступне.

За ч.2 ст. 9 ЦК України законом можуть
бути передбачені особливості
регулювання майнових відносин у сфері
господарювання, зокрема, господарським
кодексом України.

Статтею 315 ГК України встановлено, що до
пред'явлення перевізникові позову, що
випливає з договору перевезення
вантажу, можливим є пред'явлення йому
претензії. Претензії можуть
пред'являтися протягом шести місяців, а
претензії щодо сплати штрафів і премій
- протягом сорока п'яти днів. Перевізник
розглядає заявлену претензію і
повідомляє заявника про задоволення чи
відхилення її протягом трьох місяців, а
щодо претензії з перевезення у прямому
змішаному сполученні - протягом шести
місяців. Якщо претензію відхилено або
відповідь на неї не одержано в строк,
зазначений у частині третій цієї
статті, заявник має право звернутися до
суду протягом шести місяців з дня
одержання відповіді або закінчення
строку, встановленого для відповіді.
Для пред'явлення перевізником до
вантажовідправників та
вантажоодержувачів позовів, що
випливають з перевезення,
встановлюється шестимісячний строк.

Апеляційний господарський суд
зазначає, що оскільки дотримання
претензійного порядку не є
обов'язковим, то у вирішенні початку
перебігу строку позовної давності в
розумінні ст. 315 ГК України слід
виходити із строку на пред'явлення
претензії та строку на її розгляд
незалежно від того, чи заявлена
претензія у встановлені строки, чи
заявлена поза межами встановлених
строків, чи взагалі не заявлена.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Вищого господарського суду
від 11.10.2012р. по справі №39/5008/2752/2012.

Таким чином, виходячи із строків,
встановлених ст. 315 ГК України,
позивачем строк позовної давності не
пропущено, оскільки відповідна
претензія могла бути пред'явлена
позивачем з 14.12.2012р. по 14.06.2013р. (6
місяців) а відповідь на неї мала бути
отримана до 14.09.2013р. (3 місяці). Позивач
мав право звернутися до суду з позовом
про стягнення вартості нестачі вантажу
в строк до 14.03.2014р. Фактично позов
пред'явлено 23.09.2013р., тобто в межах
встановленого ст. 315 ГК строку.

У зв'язку з вищенаведеним, апеляційний
господарський суд приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення клопотання відповідача
про застосування наслідків спливу
строку позовної давності до позовних
вимог ПАТ ,,ГЗФ ,,ЧЕРВОНА ЗІРКА".

За умовами ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Таким чином, апеляційний господарський
суд приходить до висновку про
необґрунтованість, недоведеність та
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог ПАТ ,,ГЗФ ,,ЧЕРВОНА
ЗІРКА".

Враховуючи вищевикладене, оскільки
доводи, викладені в апеляційній скарзі,
та матеріали справи не спростовують
вищенаведені висновки суду першої
інстанції, апеляційний господарський
суд вважає, що оскаржуване судове
рішення прийнято з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
відповідає фактичним обставинам і
матеріалам справи, а підстави,
передбачені ст. 104 ГПК України, для його
зміни чи скасування відсутні.

За таких обставин оскаржуване рішення
місцевого господарського суду слід
залишити без змін, а апеляційну скаргу
ПАТ ,,ГЗФ ,,ЧЕРВОНА ЗІРКА" - без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Одеської
області від 12 листопада 2013 року у
справі №916/2552/13 залишити без змін, а
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства „Групова
збагачувальна фабрика „Червона Зірка"
- без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Повний текст постанови підписаний 06
березня 2014 року.

Головуючий суддя Судді О.О. Журавльов
Я.Ф. Савицький А.І. Ярош