ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" лютого 2014 р. Справа № 924/1221/13

Господарський суд Хмельницької
області у складі колегії суддів:

Виноградова В.В. - головуючий, Муха М.Є.,
Танасюк О.Є., розглянувши матеріали
справи

за позовом Хмельницького міжрайонного
прокурора з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері м.
Нетішин в інтересах держави в особі
органу, уповноваженого державою
здійснювати відповідні функції у
зазначених спірних відносинах -
Державного агентства лісових ресурсів
України м. Київ, державного
підприємства "Хмельницьке
лісомисливське господарство", с.
Червона Зірка Хмельницького району,
Хмельницької обласної державної
адміністрації м. Хмельницький

до 1. Хмельницької районної державної
адміністрації м. Хмельницький

2. товариства з обмеженою
відповідальністю "Виробнича
зовнішньо-торгівельна фірма Ягуар ЛТД"
Лісогринівецька сільська рада
Хмельницького району

третьої особи без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача 2 -
приватного підприємства "Вінні-Пух", с.
Червона Зірка Хмельницького району

про - визнання незаконним
розпорядження голови Хмельницької
районної державної адміністрації
№1668/2012-р від 25.09.2012 "Про затвердження
технічної документації із землеустрою
та внесення змін до договору оренди
земельної ділянки №62 від 17.02.2004";

- визнання недійсною додаткової угоди
№140 від 09.10.2012 року, укладеної між
Хмельницькою РДА та ТОВ "Виробнича
зовнішньо-торгівельна фірма Ягуар ЛТД",
яка зареєстрована в Книзі записів
державної реєстрації договорів оренди
землі за №01810 від 26.10.2012 до
договору оренди земельної ділянки №62
від 17.02.2004;

за участю представників сторін:

позивача 1: Стрілецька О.С.- за
довіреністю №1355 від 13.01.2014р.

позивача 2: не з'явився

відповідача 1: Дорош Д.М.- за
довіреністю № 40/07-2049/13 від 10.07.2013р.

відповідача 2: Гарієвський В.М. - за
довіреністю №01.03/1 від 01.03.2013р.

третьої особи: не з'явився

прокуратури: Симчак О.В. - прокурор
прокуратури м. Хмельницького

В судовому засіданні відповідно до ст.
85 ГПК України оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

встановив: прокурор в інтересах
держави в особі державного
підприємства "Хмельницьке
лісомисливське господарство", с.
Червона Зірка Хмельницького району,
Хмельницької обласної державної
адміністрації м. Хмельницький
звернувся з позовом до відповідачів
про визнання незаконним розпорядження
голови Хмельницької районної
державної адміністрації №1668/2012-р від
25.09.2012р. "Про затвердження технічної
документації із землеустрою та
внесення змін до договору оренди
земельної ділянки №62 від 17.02.2004р." та
визнання недійсною додаткової угоди
№140 від 09.10.2012р., укладеної між
Хмельницькою РДА та ТОВ "Виробнича
зовнішньо-торгівельна фірма Ягуар ЛТД",
яка зареєстрована в Книзі записів
державної реєстрації договорів оренди
землі за №01810 від 26.10.2012р. до
договору оренди земельної ділянки №62
від 17.02.2004р.

Стверджує, що головою Хмельницької РДА
прийнято розпорядження №1668/2012-р від
25.09.2012р., яким порушено порядок передачі
земельної ділянки в оренду,
передбачений діючим законодавством
України. Свою позицію обґрунтовує тим,
що у порушення вимог ч. 4 ст. 122
Земельного кодексу України, ч. 4 ст. 18
Лісового кодексу України, ч. 2 ст. 56
Закону України "Про землеустрій",
Хмельницька РДА, перевищуючи свої
повноваження, без прийняття
відповідного розпорядження, надала
дозвіл на здійснення поділу земельної
ділянки, що перебуває в оренді ТОВ "ВЗТФ
"Ягуар ЛТД" і виготовлення технічної
документації та, в подальшому, прийняла
розпорядження №1668/2012-р від 25.09.2012р.,
згідно якого без погодження з
постійним землекористувачем, ДП
"Хмельницьке лісомисливське
господарство" та уповноваженим органом
виконавчої влади з питань лісового
господарства, передано в оренду ТОВ
"ВЗТФ "Ягуар ЛТД" строком на 25 років
земельну ділянку загальною площею 1,0
га, розташовану за межами населеного
пункту на території Лісогринівецької
сільської ради Хмельницького району,
переважна частина якої фактично
відноситься до земель лісового фонду.

Зазначає, що всупереч вимог ч.ч. 5, 6 ст.
79-1 , ч. ч. 3,6 ст.123, ч.6 ст. 149 Земельного
кодексу України, ч.ч. 1,2 ст. 21 Закону
України "Про Державний земельний
кадастр" , Хмельницькою РДА
неправомірно змінено цільове
призначення землі.

Посилаючись на рішення господарського
суду Хмельницької області від 28.02.2013р. у
справі №9/18/5025/344/11, яким визнано
недійсною додаткову угоду №52 від 15.03.2010
року, згідно якої Хмельницькою РДА
змінено строк дії договору оренди
земельної ділянки від 17.02.2004 року №62 з 5
до 10 років, тому стверджує, що усі
наступні правочини, вчинені на
підставі та упродовж дії вказаної
додаткової угоди №52 від 15.03.2010 року, у
тому числі, оскаржувана додаткова
угода №140 від 09.10.2012 року до вказаного
договору оренди, також підлягають
визнанню недійсними.

В письмових поясненнях від 06.11.2013 року
наголошує, що оскільки спірна земельна
ділянка знаходиться за межами
населеного пункту та має цільове
призначення - землі лісового фонду, то
виходячи із залишкового принципу
згідно ст. 122 ЗК України, повноваження
щодо передачі у користування такої
ділянки належали та належать
Хмельницькій обласній державній
адміністрації.

Позивач -1 у письмових поясненнях
акцентує увагу на тому, що відповідачі,
укладаючи додаткову угоду, порушили
Порядок зміни цільового призначення
земель, які перебувають у власності
громадян або юридичних осіб,
затвердженого Постановою КМУ від 11.04.2002
р. №501, не взявши до уваги те, що
передана територія лісового фонду є
заповідним урочищем з 30 березня 2004 року
згідно рішення Хмельницької обласної
ради. Тому вважає, що Хмельницька РДА не
вправі була приймати оспорюване
розпорядження та укладати додаткову
угоду №140 від 09.10.2012р.

Посилаючись на ст. 35 ГПК України,
просить врахувати факти встановлені в
рішенні суду по справі №9/18/5025/344/11 та
висновок судової експертизи від
04.02.2013р. №172/13-22.

Відповідач 1 - Хмельницька РДА у
письмовому відзиві на позов та
повноважний представник в судовому
засіданні вважає позов безпідставним,
необґрунтованим та таким, що не
підлягає задоволенню. Стверджує, що
голова Хмельницької РДА діяв
відповідно до вимог чинного
законодавства, враховуючи положення ч.
6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".
Наголошує на відмінності рішення як
підставу для укладення договору оренди
земельної ділянки та як підставу для
внесення змін до вже діючого договору
оренди шляхом підписання додаткової
угоди. Пояснює, що поділ земельної
ділянки 1 га (кадастровий номер
:03:008:0050) було здійснено у
відповідності до п.4 Договору №62 оренди
земельної ділянки від 17.02.2004 року,
внаслідок чого утворилося дві земельні
ділянки площею 0,1832 га та 0,8168 га, а
попередній кадастровий номер
:03:008:0050 був погашений (припинений).

Стверджує, що наявні в матеріалах
справи рішення 11 сесії Хмельницької
обласної ради від 30.03.2004 року №22-11/2004
"Про впорядкування та розширення
природно-заповідного фонду області" з
додатком №1 та охоронне зобов'язання
від 29.12.2007 року не дозволяють жодним
чином встановити межі цих ділянок та їх
місце розташування, тобто
ідентифікувати в натурі, а додаток №1
до рішення містить лише вказівку на
площу 110 га напроти об'єкту "
Лісогринівецький " без координат .

Наголошує, що відсутня будь-яка
документація на підтвердження
розташування спірної земельної
ділянки в межах заповідного урочища.

Акцентує увагу на тому, що лише 14.06.2013р.
розпорядженням голови Хмельницької
ОДА було надано дозвіл ДП "Хмельницьке
лісомисливське господарство" на
розроблення технічної документації із
землеустрою щодо встановлення (
відновлення) меж земельних ділянок.

Відповідач 2 - ТОВ "Виробнича
зовнішньо-торгівельна фірма Ягуар ЛТД"
у письмовому відзиві на позов та
повноважний представник в судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечує.

З посиланням на розпорядження голови
Хмельницької районної державної
адміністрації №506/03-р від 30.07.2003 року,
довідку Лісогринівецької сільської
ради №916 від 25.11.2009 року, постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 02.06.2009 року
у справі №2-а-340709/2270/12, рішення
господарського суду Хмельницької
області від 08.12.2009 року у справі №15/5413,
висновок державної експертизи
землевпорядної документації від 09.06.2010
року №373, лист заступника начальника
управління Держземінспекції Головного
управління Держкомзему у Хмельницькій
області від 03.09.2010р., стверджує, що
спірна земельна ділянка не відноситься
до земель лісового фонду, тому надання
її у користування не потрібно
погоджувати із постійним
лісокористувачем ДП "Хмельницьке
лісомисливське господарство". А до
моменту її передачі в оренду ТОВ "ВЗТФ
Ягуар ЛТД" перебувала в резервному
фонді земель державної власності,
будь-яких прав третіх осіб на неї не
було, що підтверджено відомостями з
державного земельного кадастру, тому
твердження прокурора про віднесення
цієї ділянки до земель
лісогосподарського призначення до
моменту її надання в оренду ТОВ «ВЗТФ
Ягуар ЛТД» не знаходять свого
фактичного підтвердження.

Звертає увагу на те, що в матеріалах
справи відсутні належні та допустимі
докази правонаступництва ДП
"Хмельницьке лісомисливське
господарство" Державного
лісогосподарського об'єднання
"Хмельницькліс", докази, що
підтверджують передачу права
постійного землекористування від ХДЛО
"Хмельницькліс" до ДП "Хмельницьке
лісомисливське господарство".

Акцентує увагу на тому, що прокурором
та позивачами не доведено порушення
прав та інтересів позивачів
оспорюваним розпорядженням та угодою.

Звертає увагу, що прокурором та
позивачами не подано доказів ( акту про
право користування землею, рішення
органу державної влади та /або рішення
органу місцевого самоврядування, тощо),
які б підтверджували право
користування позивача так і його
попередника спірними земельними
ділянками, що спірні земельні ділянки
відносяться до земель
лісогосподарського призначення як
визначено Земельним кодексом України.
Вважає, що не заслуговують на увагу
посилання позивачів на планово-
картографічні матеріали відповідно до
п. 5 Прикінцевих положень Лісового
кодексу України, оскільки планово -
картографічні матеріали можливо
виготовити не щодо довільної земельної
ділянки, а виключно щодо тієї, яка
надавалась раніше. Стверджує, що
планово- картографічні матеріали не
встановлюють момент у часі виникнення
права, вид цього права, цільове
призначення земельної ділянки.

Зазначає, що прокурором та позивачем
також не подано доказів, які б
підтверджували просторові координати
земельних ділянок , як перебувають у
користуванні позивача. Не подано
доказів, які б підтверджували, що
спірна земельна ділянка віднесена до
земель лісогосподарського
призначення.

Відповідачем 2 було подано клопотання
про призначення судової
земельно-технічної експертизи,
оскільки спірним є питання стосовно
землекористувача, категорії земельної
ділянки, її цільового призначення,
порушення меж та накладання земельних
ділянок відповідно до
правовстановлювальних документів на
ці земельні ділянки та вимог
нормативно-правових актів,
відповідності розробленої технічної
документації на вказану земельну
ділянку, її затвердження вимогам
земельного законодавства та іншим
нормативним документам з питань
землеустрою та землекористування,
приймаючи до уваги, що розгляд вказаних
питань потребує спеціальних знань.

Прокурор та позивач 1 в письмових
поясненнях від 18.11.2013 р. стосовно
клопотання відповідача 2 про
призначення експертизи заперечували ,
звертаючи увагу на те, що у справі
№9/18/5025/344/11 було призначено судову
експертизу і відповідно до висновку
Тернопільського відділення Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз №22/01-10/177 від 05.02.13 р.
встановлено, що земельна ділянка на
території Лісогринівецької сільської
ради за межами населеного пункту,
надана ТОВ "ВЗТФ Ягуар" відповідно до
договору оренди від 17.02.04 №62,
додаткової угоди від 15.03.10, перебуває в
межах земельної ділянки, що
знаходиться у постійному користуванні
Державного підприємства "Хмельницьке
лісомисливське господарство" як
правонаступника Державного
лісогосподарського об'єднання
"Хмельницькліс", площа накладання
складає 0,8229 га. Решта 0,1771 га, також
вкрита лісовою рослинністю.

Судом було з'ясовано у представника
відповідача 2 позицію щодо
необхідності проведення призначення
судової земельно-технічної експертизи,
за поданим клопотанням. Представник
відповідача 2 повідомив, що на
проведенні експертизи не наполягає,
оскільки вважає, що позов прокурора є
безпідставним з огляду на відсутність
порушених прав позивачів. З огляду на
зазначене заява відповідача 2
залишається без задоволення.

Третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача 2-
ПП "Вінні-Пух" у письмових поясненнях
вважає, що позов не підлягає
задоволенню.

Аналізуючи положення ст. 7 Закону
України "Про природно - заповідний фонд
України", ст. 19 Земельного кодексу
України, постанови КМУ від 25.08.2004р. №1094
"Про затвердження Порядку розроблення
проектів землеустрою з організації та
встановлення меж територій
природно-заповідного фонду, іншого
природоохоронного, оздоровчого,
рекреаційного та історико-культурного
призначення", зазначає, що прокурором
та позивачем не надано належних і
допустимих доказів, які б
підтверджували, що спірна земельна
ділянка одночасно має два різних
цільових призначення, а саме, вона
належить до земель лісогосподарського
призначення (в минулому - "лісовий фонд")
та до земель природно-заповідного та
іншого природоохоронного призначення.
Вважає посилання позивача на п. 5
Прикінцевих положень Лісового Кодесу
України, відповідно до яких до
одержання в установленому порядку
державними лісогосподарськими
підприємствами державних актів на
право постійного користування
земельними лісовими ділянками,
документами, що підтверджують це право
на раніше надані землі є
планово-картографічні матеріали
лісовпорядкування помилковим,
оскільки Прикінцеві положення
вносились в якості змін та доповнень до
ЛК України лише в редакції Закону
України від 08.02.2006 року № 3404-ІV, тобто
після прийняття розпорядження
Хмельницької районної державної
адміністрації №506/03-р від 30 липня 2003
року про передачу ТОВ "ВЗТФ Ягуар ЛТД"
земельної ділянки, тому останнє
відповідало вимогам законодавства.

Акцентує увагу на тому, що позивач 1 не
надав належних доказів, які б
підтверджували право позивача 1 на
спірні земельні ділянки.

Розглядом матеріалів справи
встановлено:

Розпорядженням Хмельницької районної
державної адміністрації Хмельницької
області №506/03-р від 30 липня 2003 року "Про
передачу в оренду ВЗТФ "Ягуар"
земельної ділянки для розміщення кафе
та зони відпочинку на території
Лісогринівецької сільської ради", на
підставі поданих матеріалів ВЗТФ
"Ягуар" про передачу в оренду земельної
ділянки, відповідно до Закону України
"Про місцеві державні адміністрації",
ст. ст. 17, 93, 124, 126 Земельного кодексу
України, п.12 його перехідних положень
та ст. 24 Закону України "Про оренду
землі", надано ВЗТФ "Ягуар" в оренду
строком на 5 років земельну ділянку
площею 1,0 га для розміщення кафе та зони
відпочинку на території
Лісогринівецької сільської ради за
межами населеного пункту.

За протестом прокурора,
розпорядженням голови Хмельницької
районної державної адміністрації від
23.07.08 №901/08-р, розпорядження голови
Хмельницької районної державної
адміністрації №506/03-р від 30.07.03
скасовувалось. Однак, Постановою
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 02.06.09 у
справі №2-а-3407/09/2270/12 визнано
протиправним та скасовано
розпорядження голови Хмельницької
районної державної адміністрації
№901/08-р від 23.07.05 в частині скасування
розпорядження голови Хмельницької
районної державної адміністрації
№506/03-р від 30.07.03 "Про передачу в оренду
ВЗТФ "Ягуар ЛТД" земельної ділянки для
розміщення кафе та зони відпочинку на
території Лісогринівецької сільської
ради".

Згідно висновку №2 від 20.01.04 щодо вибору
(відведення) земельної ділянки під
забудову комісією (в складі, в тому
числі начальника відділу земельних
ресурсів, начальника районної
державної екологічної безпеки)
підтверджено, що земельна ділянка
площею 1,0 га на землях Лісогринівецької
сільської ради придатна для
будівництва кафе-бару та зони
відпочинку ВЗТФ " Ягуар" .

17.02.2004 року на підставі розпорядження
голови адміністрації №506/03-р від 30.07.2003
року між Хмельницькою
райдержадміністрацією (орендодавець)
та ВЗТВ "Ягуар" (орендар) укладено
договір №62 оренди земельної ділянки,
яка знаходиться за межами населеного
пункту (с. Лісові Гринівці
Хмельницького району Хмельницької
області), загальною площею 1,0 га із
земель резервного фонду для створення
зони відпочинку та розміщення кафе
строком на 5 років , починаючи з дати
його державної реєстрації ( п.п.2.2
договору) .

Договір зареєстровано у регіональній
філії центру земельного державного
кадастру у Хмельницькому районі, про що
в книзі записів державної реєстрації
договорів оренди землі вчинено запис
18.03.2005р. за №23.

Рішенням господарського суду
Хмельницької області від 08.12.2009 року по
справі №15/5413, яке залишене без змін
постановою Житомирського апеляційного
господарського суду від 04.03.2010 року
відмовлено в позові прокурора
Хмельницького району в інтересах
держави в особі Управління з контролю
за використанням та охороною земель у
Хмельницькій області, Хмельницької
обласної державної адміністрації до
Хмельницької районної державної
адміністрації та виробничої
зовнішньо-торгівельної фірми "Ягуар"
про визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки №62 від 17.02.2004 року,
оскільки договір укладено на підставі
чинного розпорядження , а земельна
ділянка не належить до земель лісового
фонду.

При цьому встановлено, що згідно
викопіювання з плану місцевості земель
Лісовогринівецької сільської ради,
довідки Лісовогринівецької сільської
ради №916 від 25.11.09р., витягу з бази даних
автоматизованої системи ведення
державного земельного кадастру,
висновку державної експертизи
землевпорядної документації від 09.06.10
№373 Товариству з обмеженою
відповідальністю "Виробнича
зовнішньо-торгівельна фірма Ягуар ЛТД"
передано в оренду земельну ділянку за
цільовим призначенням землі
промисловості, транспорту, зв'язку,
енергетики, оборони та іншого
призначення в розумінні ч.1 ст.19
Земельного кодексу України, код 3.4 "Інше
призначення" Українського
класифікатора цільового використання
землі (УКЦВЗ).

Договір №62 оренди земельної ділянки
від 17.02.2004р. в подальшому недійсним не
визнавався.

Рішенням 11 сесії Хмельницької обласної
ради №22-11/2004 від 30.03.04р. визначений
об'єкт природно-заповідного фонду, а
саме заповідного урочища
"Лісогринівецьке". У пункті 6 рішення
ради рекомендовано землекористувачам
винести межі створених територій та
об'єктів в натурі, оформити та
встановити охоронні знаки та
інформаційні аншлаги.

Рішенням двадцять восьмої сесії
Хмельницької обласної ради п'ятого
скликання від 26.05.2010р. №18-28/2010 внесено
зміни в рішення сесії обласної ради від
30.03.2004р. №22-11/2004 щодо зміни назви об'єкта
"Лісогринівецький" з категорії
"Заповідне урочище" на "Лісовий
заказник" та змінено площу .

29.12.07 р. Державним управлінням охорони
навколишнього природного середовища в
Хмельницькій області державному
підприємству "Хмельницьке
лісомисливське господарство" видано
охоронне зобов'язання за №127 про
передачу під охорону заповідного
урочища Лісогринівецьке площею 110 га ,
який розташований в кв.35, 36
Хмельницького лісництва і входить до
складу природно-заповідного фонду
України.

15 березня 2010 року між Хмельницькою
районною державною адміністрацією та
ВЗТФ "Ягуар" було укладено додаткову
угоду №52 до договору оренди земельної
ділянки №62 від 17.02.2004 року №52, якою
серед іншого викладено абзац 1 п.2.2 р. 2
договору в новій редакції "Договір
укладається строком на 10 років,
починаючи з дати його реєстрації". В
угоді зазначено, що ця додаткова угода
є невід'ємною частиною договору оренди
земельної ділянки №62 від 17.02.2004 року і
набирає чинності після її підписання
сторонами та обов'язкової державної
реєстрації в Хмельницькому районному
відділі Хмельницької регіональної
філії ДП "Центр державного земельного
кадастру при Держкомземі України".
Додаткова угода підписана сторонами та
скріплена їхніми печатками.

Додаткову угоду №52 до договору оренди
земельної ділянки від 17.02.2004 року № 62
зареєстровано в Хмельницькому
районному відділі Хмельницької
регіональної філії ДП "Центр
державного земельного кадастру при
Держкомземі України", про що в книзі
записів державної реєстрації
договорів оренди землі вчинено запис
за №01 від 18.03.10.

Рішенням господарського суду
Хмельницької області від 28 лютого 2013
року по справі №9/18/5025/344/11, залишеним
без змін постановою Рівненського
апеляційного господарського суду від
10.04.2013 року, постановою Вищого
господарського суду України від 04.06.2013
року визнано недійсною додаткову
угоду №52 від 15.03.2010 року до договору
оренди земельної ділянки від 17.02.2010
року №62, укладену між Хмельницькою
районною державною та ТОВ ВЗТФ "Ягуар
ЛТД" з її припиненням на майбутнє.

Судом зазначено, що спірна додаткова
угода №52 від 15.03.10 р. до договору
оренди земельної ділянки №62 від 17.02.04р.,
укладена між Хмельницькою районною
державною адміністрацією та ВЗТФ
"Ягуар ЛТД" без наявності відповідного
розпорядження Хмельницької районної
державної адміністрації, що суперечить
ч.1 ст. 124 Земельного кодексу України, ч. 2
ст. 16, ст. 33 Закону України "Про оренду
землі".

Згідно висновку державної експертизи
землевпорядної документації від
09.06.2010р. №373, затвердженої начальником
головного управління Держкомзему у
Хмельницькій області , категорія
земель земельної ділянки для створення
зони відпочинку та розміщення кафе на
території Лісогринівецької ради -
відповідно до договору оренди
земельної ділянки №62 від 17.02.2004р.,
додаткової угоди №52 від 15.03.2010р. - землі
іншого призначення .

ТОВ "Виробнича зовнішньо-торгівельна
фірма Ягуар ЛТД" 12 квітня 2012 року
звернулося до голови Хмельницької
районної державної адміністрації з
листом в якому просить з метою
ефективного використання земельної
ділянки за цільовим призначенням,
наданої в користування згідно договору
№62 від 17.02.2004 року, погодити поділ
вищевказаної ділянки на земельну
ділянку №1 площею 0,8168 га та земельну
ділянку №2 площею 0,1832 га.

У відповідь Хмельницька районна
державна адміністрація погодила поділ
земельної ділянки площею 1,00 га на
земельні ділянки площею 0,8168 га та
площею 0,1832 га, що перебуває у
користуванні на умовах оренди згідно
договору оренди земельної ділянки №62
від 17 лютого 2004 року (лист №37/27-1189/12 від
27.04.2012 року).

Земельно-аграрним центром "Карат" було
виготовлено технічну документацію із
землеустрою щодо складання документів
, що посвідчують право користування
земельною ділянкою , при поділі чи
об'єднанні земельних ділянок наданих
ТОВ "ВЗТФ" "Ягуар ЛТД" згідно договору
оренди земельної ділянки №62 від
17.02.2004р., додаткової угоди №52 від
15.03.2010р. в якій зазначено, категорію
земель - землі промисловості ,
транспорту , зв'язку , енергетики,
оборони та іншого призначення.

10 вересня 2012 року ТОВ "ВЗТФ "Ягуар ЛТД"
звернулося до голови Хмельницької
районної державної адміністрації з
клопотанням затвердити технічну
документацію із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право користування земельною ділянкою
при поділі земельних ділянок; внести
зміни до абзацу третього розділу 1
договору №62 від 17.02.2004р. , виклавши його
в наступній редакції: "В оренду
передається земельна ділянка із
резервного фонду загальною площею 1,00
га, з них: ділянка №1 площею 0,8214 га,
кадастровий номер :03:008:1008; ділянка
№2 площею 0,1832 га кадастровий номер
:03:008:1009"; внести зміни до абзацу 1
пункту 2.2. розділу 2 договору, виклавши
його в наступній редакції: "Договір
укладається строком на 25 років,
починаючи з дати його реєстрації".

Управління Держкомзему у
Хмельницькому районі Хмельницької
області направило голові Хмельницької
районної держадміністрації лист
№4-1-3/2467 від 18.09.2012 року, в якому
зазначено, що клопотання ТОВ "Виробнича
зовнішньо-торгівельна фірма "Ягуар ЛТД"
щодо затвердження технічної
документації з землеустрою та внесення
змін до договору оренди земельної
ділянки, розглянуто та підготовлено
пропозиції до проекту розпорядження.

Розпорядженням голови Хмельницької
районної державної адміністрації
№1668/2012-р від 25.09.2012 року "Про
затвердження технічної документації
із землеустрою та внесення змін до
договору оренди земельної ділянки №62
від 17.02.2004 року", на підставі заяви ТОВ
"Виробнича зовнішньо-торгівельна фірма
Ягуар ЛТД", керуючись Законом України
"Про місцеві державні адміністрації",
ст. 17 п.12 перехідних положень
Земельного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 19,
30 Закону України "Про оренду землі",
затверджено технічну документацію із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право користування
земельною ділянкою при поділі
земельних ділянок, які перебувають у
користуванні на умовах оренди у
товариства з обмеженою
відповідальністю "Виробнича
зовнішньо-торгівельна фірма Ягуар ЛТД"
( п. 1 розпорядження) .

Внесено зміни до договору оренди
земельної ділянки №62 від 17 лютого 2004
року, укладеного між Хмельницькою
районною державною адміністрацією та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Виробнича
зовнішньо-торгівельна фірма Ягуар ЛТД":
абзац третій розділу 1 до договору №62
від 17 лютого 2004 року викладено в
наступній редакції: "В оренду
передається земельна ділянка
загальною площею 1,0 га із земель
резервного фонду, яка складається із
земельної ділянки №1 площею 0,8214 га
(кадастровий номер :03:008:1008),
категорія земель за основним цільовим
призначенням - землі промисловості,
транспорту, зв'язку, енергетики,
оборони та іншого цільового
призначення п. "ж" ч.1 ст. 19 Земельного
кодексу України та земельної ділянки
№2 площею 0,1832 га (кадастровий номер
:03:008:1009), категорія земель за
основним цільовим призначенням - землі
промисловості, транспорту, зв'язку,
енергетики, оборони та іншого
призначення згідно п. "ж" ч.1 ст. 19
Земельного кодексу України (п. 3
розпорядження); абзац 1 пункту 2.2.
розділу 2 договору викладено в
наступній редакції: "Договір
укладається строком на 25 років,
починаючи з дати його реєстрації" ( п. 4
розпорядження).

На підставі розпорядження голови
райдержадміністрації від 25.09.2012 року
№1668/2012-р, 09.10.2012 року Хмельницька
районна державна адміністрація та ТОВ
"ВЗТФ Ягуар ЛТД" уклали додаткову угоду
№140 до договору оренди земельної
ділянки №62 від 17.02.2004 року, відповідно
до якої абзац 3 розділу 1 договору
викладено в наступній редакції: "В
оренду передається земельна ділянка
загальною площею 1,0 га із земель
резервного фонду, яка складається із
земельної ділянки №1 площею 0,8214 га
(кадастровий номер :03:008:1008,
категорія земель за основним цільовим
призначенням - землі промисловості,
транспорту, зв'язку, енергетики,
оборони та іншого цільового
призначення п. "ж" ч.1 ст. 19 Земельного
кодексу України) та земельної ділянки
№2 площею 0,1832 га (кадастровий номер
:03:008:1009, категорія земель за
основним цільовим призначенням - землі
промисловості, транспорту, зв'язку,
енергетики, оборони та іншого
призначення згідно п. "ж" ч.1 ст. 19
Земельного кодексу України); абзац 1
пункту 2.2. розділу 2 викладено в
редакції: "Договір укладається строком
на 25 (двадцять п'ять) років, починаючи з
дати його реєстрації".

Погоджено, що дана додаткова угода є
невід'ємною частиною договору оренди
земельною ділянки №62 від 17.02.2004 року, і
набирає чинності після її підписання
сторонами та обов'язкової державної
реєстрації в управлінні Держкомзему у
Хмельницькому районі Хмельницької
області.

Додаткова угода до договору оренди
зареєстрована в управлінні
Держкомзему у Хмельницькому районі,
про що в книзі записів державної
реєстрації договорів оренди землі
вчинено запис №01810 від 26.10.2012р.

Хмельницький міжрайонний прокурор з
нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері звернувся з
позовом в інтересах держави, в особі
державного підприємства "Хмельницьке
лісомисливське господарство", с.
Червона Зірка Хмельницького району,
Хмельницької обласної державної
адміністрації м. Хмельницький про
визнання незаконним розпорядження
голови Хмельницької районної
державної адміністрації №1668/2012-р від
25.09.2012 "Про затвердження технічної
документації із землеустрою та
внесення змін до договору оренди
земельної ділянки №62 від 17.02.2004";
визнання недійсною додаткової угоди
№140 від 09.10.2012 року, укладеної між
Хмельницькою РДА та ТОВ "Виробнича
зовнішньо-торгівельна фірма Ягуар ЛТД",
яка зареєстрована в Книзі записів
державної реєстрації договорів оренди
землі за №01810 від 26.10.2012 до
договору оренди земельної ділянки №62
від 17.02.2004, посилаючись на порушення
прав ДП "Хмельницьке лісомисливське
господарство" та Хмельницької
облдержадміністрації як
землекористувача та розпорядника
спірних земельних ділянок.

Аналізуючи надані докази, доводи
сторін, оцінюючи їх в сукупності, судом
приймається до уваги таке:

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено
право кожної особи на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання; кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу. За
статтями 167 та 170 цього Кодексу держава
діє у цивільних правовідносинах на
рівних правах з учасниками цих
відносин, набуваючи і здійснюючи
цивільні права та обов'язки через
органи державної влади.

Прокурор, в інтересах держави в особі
державного підприємства "Хмельницьке
лісомисливське господарство", с.
Червона Зірка Хмельницького району та
Хмельницької обласної державної
адміністрації просить визнати
незаконним розпорядження голови
Хмельницької районної державної
адміністрації №1668/2012-р від 25.09.2012 "Про
затвердження технічної документації
із землеустрою та внесення змін до
договору оренди земельної ділянки №62
від 17.02.2004" та визнати недійсною
додаткову угоду №140 від 09.10.2012 року,
укладену між Хмельницькою РДА та ТОВ
"Виробнича зовнішньо-торгівельна фірма
Ягуар ЛТД", яка зареєстрована в Книзі
записів державної реєстрації
договорів оренди землі за №01810
від 26.10.2012 до договору оренди земельної
ділянки №62 від 17.02.2004, посилаючись на
порушення прав позивачів як
землекористувача та розпорядника
спірних земельних ділянок . В
обґрунтування своїх вимог прокурором
зазначено , що при наданні в оренду
спірних земельних ділянок відповідачу
2, при прийнятті оскаржуваного
розпорядження та договору ,
безпідставно змінено цільове
призначення земельної ділянки ,
зазначено , що спірні земельні ділянки
належать до земель лісового фонду та
природно - заповідного фонду, постійним
землекористувачем якої є ДП
"Хмельницьке лісомисливське
господарство". Вказує на порушення ч. 4
ст. 122 Земельного кодексу України, ч. 4
ст. 18 Лісового кодексу , ч. 6 ст. 56 Закону
України "Про землеустрій".

Відповідно до статті 21 Цивільного
кодексу України суд визнає незаконним
та скасовує правовий акт
індивідуальної дії, виданий органом
державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси.

У п. 2 Роз'яснення президії ВГСУ N 02-5/35
від 26.01.2000 ( із змінами) " Про деякі
питання практики вирішення спорів,
пов'язаних з визнанням недійсними
актів державних чи інших органів"
зазначено, що підставами для визнання
акта недійсним є невідповідність його
вимогам чинного законодавства та/або
визначеній законом компетенції
органу, який видав цей акт.
Обов'язковою умовою визнання акта
недійсним є також порушення у зв'язку з
прийняттям відповідного акта прав та
охоронюваних законом інтересів
підприємства чи організації -
позивача у справі. Якщо за
результатами розгляду справи факту
такого порушення не встановлено, у
господарського суду немає правових
підстав для задоволення позову.

Частиною 1 ст.116 Земельного кодексу
України встановлено, що громадяни та
юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або (згідно із Законом № 5245-VI
від 06.09.2012) за результатами аукціону.

Згідно зі ст.ст. 6, 13, 21,36, 41, 43 , 50 Закону
України "Про місцеві державні
адміністрації" питання щодо
розпорядження землями державної
власності підлягає вирішенню
відповідною місцевою державною
адміністрацією, голова якої в межах
своїх повноважень видає розпорядження,
що в передбачених законом випадках
можуть бути оскаржені до органу влади
вищого рівня або до суду.

Положеннями частини 2 статті 152
Земельного кодексу України визначено,
що власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

За статтею 125 Земельного кодексу
України право користування земельною
ділянкою виникало після одержання її
власником або землекористувачем
документа, що посвідчує право
власності чи право постійного
користування або укладення договору
оренди, їх державної реєстрації та
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості), а з 02.05.2009 р. у
відповідності з Законом України від
05.03.2009р. № 1066-VI, право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту реєстрації цих прав.

Тобто, вимагати захисту порушених прав
на землю має право власник чи
користувач земельної ділянки, чиї
права на землю оформлені та
зареєстровані у встановленому
законодавством порядку. ( правова
позиція викладена в постанові ВГСУ від
11.09.2013р. по справі № 5015/4032/12).

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору (ст. 32 ГПК України ).

Статтею 34 ГПК України визначено, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно зі ст. 55 Земельного кодексу
України до земель лісогосподарського
значення належать землі, вкриті
лісовою рослинністю, а також не вкриті
лісовою рослинністю, нелісові землі,
які надані та використовуються для
потреб лісового господарства. До
земель лісогосподарського призначення
не належать землі, зайняті: зеленими
насадженнями у межах населених
пунктів, які не віднесені до категорії
лісів; окремими деревами і групами
дерев, чагарниками на
сільськогосподарських угіддях,
присадибних, дачних і садових ділянках.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Лісового кодексу
України віднесення земельних ділянок
до складу земель лісогосподарського
призначення здійснюється відповідно
до земельного законодавства.

Відповідно до Земельного кодексу УРСР
право користування земельними
ділянками засвідчувалось рішенням
органу , який надав земельну ділянку в
користування та відповідним актом.

У 2002 році набрав чинності новий
Земельний кодекс України, відповідно
до якого, а саме згідно з вимогами
статті 125, 126 Земельного кодексу
України, право власності на земельну
ділянку, і також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав, які оформлюються
відповідно до Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Статтею 17 Лісового кодексу України
встановлено, що ліси надаються в
постійне користування на підставі
рішення органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування,
прийнятого в межах їх повноважень за
погодженням з органами виконавчої
влади з питань лісового господарства
та з питань охорони навколишнього
природного середовища Автономної
Республіки Крим, центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері лісового
господарства, обласними, Київською,
Севастопольською міськими державними
адміністраціями, органом виконавчої
влади Автономної Республіки Крим з
питань охорони навколишнього
природного середовища. Право
постійного користування лісами
посвідчується державним актом на право
постійного користування земельною
ділянкою.

Відповідно до ст. 57 Земельного кодексу
України земельні ділянки лісового
фонду за рішенням органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування надаються у постійне
користування спеціалізованим
державним або комунальним
лісогосподарським підприємствам, а на
умовах оренди - іншим підприємствам,
установам та організаціям, у яких
створено спеціалізовані
лісогосподарські підрозділи, для
ведення лісового господарства,
спеціального використання лісових
ресурсів і для потреб мисливського
господарства, культурно-оздоровчих,
рекреаційних, спортивних, туристичних
цілей, проведення науково-дослідних
робіт тощо, а в редакції Закону N 3404-IV
від 08.02.2006- земельні ділянки
лісогосподарського призначення за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування
надаються в постійне користування
спеціалізованим державним або
комунальним лісогосподарським
підприємствам, іншим державним і
комунальним підприємствам, установам
та організаціям, у яких створено
спеціалізовані підрозділи, для ведення
лісового господарства.

Однак, прокурором та позивачами не
надано доказів, які б підтверджували
факт надання органом виконавчої влади
або органом місцевого самоврядування
оспорюваної земельної ділянки
Державному підприємству "Хмельницьке
лісомисливське господарство" чи його
попередника.

Щодо правонаступництва в частині
користування спірною земельною
ділянкою , судом звертається увага на
те, що відповідно до наказу Державного
комітету лісового господарства
України №178 від 20.10.2004р. "Про
реорганізацію державних
лісогосподарських об'єднань та
створення державних підприємств" було
реорганізовано державне
лісогосподарське об'єднання
"Хмельницькліс" шляхом виділення з їх
складу головних підприємств та
створено на базі майна виділеного
головного підприємства - Хмельницьке
державне лісомисливське підприємство (
п.п.13, 14) ; оголошено новостворене
державне підприємство - Хмельницьке
державне лісомисливське підприємство
правонаступником прав та обов'язків
державного лісогосподарського
об'єднання "Хмельницькліс" пропорційно
отриманого ним майна ( п. 16) ; зобов'язано
забезпечити вирішення , у разі
необхідності, у встановленому
законодавством порядку питання про
надання права постійного користування
землями лісового фонду та права
постійного користування мисливськими
угіддями новоствореними
підприємствами.

Доказів, які б підтверджували, що
Хмельницьке державне лісомисливське
підприємство є правонаступником
державного лісогосподарського
об'єднання "Хмельницькліс" в частині
користування спірною земельною
ділянкою прокурором та позивачем не
подано .

Посилання прокурора та позивача 1 на те,
що правонаступництво щодо права
користування на спірну земельну
ділянку підтверджено висновком
судової експертизи у справі №
9/18/5025/344/11, суд оцінює критично, оскільки
зазначене питання правонаступництва є
питаннями правового характеру, що
відноситься до компетенції суду, а не
експерта, враховуючи положення ст. 1
Закону України " Про судову експертизу",
ст. 41 ГПК України.

Не є доведеними , переконливими та
беззаперечними твердження прокурора
та позивача щодо прав користування
позивачем спірною земельною ділянкою з
посиланням на наявність лісовпорядних
планшетів та п. 5 Прикінцевих положень
Лісового кодексу України.

Згідно з п. 5 Прикінцевих положень
Лісового кодексу України до одержання
в установленому порядку державними
лісогосподарськими підприємствами
державних актів на право постійного
користування земельними лісовими
ділянками, документами, що
підтверджують це право на раніше
надані землі, є планово-картографічні
матеріали лісовпорядкування.

Частиною 1 ст. 47 Лісового кодексу
України передбачено, що
лісовпорядкування є обов'язковим на
всій території України та ведеться
державними лісовпорядними
організаціями за єдиною системою в
порядку, встановленому центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері лісового
господарства.

Відповідно до Інструкції з проведення
лісовпорядкування в єдиному
державному лісовому фонді СРСР, яка
чинна згідно з пунктом 2 Прикінцевих
положень Лісового кодексу України,
проект організації та розвитку
лісового господарства є основним
нормативно-технічним документом
лісовпорядкування.

До планово-картографічних матеріалів
відносяться лісовпорядні планшети,
виготовлення та розмноження яких
регламентується Інструкцією про
порядок виготовлення та розмноження
лісових карт, Держлісгоспом СРСР 11.12.1986
року, згідно з вимогами якої складені
оригінали планшетів, які мають межі з
іншими користувачами, завіряються в
органах землекористування того району,
де проводяться лісовпорядні роботи.

Згідно п. 3.6.2.2 Інструкції з
лісовпорядкування - лісовпорядна
організація зобов'язана отримати в
районних (обласних) органах
землеустрою викопіювання меж,
встановлених землеустроєм по
землекористувачам, суміжним з
територією впорядкованого об'єкту.
Відповідно до вказаної Інструкції межі
земельних ділянок лісового фонду, що
підлягають лісовпорядкуванню,
визначаються на основі планів
внутрішньогосподарського
землевпорядкування і наносяться на
їхні копії, які засвідчуються
землевпорядною службою району.

Пунктом 2.3.3 Інструкції визначено, що до
лісовпорядної документації
відносяться також документи, які
засвідчують перевірку і узгодження з
органами землеустрою за наявними
матеріалами і в натурі меж
підприємства, розв'язання всіх спірних
питань із суміжними
землекористувачами; перелік урядових
рішень про передачу і прийомку земель,
здійснених після попереднього
землеустрою; оригінали документів на
землі, передані в довгострокове
користування.

Проте прокурором та позивачем 1 не
подано в матеріали справи належними
чином оформлені планово-картографічні
матеріали лісовпорядкування (зокрема
щодо завіряння в органах
землевпорядкування відповідного
району) які підтверджували б доводи
заявлених позовних вимог щодо права
позивача на користування спірною
земельною ділянкою та докази зокрема
про надання раніше цієї земельної
ділянки в користування позивачу (
аналогічна правова позиція викладена в
постанові ВГСУ від 04.02.2014р. по справі №
922/3570/13) .

Крім того, норми п. 5 Прикінцевих
положень Лісового кодексу України
з'явилися лише в редакції Закону N 3404-IV
від 08.02.2006р. і не були чинними на час
передачі земельної ділянки в оренду
иробничій зовнішньо-торгівельній
фірмі "Ягуар", оскільки спірна земельна
ділянка надавалась відповідачу 2 в
оренду розпорядженням голови
Хмельницької районної адміністрації
№506/03-р від 30.07.2003 року (правова позиція
викладена в постанові ВГСУ від 28 січня
2014 року, справа № 5023/4077/12).

Не підтверджено належними та допустими
доказами і доводи прокурора та
позивача і про те, що спірна земельна
ділянка знаходиться у межах об'єкту
природо-заповідного фонду -
заповідного урочища "Лісогринівецьке",
створеного рішенням 11 сесії
Хмельницької обласної ради від 30.03.2004
№22-11/2004 року із змінами згідно рішення
28-ї сесії Хмельницької міської ради від
26.05.2010р. №18-28/2010. та охоронне
зобов'язання від 29.12.2007 року, оскільки
останні, не ідентифікують просторові
координати, межі ділянок, їх
розташування в натурі, кадастрові
номери. Додаток №1 до рішення містить
лише вказівку на площу об'єкту
«Лісогринівецький». Крім того,
відповідно до п. 6 рішення ради
рекомендовано землекористувачам
винести межі створених територій та
об'єктів в натурі, оформити та
встановити охоронні знаки і
інформаційні аншлаги, що додатково
підтверджує, що станом на 30.03.2004 року
неможливо ідентифікувати землі.
Відповідної землевпорядної
документації щодо розташування
урочища суду не подано.

При цьому, як вбачається з матеріалів
справи, прокурором в інтересах
позивачів оскаржується розпорядження
та додаткова угода відповідно до яких
внесено лише зміни до договору оренди
земельної ділянки №62 від 17.02.2004 року,
відповідно до якого в оренду
відповідачу 2 надано земельну ділянку,
яка знаходиться за межами населеного
пункту (с. Лісові Гринівці
Хмельницького району Хмельницької
області), загальною площею 1,0 га із
земель резервного фонду для створення
зони відпочинку та розміщення кафе та
який був укладений на підставі
розпорядження голови Хмельницької
районної адміністрації №506/03-р від
30.07.2003 року.

Водночас, судом звертається увага, що
розпорядження голови Хмельницької
районної адміністрації №506/03-р від
30.07.2003 року є чинним та не визнано
недійсним, як таке , що прийнято з
порушенням вимог земельного та
лісового законодавства, що
підтверджується постановою
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 02.06.2009р. у
справі № 2-а-3407/09/2270/12 .

Не визнано недійсним і договір №62
оренди земельної ділянки від 17.02.2004р., в
який внесено спірним розпорядженням та
договором зміни . Рішенням
господарського суду Хмельницької
області від 08.12.2009 року по справі №15/5413,
яке залишене без змін постановою
Житомирського апеляційного
господарського суду від 04.03.2010 року
було відмовлено в позові прокурора
Хмельницького району в інтересах
держави в особі Управління з контролю
за використанням та охороною земель у
Хмельницькій області, Хмельницької
обласної державної адміністрації до
Хмельницької районної державної
адміністрації та виробничої
зовнішньо-торгівельної фірми "Ягуар"
про визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки №62 від 17.02.2004 року,
оскільки договір укладено на підставі
чинного розпорядження , а земельна
ділянка не належить до земель лісового
фонду.

А в рішенні господарського суду
Хмельницької області від 28.02.2013р.,
постанові РАГС від 10.04.2013р., Постанові
ВГСУ від 04.06.2013р. по справі № 9/18/5025/344/11
було зазначено, що недійсною додаткова
угода №52 від 15.03.2010р. до договору оренди
земельної ділянки від 17.02.2004р. №62
визнається, оскільки не відповідала
волевиявленню особи уповноваженої
розпоряджатися земельною ділянкою, а
саме за відсутності розпорядження
Хмельницької райдержадміністрації.

Судом враховуються положення Закону
України "Про оренду землі" (зокрема
ст.ст. 16,30,33), Земельного кодексу України
, Закону України "Про місцеві державні
адміністрації", ст. 654 ЦК України що
внесення змін до договору оренди
здійснюються в тій самій формі, тим ж
сторонами, що й договір, що змінюється.

Отже, враховуючи вищенаведене
прокурором та позивачами не доведено
безспірними та беззаперечними
доказами порушення оспорюваним
розпорядженням прав позивачів.

Також, судом зважається на те, що
відповідно до ст.193 Земельного кодексу
України ( в редакції чинній на момент
прийняття оскаржуваного
розпорядження) єдина державна система
земельно-кадастрових робіт, яка
встановлює процедуру визнання факту
виникнення або припинення права
власності і права користування
земельними ділянками та містить
сукупність відомостей і документів про
місце розташування та правовий режим
цих ділянок, їх оцінку, класифікацію
земель, кількісну та якісну
характеристику, розподіл серед
власників землі та землекористувачів є
державний земельний кадастр. Державний
земельний кадастр є основою для
ведення кадастрів інших природних
ресурсів.

Призначенням державного земельного
кадастру є забезпечення необхідною
інформацією органів державної влади та
органів місцевого самоврядування,
заінтересованих підприємств, установ і
організацій, а також громадян з метою
регулювання земельних відносин,
раціонального використання та охорони
земель, визначення розміру плати за
землю і цінності земель у складі
природних ресурсів, контролю за
використанням і охороною земель,
економічного та екологічного
обґрунтування бізнес-планів та
проектів землеустрою. ( ст. 194
Земельного кодексу України) .

Основними завданнями ведення
державного земельного кадастру є: а)
забезпечення повноти відомостей про
всі земельні ділянки; б) застосування
єдиної системи просторових координат
та системи ідентифікації земельних
ділянок; в) запровадження єдиної
системи земельно-кадастрової
інформації та її достовірності ( ст. 195
Земельного кодексу України) .

Аналогічні положення містяться і в
Лісовому кодексу України. Зокрема
відповідно до ч. 2 ст. 5 Лісового кодексу
України віднесення земельних ділянок
до складу земель лісогосподарського
призначення здійснюється відповідно
до земельного законодавства .

Згідно зі ч. 1 ст. 50 Лісового кодексу
України, для забезпечення органів
державної влади , органів місцевого
самоврядування, заінтересованих
підприємств, установ, організацій і
громадян достовірною та об'єктивною
інформацією щодо природного,
господарського стану та правового
режиму використання лісового фонду
України призначений державний лісовий
кадастр.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Лісового кодексу
України державний лісовий кадастр
ведеться на основі державного
земельного кадастру.

Отже, доказами ідентифікації земельної
ділянки , зокрема її правового режиму (
основного цільового призначення) ,
місця розташування , землекористувача,
прав на землю в силу вищенаведених
законодавчих норм є дані державного
земельного кадастру.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідно до відомостей з державного
земельного кадастру земельна ділянка
площею 1 га, яка надана в оренду ТОВ "
«Виробнича зовнішньо-торгівельна
фірма Ягуар ЛТД» на підставі
розпорядження голови Хмельницької
райдержадмінстрації №506/03-р від 30.07.2003р.
та угоди від 17.02.2004р., за кадастровим
номером земельної ділянки
:03:008:0050, віднесена до коду 3.4 «Інше
призначення» Українського
класифікатора цільового використання
землі (УКЦВЗ). Аналогічні відомості (
землі іншого призначення) містяться і у
витягу з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку від
23.08.2013р. , враховуючи поділ наданої в
оренду земельної ділянки на земельні
ділянки за кадастровими номерами:
:03:008:1008 , :03:008:1009.

Інших доказів, які б свідчили про
включення спірної земельної ділянки до
державного земельного кадастру , за
іншим цільовим призначенням суду не
подано.

Крім того, листом від 18.09.2012р. №4-1-3/2467
управління Держкомзему у
Хмельницькому районі області було
погоджено затвердження технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів , що посвідчують
право користування земельною ділянкою
при поділі земельної ділянки та
підготовлено пропозиції до проекту
розпорядження райдержадміністрації.

З огляду на зазначене , не є
обґрунтованими, переконливими та
підтверджені належними доказами і
твердження прокурора про змінну
цільового призначення земельної
ділянки при прийнятті оспорюваного
розпорядження та укладенні спірної
угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Земельного
кодексу України ( в редакції чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) віднесення земель до
тієї чи іншої категорії здійснюється
на підставі рішень органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування відповідно до їх
повноважень.

Крім того, при поділі земельної ділянки
відповідачем 2 була розроблена
технічна документація на раніше
сформовану земельну ділянку, яка
надана в користування і яка була
зареєстрована у Державному земельному
кадастрі, що спростовує посилання
прокурора про порушення ЗУ "Про
Державний земельний кадастр".

Оскільки прокурором та позивачами, не
доведено безспірними та
беззаперечними доказами порушення
розпорядженням голови Хмельницької
райдержадміністрації № 1668/2012-р від
25.09.2012р. цивільних прав позивачів у
справі , тому відсутні і правові
підстави для задоволення позову щодо
визнання його недійсним.

Щодо позовних вимог прокурора в
інтересах позивачів про визнання
недійсною додаткової угоди №140 від
09.10.2012р., якою внесено зміни до договору
оренди земельної ділянки №62 від
17.02.2004р., судом враховується таке.

Відповідно до частини 1 статті 215
Цивільного кодексу України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені,
зокрема, частиною 1 статті 203 цього
Кодексу.

Згідно з частиною 3 статті 215 Цивільного
кодексу України вимога про визнання
правочину недійсним може бути заявлена
як однією із сторін правочину, так і
іншою заінтересованою особою, права та
законні інтереси якої порушено
вчиненням правочину.

Статтею 210 Земельного кодексу України,
передбачено, що угоди, укладені із
порушенням встановленого законом
порядку визнаються недійсними за
рішенням суду.

Відповідно до ст.628 Цивільного кодексу
України зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.202 Цивільного
кодексу України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Статтею 30 Закону України "Про оренду
землі" передбачено, що зміна умов
договору оренди землі здійснюється за
взаємною згодою сторін.

Зважаючи на викладене, оскільки вимога
про визнання недійсною додаткової
угоди №140 від 09.10.2012р. якою внесено
зміни до договору оренди земельної
ділянки №62 від 17.02.2004р. є похідною від
вимоги про визнання недійсним
розпорядження голови Хмельницької
райдержадміністрації № 1668/2012-р від
25.09.2012р., яке з вищенаведених підстав не
підлягає визнанню недійсним , тому
додаткова угода №140 від 09.10.2012р. про
внесення змін до договору оренди
земельної ділянки №62 від 17.02.2004р, яка
укладена на виконання цього
розпорядження, також не підлягає
визнанню недійсною.

З огляду на вищевикладене, враховуючи
положення ст. 33 ГПК України, в
задоволенні позову необхідно
відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, п. 4.6
Постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013р. №7
"Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" судові
витрати покладаються на позивачів.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 21, 33, 34, 44, 49, 82 , 84, 85,
115, 116 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові Хмельницького міжрайонного
прокурора з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері м.
Нетішин в інтересах держави в особі
органу, уповноваженого державою
здійснювати відповідні функції у
зазначених спірних відносинах -
Державного агентства лісових ресурсів
України м. Київ, державного
підприємства "Хмельницьке
лісомисливське господарство", с.
Червона Зірка Хмельницького району,
Хмельницької обласної державної
адміністрації м. Хмельницький до 1.
Хмельницької районної державної
адміністрації м. Хмельницький, 2.
товариства з обмеженою
відповідальністю "Виробнича
зовнішньо-торгівельна фірма Ягуар ЛТД"
Лісогринівецька сільська рада
Хмельницького району , третьої особи
без самостійних вимог на предмет спору
на стороні відповідача 2 - приватного
підприємства "Вінні-Пух", с. Червона
Зірка Хмельницького району про
визнання незаконним розпорядження
голови Хмельницької районної
державної адміністрації №1668/2012-р від
25.09.2012 "Про затвердження технічної
документації із землеустрою та
внесення змін до договору оренди
земельної ділянки №62 від 17.02.2004";
визнання недійсною додаткової угоди
№140 від 09.10.2012 року, укладеної між
Хмельницькою РДА та ТОВ "Виробнича
зовнішньо-торгівельна фірма Ягуар ЛТД",
яка зареєстрована в Книзі записів
державної реєстрації договорів оренди
землі за №01810 від 26.10.2012 до
договору оренди земельної ділянки №62
від 17.02.2004 відмовити.

Стягнути з державного підприємства
"Хмельницьке лісомисливське
господарство", с. Червона Зірка
Хмельницького району, вул.
Олімпійського вогню, 67 ( код 33285303) в
доход Державного бюджету України по
коду класифікації доходів 22030001, символ
звітності 206, р/р 3002 УДКСУ у
м. Хмельницькому, код
отримувача 38045529, банк одержувача ГУ
ДКСУ у Хмельницькій області, МФО 815013
судовий збір в розмірі 1218 грн. (одна
тисяча двісті вісімнадцять гривень 00
коп.).

Видати наказ.

Стягнути з Хмельницької обласної
державної адміністрації, м.
Хмельницький, Майдан Незалежності,
Будинок Рад ( код 22985083) в доход
Державного бюджету України по коду
класифікації доходів 22030001, символ
звітності 206, р/р 3002 УДКСУ у м.
Хмельницькому, код отримувача 38045529,
банк одержувача ГУ ДКСУ у Хмельницькій
області, МФО 815013 судовий збір в розмірі
1218 грн. (одна тисяча двісті
вісімнадцять гривень 00 коп.).

Видати наказ.

Повне рішення складено 28.02.2014 р.

Головуючий суддя
В.В. Виноградова

Суддя
М.Є. Муха

Суддя
О.Є.
Танасюк

Віддрук. 11 прим. : 1 - до справи, 2,3,4 -
позивачу (31343, Хмельницький р-н, с.
Червона зірка, вул. Олімпійського
вогню, 67; 01601, м. Київ, вул. Ш. Руставелі, 9
та 29005, м. Хмельницький, Майдан
Незалежності, Будинок Рад - ); 5,6 -
відповідачу (5-29016, м. Хмельницький, вул.
Кам'янецька, 122/2 та 31323, дорога
державного значення Н-03
Житомир-Чернівці 178км+200м праворуч,
Лісогринівецька сільська рада
Хмельницького району); 7 -
прокуратурі;8- третій особі (ПП
"Вінні-Пух" м. Хмельницький, вул.
Старокостянтинівське шосе, буд. 26/1, кв.2)