ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.03.2014 Справа № 920/1395/13

За позовом: Дочірнього підприємства
"УКРАВТОГАЗ" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України", м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інженерно -
технічний центр "Оріон-Д", м.Суми

про визнання права власності на майно
та зобов'язання виконати умови
договору

та

за зустрічним позовом: Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інженерно-технічний центр "Оріон-Д", м.
Суми

до відповідача: Дочірнього
підприємства "УКРАВТОГАЗ" Національної

акціонерної компанії "Нафтогаз
України", м. Київ

про зобов'язання вчинити певні дії

Суддя Соп'яненко О.Ю.

при секретарі
судового засідання Волоховій Н.В.

Представники сторін:

Від позивача: Старик Я.І., довіреність
№ 119-У від 12.02.2013 року

Від відповідача: Білик С.І., довіреність
б/н від 22.07.2013 року

Суть спору: позивач, згідно вимог
первісної позовної заяви № 202402 від
07.08.2013р. просить суд визнати право
власності Дочірнього підприємства
"УКРАВТОГАЗ" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" на
компресорні модулі СМ1000МОS-G2-01,
СМ1000МОS-G2-02, СМ900МОS-DЗ-01, СМ900МОS-DЗ-02,
СМ1300МОS-V1-01, СМ1300МОS-V1-02, СМ1000МОS-Z1-01,
СМ1000МОS-Z1-02, СМ1000МОS-Z1-03, СМ1000МОS-К2-01,
СМ1000МОS-К2-02, СМ1000МОS-К2-03, СМ1000МОS-К4-01,
СМ1000МОS-К4-02, СМ1300МОS-КD-01, СМ1300МОS-КD-02,
СМ1300МОS-КМ1-01, СМ1300МОS-КМ1-02, СМ1000МОS-КR-01,
СМ1000МОS-КR-02, СМ1300МОS-L2-01, СМ1300МОS-L2-02,
СМ1300МОS-N1-01, СМ1300МОS-N1-02, СМ1200МОS-М1-01,
СМ1200МОS-М1-02, СМ1300МОS-КН2-01, СМ1300МОS-КН2-02,
СМ1000МОS-Н-01, СМ1000МОS-Н-02 до автомобільних
газонаповнювальних компресорних
станцій ДП "УКРАВТОГАЗ" НАК "Нафтогаз
України", а також просить суд
зобов'язати ТОВ "Інженерно-технічний
центр "Оріон-Д" доставити вказані
компресорні модулі до автомобільних
газонаповнювальних компресорних
станцій ДП "УКРАВТОГАЗ" НАК "Нафтогаз
України".

Позивач обґрунтовує свої позовні
вимоги тим, що відповідач не визнає
його права власності на компресорні
модулі та не виконує зобов'язання з
доставки вищезазначених компресорних
модулів, встановлене договором від
18.09.2010 № 96-У.

Ухвалою суду від 09.08.2013 року у даній
справі заяву позивача про забезпечення
позову задоволено, накладено арешт на
майно (Компресорні модулі) ТОВ
«Інженерно - технічний центр «Оріон-Д»
згідно переліку та заборонено
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Інженерно-технічний
центр "Оріон-Д" та будь-яким іншим
особам вчиняти дії, які мають наслідком
зменшення цінності, вартості
погіршення якості комплектуючих та/або
обладнання, яке підлягає передачі
Дочірньому підприємству "УКРАВТОГАЗ"
НАК "Нафтогаз України" за договором №
96-У від 18 серпня 2010 року.

Відповідач надав відзив на позовну
заяву, у якому заперечує проти позову,
мотивуючи свою позицію відсутністю у
позивача правових підстав на позовні
вимоги і просить в задоволенні позову
відмовити.

Крім того, відповідачем подано
зустрічну позовну заяву (вх.№ 2435 від
23.08.2013р.) про зобов'язання вчинити певні
дії, відповідно до вимог якої просить
суд прийняти до розгляду зустрічну
позовну заяву, зобов'язати ДП
"УКРАВТОГАЗ" НАК "Нафтогаз України"
протягом одного місяця узгодити з ТОВ
"ІТЦ "Оріон-Д" строки поставки
обладнання по кожному об'єкту окремо,
строки, умови та порядок оплати
обладнання, про що укласти відповідні
додаткові угоди, а також стягнути з
відповідача 1147 грн. 00 коп. витрат по
сплаті судового збору.

ТОВ «ІТЦ «ОРІОН-Д» мотивує свої
зустрічні вимоги щодо зобов'язання ДП
«УКРАВТОГАЗ» НАК «Нафтогаз України»
укласти додаткові угоди про узгодження
строків поставки обладнання, а також
про узгодження строків, умов та порядку
оплати обладнання, наявністю у
договорі, укладеному між сторонами,
відповідних умов.

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 11.12.2013 року було призначено
судову товарознавчу експертизу,
проведення якої було доручено
атестованому експерту Архіпову
Віктору Віталійовичу. 20.02.2014 року до
суду надійшов висновок судової
товарознавчої експертизи № 02/02-14 від
10.02.2014 року.

Позивач в судовому засіданні усно
зазначив, що наполягає на задоволенні
позовних вимог, а проти зустрічних
позовних вимог заперечує.

Крім того, позивач подав 06.03.2014 року
пояснення, в яких зазначає, що не має
заперечень стосовно експертного
висновку № 02/02-14 від 10.02.2014 року та
просить суд врахувати його при
винесенні рішення по справі.

Відповідач в судовому засіданні усно
зазначив, що проти позовних вимог
заперечує та наполягає на задоволенні
зустрічних позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши повноважних представників
позивача та відповідача, дослідивши та
оцінивши надані докази, суд встановив:

Між ДП «УКРАВТОГАЗ» та ТОВ «ІТЦ
«ОРІОН-Д» 18 серпня 2010 року було
укладено договір поставки № 96-У
(Договір).

Як вбачається з тексту Договору,
предметом поставки є компресорні
модулі до автомобільних
газонаповнювальних компресорних
станцій з проведеним комплексом
заходів, в тому числі разом з іншим
доставка, шеф-монтаж, пусконаладка на
автомобільних газонаповнювальних
компресорних станціях ДП «УКРАВТОГАЗ».

Пунктом 2.2. Договору передбачено, що
ціна Договору визначається як сумарна
вартість обладнання, включаючи
доставку, шеф-монтаж та пусконаладку, і
становить 141 449 959,92 грн.

Згідно п. 3.3. Договору, умови оплати
обладнання визначаються додатковими
угодами, які є невід'ємними частинами
Договору.

У період з 08.09.2010р. до 29.10.12р. до Договору
сторонами було укладено додаткові
угоди (№№ 1,2,3,4,5,7,8,9,10) якими встановлено
розмір та строк оплати за Договором.
Загальна сума грошових коштів, щодо
перерахування яких було укладено
додаткові угоди складає 129 963 476,48 грн.

Зазначена сума грошових коштів була
перерахована ДП «УКРАВТОГАЗ»
Відповідачу, що підтверджується
відповідними банківськими виписками.

В Договорі не встановлена ціна на кожне
найменування товару, переліченого у
специфікаціях, але Договір містить
загальну вартість кожного
компресорного модуля з урахуванням
його доставки, шеф-монтажу та
пусконаладки на автомобільних
газонаповнювальних компресорних
станціях ДП «УКРАВТОГАЗ».

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 11.12.2013 року у справі було
призначено судову товарознавчу
експертизу.

10 лютого 2014 року судовим експертом
Архіповим В.В. було складено висновок
судової товарознавчої експертизи №
02/02-14. Згідно даного висновку, загальна
вартість 30 компресорних модулів склала
145 190 475,24 грн.

За умовами укладеного договору, ТОВ
«ІТЦ «ОРІОН-Д» зобов'язано передати ДП
«УКРАВТОГАЗ» компресорні модулі,
доставити їх на автомобільні
газонаповнювальні компресорні станції
ДП «УКРАВТОГА», виконати шеф-монтаж та
пусконаладку на зазначених об'єктах ДП
«УКРАВТОГАЗ».

Сторони пунктом 4.1. Договору також
погодили, що ТОВ «ІТЦ «ОРІОН-Д»
здійснює передачу ДП «УКРАВТОГАЗ»
обладнання по кожному об'єкту окремо,
що підтверджується актами
приймання-передачі обладнання.

У відповідності до п. 4.2. Договору,
перехід від ТОВ «ІТЦ «Оріон-Д» до ДП
«УКРАВТОГАЗ» НАК «Нафтогаз України»
права власності, а також всіх ризиків
випадкової загибелі чи знищення
обладнання, відбувається після
підписання акту приймання-передачі.

Згідно з п. 4.5 ТОВ «ІТЦ «ОРІОН-Д» передає
ДП «УКРАВТОГАЗ» обладнання після
проведення тестового пуску та
експлуатаційного випробування
обладнання протягом 72 годин поспіль.

З метою забезпечення виконання умов
Договору ТОВ «ІТЦ «ОРІОН-Д» було
передано Позивачу компресорні модулі,
що підтверджується актом
приймання-передачі від 27.11.2012,
підписаним обома сторонами та
скріпленим їх печатками.

ДП «УКРАВТОГАЗ» направило на адресу
ТОВ «ІТЦ «ОРІОН-Д» лист від 20.05.2013 №
1310-05/08, яким просило здійснити
доставку компресорних модулів на
автомобільні газонаповнювальні
компресорні станції ДП «УКРАВТОГАЗ».

Натомість відповідач доставку
зазначених компресорних модулів не
здійснило, у зв'язку із чим
пусконаладка та шеф-монтаж
компресорних модулів не здійснювався.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного
кодексу України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Згідно до ч. 1 ст. 334 Цивільного кодексу
України право власності у набувача
майна за договором виникає з моменту
передання майна, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно до п. 4.2 Договору перехід
права власності від відповідача до
позивача, а також всіх ризиків
випадкової загибелі, пошкодження чи
знищення обладнання, відбувається
після підписання акту
приймання-передачі.

Отже, сторони самостійно і вільно,
керуючись принципом свободи договору
(ст. 6 Цивільного кодексу України),
встановили момент виникнення права
власності на майно - після підписання
акту приймання-передачі.

Відповідно до ст. 392 Цивільного
кодексу України власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а такж у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Частиною 1 ст. 193 Господарського
кодексу України встановлено правило,
згідно якого суб'єкти господарювання
та інші учасники господарських
відносин повинні виконувати
господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору.

Оцінивши подані сторонами докази,
всебічно, повно та об'єктивно
розглянувши в судовому засіданні всі
обставини справи у їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги ДП
«УКРАВТОГАЗ» підлягають задоволенню у
повному обсязі, а вимоги ТОВ «ІТЦ
«ОРІОН-Д» за зустрічним позовом
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

У акті приймання-передачі зазначено, що
ДП «УКРАВТОГАЗ» прийняло компресорні
модулі для користування, на що ТОВ «ІТЦ
«ОРІОН-Д» послалось, як на підставу
відмови у задоволенні вимоги про
визнання права власності на вказані
компресорні модулі.

Проте суд не погоджується з наведеним
твердженням, тому що відповідно до акту
приймання-передачі від 27.11.2012
компресорні модулі СМ1000МОS-G2-01,
СМ1000МОS-G2-02, СМ900МОS-DЗ-01, СМ900МОS-DЗ-02,
СМ1300МОS-V1-01, СМ1300МОS-V1-02, СМ1000МОS-Z1-01,
СМ1000МОS-Z1-02, СМ1000МОS-Z1-03, СМ1000МОS-К2-01,
СМ1000МОS-К2-02, СМ1000МОS-К2-03, СМ1000МОS-К4-01,
СМ1000МОS-К4-02, СМ1300МОS-КD-01, СМ1300МОS-КD-02,
СМ1300МОS-КМ1-01, СМ1300МОS-КМ1-02, СМ1000МОS-КR-01,
СМ1000МОS-КR-02, СМ1300МОS-L2-01, СМ1300МОS-L2-02,
СМ1300МОS-N1-01, СМ1300МОS-N1-02, СМ1200МОS-М1-01,
СМ1200МОS-М1-02, СМ1300МОS-КН2-01, СМ1300МОS-КН2-02,
СМ1000МОS-Н-01, СМ1000МОS-Н-02 були передані
дочірньому підприємству «УКРАВТОГАЗ»,
як встановлено судом, без доставки,
шеф-монтажу та пусконаладки.

Акт приймання-передачі від 27.11.2012 р.,
згідно якого відбувалась передача
компресорних модулів, відповідає всім
вимогам, що пред'являються чинним
законодавством до первинних
документів, які фіксують та
підтверджують здійснення
господарських операцій.

У відповідності до п. 2 ст. 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»,
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Провівши системний аналіз норм
матеріального права суд прийшов до
висновку, що на підставі акту
приймання-передачі від 27.11.2012 р. до ДП
«УКРАВТОГАЗ» перейшло право власності
на компресорні модулі СМ1000МОS-G2-01,
СМ1000МОS-G2-02, СМ900МОS-DЗ-01, СМ900МОS-DЗ-02,
СМ1300МОS-V1-01, СМ1300МОS-V1-02, СМ1000МОS-Z1-01,
СМ1000МОS-Z1-02, СМ1000МОS-Z1-03, СМ1000МОS-К2-01,
СМ1000МОS-К2-02, СМ1000МОS-К2-03, СМ1000МОS-К4-01,
СМ1000МОS-К4-02, СМ1300МОS-КD-01, СМ1300МОS-КD-02,
СМ1300МОS-КМ1-01, СМ1300МОS-КМ1-02, СМ1000МОS-КR-01,
СМ1000МОS-КR-02, СМ1300МОS-L2-01, СМ1300МОS-L2-02,
СМ1300МОS-N1-01, СМ1300МОS-N1-02, СМ1200МОS-М1-01,
СМ1200МОS-М1-02, СМ1300МОS-КН2-01, СМ1300МОS-КН2-02,
СМ1000МОS-Н-01, СМ1000МОS-Н-02.

У відповідності до статті 529 Цивільного
кодексу України кредитор має право не
приймати від боржника виконання його
обов'язку частинами, якщо інше не
встановлено договором, актами
цивільного законодавства або не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Суд також не може погодитись із
твердженням ТОВ «ІТЦ «ОРІОН-Д», що
строк доставки компресорних модулів не
починався у відповідності до ст. 530 ЦК
України, оскільки сторонами не було
укладено відповідні додаткові угоди
щодо строків доставки, так як строк
доставки не встановлений за
домовленістю сторін та непоставлений
умовами Договору у залежність від
підписання додаткових угод про
встановлення таких строків.

У відповідності до ч. 2. ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, боржник повинен
виконати такий обов'язок у семиденний
строк від дня пред'явлення кредитором
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

У зв'язку із тим, що строк виконання
доставки сторонами не встановлено,
відповідач зобов'язаний був здійснити
доставку компресорних модулів
протягом семи днів з дати отримання від
Позивача листа № 1310-05/08 від 20.05.2013.

Договір № 96-У від 18.08.2010 має ознаки як
договору поставки, так і договору
підряду, про що також зазначено у
відзиві ТОВ «ІТЦ «ОРІОН-Д» на позовну
заяву.

При цьому у відповідності до ч. 1 статті
854 Цивільного кодексу України, якщо
договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи або
окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної здачі
роботи за умови, що роботу виконано
належним чином і в погоджений строк
або, за згодою замовника, - достроково.

Частиною 2 зазначеної статті
передбачено, що підрядник має право
вимагати виплати йому авансу лише у
випадку та в розмірі, встановлених
договором.

Згідно ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу
України Покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Таким чином вимога ТОВ «ІТЦ «ОРІОН-Д»
за зустрічним позовом щодо
зобов'язання ДП «УКРАВТОГАЗ» укласти
додаткові угоди, які б встановлювали
строк, умови та порядок оплати за
Договором є безпідставними.

Безпідставними є також посилання
Відповідача у відзиві на позовну заяву
на ст. 856 Цивільного кодексу України,
оскільки зобов'язання щодо оплати
решти 15 486 498,32 грн. у ДП «УКРАВТОГАЗ» не
виникало.

Отже притримування результатів робіт
за Договором у даному випадку носить
протиправний характер.

Щодо вимоги ТОВ «ІТЦ «ОРІОН-Д» за
зустрічним позовом, слід зазначити, що
ТОВ «ІТЦ «ОРІОН-Д» не зверталось до ДП
«УКРАВТОГАЗ» із проектами додаткових
угод на встановлення строків передачі
обладнання (включаючи доставку,
шеф-монтаж та пусконаладку).

Таким чином з матеріалів справи не
вбачається, що ДП «УКРАВТОГАЗ»
порушило право ТОВ «ІТЦ «ОРІОН-Д» на
укладення додаткових угод про
встановлення строків передачі
обладнання (включаючи доставку,
шеф-монтаж та пусконаладку) за
Договором.

Відповідно до ст. ст. 32 - 34 ГПК України
доказами у справі є будь - які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
суду. Кожна сторона повинна довести
суду ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Виходячи з викладеного вище, суд
приходить до висновку, що зустрічний
позов задоволенню не підлягає, а
первісні позовні вимоги правомірні,
обґрунтовані і суд їх задовольняє.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 60, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Первісний позов задовольнити
повністю.

2. Визнати право власності
Дочірнього підприємства «УКРАВТОГАЗ»
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України» на компресорні
модулі СМ1000МОS-G2-01, СМ1000МОS-G2-02,
СМ900МОS-DЗ-01, СМ900МОS-DЗ-02, СМ1300МОS-V1-01,
СМ1300МОS-V1-02, СМ1000МОS-Z1-01, СМ1000МОS-Z1-02,
СМ1000МОS-Z1-03, СМ1000МОS-К2-01, СМ1000МОS-К2-02,
СМ1000МОS-К2-03, СМ1000МОS-К4-01, СМ1000МОS-К4-02,
СМ1300МОS-КD-01, СМ1300МОS-КD-02, СМ1300МОS-КМ1-01,
СМ1300МОS-КМ1-02, СМ1000МОS-КR-01, СМ1000МОS-КR-02,
СМ1300МОS-L2-01, СМ1300МОS-L2-02, СМ1300МОS-N1-01,
СМ1300МОS-N1-02, СМ1200МОS-М1-01, СМ1200МОS-М1-02,
СМ1300МОS-КН2-01, СМ1300МОS-КН2-02, СМ1000МОS-Н-01,
СМ1000МОS-Н-02 до автомобільних
газонаповнювальних компресорних
станцій дочірнього підприємства
«УКРАВТОГАЗ» Національної акціонерної
компанії «Нафтогаз України».

3. Зобов'язати товариство з
обмеженою відповідальністю
«Інженерно-технічний центр «Оріон-Д»
доставити компресорні модулі
СМ1000МОS-G2-01, СМ1000МОS-G2-02, СМ900МОS-DЗ-01,
СМ900МОS-DЗ-02, СМ1300МОS-V1-01, СМ1300МОS-V1-02,
СМ1000МОS-Z1-01, СМ1000МОS-Z1-02, СМ1000МОS-Z1-03,
СМ1000МОS-К2-01, СМ1000МОS-К2-02, СМ1000МОS-К2-03,
СМ1000МОS-К4-01, СМ1000МОS-К4-02, СМ1300МОS-КD-01,
СМ1300МОS-КD-02, СМ1300МОS-КМ1-01, СМ1300МОS-КМ1-02,
СМ1000МОS-КR-01, СМ1000МОS-КR-02, СМ1300МОS-L2-01,
СМ1300МОS-L2-02, СМ1300МОS-N1-01, СМ1300МОS-N1-02,
СМ1200МОS-М1-01, СМ1200МОS-М1-02, СМ1300МОS-КН2-01,
СМ1300МОS-КН2-02, СМ1000МОS-Н-01, СМ1000МОS-Н-02 до
автомобільних газонаповнювальних
компресорних станцій дочірнього
підприємства «УКРАВТОГАЗ»
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України».

4. В задоволенні зустрічного
позову - відмовити.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписаний 11.03.2014
року.

Суддя
О.Ю. Соп'яненко