ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року
Справа № 915/1068/13

Господарський суд Миколаївської
області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

при секретарі Кондратовій О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Коваленко О.Л.,
довіреність №48 2-08д/102/13 від 09.09.13р.;

від відповідача: Клюєва І.С.,
довіреність № 7 від 15.05.2013 р.

від третьої особи: представник не
з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу № 915/1068/13

За позовом: Публічного акціонерного
товариства "Дельта Банк", 01133, м. Київ,
вул. Щорса,36-Б,адреса для листування:
04080,м. Київ,вул. Фрунзе,39,

до відповідача: Приватного
підприємства "Югресурси" ,54044,
м.Миколаїв, пр.Миру, буд.17/2,

ІІІ-тя особа, яка не заявляє самостійні
вимоги на предмет спору:

ОСОБА_3, АДРЕСА_1,

про: стягнення заборгованості у
розмірі 473697,39 грн. шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
"Дельта Банк" звернулось до
господарського суду з позовом до
Закритого акціонерного товариства
"Югресурси" за участю третьої особи без
самостійних вимог, ОСОБА_3, про
стягнення заборгованості у розмірі
473697,39 грн. шляхом звернення стягнення
на предмет іпотеки.

Позовні вимоги мотивовані
порушенням позичальником грошового
зобов'язання за кредитним договором
від 28.11.2006 року за № 0 в частині
оплати заборгованості по кредиту та
відсоткам.

Ухвалою суду від 26.07.13р. було
зупинено провадження у справі для
проведення судової бухгалтерської
експертизи.

Ухвалою суду від 22.10.13р.
провадження у справі було поновлено у
зв'язку із поверненням справи з
експертної установи.

Ухвалою суду від 26.11.2013 р. було
зупинено провадження у справі та
призначено судово-бухгалтерську
експертизу для з'ясування факту видачі
кредитних коштів, фактичного розміру
заборгованості ОСОБА_3 за кредитним
договором №0 від 28.11.2006р та
обґрунтованості розрахунку
заборгованості ОСОБА_3 за кредитним
договором №0 від 28.11.2006р.,
забезпеченого іпотекою у
відповідності до іпотечного договору
від 28.11.2006р.

Ухвалою суду від 10.02.14р.
провадження у справі було поновлено у
зв'язку із поверненням до
господраського суду Миколаїської
області матеріалів справи разом із
повідомленням експертної установи від
05.02.14р. № 1433-1434 про неможливість дати
судово-економічний висновок по
матеріалам справи № 915/1068/13.

У судове засідання позивач
з'явився, заялені позовні вимоги
підтримав з підстав зазначених у
позові.

Відповідач проти позову заперечував,
посилаючись на не направлення
письмової вимоги іпотекодавцю,
відсутністю доказів видачі кредитних
коштів та доказів невиконання або
неналежного виконання ОСОБА_3
основного зобов'язання, зокрема
доказів наявності заборгованомсті,
підстави для звернення стягнення на
предмет іпотеки. Крім того, клопотав
про застосуваня строку позовної
давності.

Третя особа у судове засідання не
з'явилась, письмові пояснення по суті
заявлених позовних вимог суду не
надала, про причини неявки суд не
повідомила.

Позивач обґрунтовує позовні
вимоги наступним:

28.11.2006 року між Акціонерним
комерційним інноваційним банком
"УкрСиббанк", правонаступником якого з
усіма правами та обов'язками є АТ
"УкрСиббанк" та ОСОБА_3, було укладено
кредитний договір № 0 (далі -
договір), згідно з умовами якого банк
надав позичальнику кредитні кошти у
розмірі 45 000,00 доларів США з розрахунку
12,8 % річних за весь час фактичного
користування кредитом на строк з 28.11.2006
року по 26.11.2016 року.

08.12.2011 року між Публічним акціонерним
товариством "УкрСиббанк" та Публічним
акціонерним товариством "Дельта Банк"
було укладено договір купівлі-продажу
прав вимоги за кредитами, відповідно до
якого в порядку, обсязі та на умовах,
визначених даним договором, АТ
"УкрСиббанк" передало (відступило) АТ
"Дельта Банк" права вимоги за
кредитними та забезпечувальними
договорами, внаслідок чого АТ "Дельта
Банк" замінює АТ "УкрСиббанк" як
кредитора (стає новим кредитором) у
зазначених зобов'язаннях, а внаслідок
передачі від АТ "УкрСиббанк" до АТ
"Дельта Банк" прав вимоги до боржників,
до АТ "Дельта Банк" переходить
(відступається) право вимагати (замість
АТ "УкрСиббанк") від боржників повного,
належного та реального виконання
обов'язків за кредитними та
забезпечувальними договорами.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна
кредитора у зобов'язанні здійснюється
без згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, договір
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами АТ "Дельта Банк" набув права
вимоги по кредитному договору.
Відповідно до п. 1.2.2 кредитного
договору ОСОБА_3 була зобов'язана
повернути кредит у повному обсязі в
терміни та розмірах, що встановлені
графіком погашення кредиту згідно
додатку №1 до договору.

Відповідно до п.п. 1.3.1, 1.3.3, 1.3.4
нарахування процентів за цим договором
здійснюється щомісяця в останній
робочий день поточного місяця, методом
"факт/360" відповідно до вимог
нормативно-правових актів
Національного банку України та чинного
законодавства України. Термін сплати
процентів: з 01 по 10 число (включно)
кожного місяця, наступного за тим, за
який були нараховані банком такі
проценти.

Відповідно до п. 5.4. кредитного договору
у випадку непогашення кредиту та/або
процентів у терміни, передбачені
договором, банк, відповідно до вимог
чинного законодавства, має право
видати наказ про примусову оплату
боргу за договором.

Відповідно до п. 5.5. позичальник
зобов'язується достроково повернути
банку в повному розмірі всю суму
кредиту та повністю сплатити плату за
кредит у разі застосування банком
права вимоги дострокового повернення
кредиту в порядку, визначеному
розділом 11 договору.

Пунктом 11.1 кредитного договору
передбачено, що у випадку настання
обставин визначених у п.п. 2.3., 4.9., 5.З., 5.5,
5.6, 5.8., 5.10, 7.4, 9.2, 9.14 договору та
направлення банком на адресу
позичальника повідомлення (вимоги) про
дострокове повернення кредиту і не
усунення позичальником порушень умов
за договором протягом 31 (тридцяти
одного) календарного дня з дати
одержання вищевказаного повідомлення
(вимоги) від банку, вважати термін
повернення кредиту таким що настав на 32
календарний день з дати одержання
позичальником повідомлення (вимоги)
про дострокове повернення кредиту від
банку, при цьому у випадку не отримання
позичальником вищевказаного
повідомлення (вимоги) в результаті
зміни позичальником адреси, без
попереднього про це письмового
повідомлення банку чи у разі
неотримання позичальником
вищевказаного повідомлення (вимоги)
банку з інших підстав протягом 40
(сорока) календарних днів з дати
направлення повідомлення (вимоги)
банком, вважати термін повернення
кредиту таким що настав на 41
календарний день з дати відправлення
позичальнику повідомлення (вимоги) про
дострокове повернення кредиту від
банку.

Для забезпечення належного виконання
зобов'язань за кредитним договором №
0 від 28.11.2006 року, в тому числі по
поверненню суми кредиту, сплаті
відсотків, між банком та Закритим
акціонерним товариством «Югресурси»,
правонаступником якого є Приватне
підприємство «Югресурси», було
укладено іпотечний договір,
посвідченого приватним нотаріусом
Миколаївського міського нотаріального
округу за р.№783 від 28.11.2006 року.

У відповідності до п. 1.1. договору
іпотеки, відповідач з метою
забезпечення виконання зобов'язання,
що випливає з кредитного договору,
передав в іпотеку нерухоме майно, а
саме: нежитлові приміщення
більярд-клубу з майданчиком, що
знаходиться за адресою: Миколаївська
область, м. Миколаїв, пр.-т Миру, буд. 17/2.

Предмет іпотеки розташований на
земельній ділянці площею 1800 кв.м., що
належить іпотекодавцю на праві
користування за договором оренди землі
від 07 серпня 2003 року, посвідченого
приватним нотаріусом Миколаївського
міського нотаріального округу ОСОБА_5 07
серпня 2003 року за р.№ 2778.

Предмет іпотеки є власністю
іпотекодавця на підставі свідоцтва про
право власності на нерухоме майно САА
№ 278511, виданого виконавчим комітетом
Миколаївської міської ради 08.10.2004 року,
зареєстрованого Миколаївським міським
бюро технічної інвентаризації від
08.10.2004 р., за реєстраційним № 7813492, номер
запису 1884 в книзі 15, і не має жодних
договірних змін строків позовної
давності, щодо правочинів на підставі
яких іпотекодавець отримав право
власності на предмет іпотеки.

Згідно з п. 4.1.6. договору іпотеки, у
разі порушення іпотекодавцями
зобов'язання за кредитним договором
та/або зобов'язань за цим договором, а
також інших обов'язків іпотекодавців,
іпотекодержатель має право вимагати
дострокового виконання зобов'язання, а
в разі його невиконання - звернути
стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно п..6.3 договору іпотеки,
іпотекодержатель вправі задовольнити
за рахунок предмета іпотеки своєї
вимоги, передбачені кредитним
договором та цим договором у повному
обсязі.

Позивач в обгрунтування заявлених
позовних вимог зазначає, що на
виконання зобов'язання, передбаченого
кредитним договором, позивач надав
ОСОБА_3 кредит в сумі 45000,00 доларів США,
що в гривневому еквіваленті на моменот
укладання договору дорівнювало 227250,00
грн.

Однак, позичальник, користуючись
грошовими коштами, свої зобов'язання за
кредитним договором належним чином не
виконав, у зв'язку із чим у останнього
станом на 10.04.2013р. утворилась
заборгованість у розмірі 284747,03 грн.-
основного боргу за кредитом та 188950,36
грн. - відсотків за користування
кредитними коштами.

Враховуючи наведене, позивач просив
суд задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі та звернути стягнення
на предмет іпотеки за іпотечним
договором від 28.11.2006 року.

Відповідач проти позову
заперечував, посилаючись на не
направлення письмової вимоги
іпотекодавцю, відсутністю доказів
видачі кредитних коштів та доказів
невиконання або неналежного виконання
ОСОБА_3 основного зобов'язання, зокрема
доказів наявності заборгованомсті,
підстави для звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Дослідивши всі матеріали справи,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню в повному
обсязі з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Статтею 1054 Цивільного кодексу
України встановлено, що за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити відсотки.

Позивачем 13.11.2012 року на адресу
позичальника була направлена
вимога-претензія за № 48.2-08/5645/12, а також
відповідачу лист-вимогу № 48.208/5645/12 про
виконання свого зобов'язання та
усунення порушеного зобов'язання. Дана
претензія була залишена без
реагування.

Стаття 202 Господарського Кодексу
України передбачає, що господарське
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Відповідно до статті 199
Господарського кодексу України
виконання господарських зобов'язань
забезпечуються заходами захисту прав
та відповідальності учасників
господарських відносин.

У відповідності до положень статті
193 Господарського кодексу України та
статті 526 Цивільного кодексу України
суб'єкти господарювання повинні
виконувати зобов'язання належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору.

Так, частиною 2 статті 193
Господарського кодексу України
передбачений обов'язок кожної сторони
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій.

Відповідно до частини 2 статті 1050
Цивільного кодексу України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини боргу позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася та сплати
процентів.

Наведеній нормі відповідають
положення п.п. 1.1, 1.2.2, 1.3.3 кредитного
договору, згідно з якими, позичальник
зобов'язаний повністю повернути банку
кредит та сплатити нараховану плату за
користування кредитом.

Частиною 1 ст. 12 Закону України
"Про іпотеку" передбачено, що у разі
порушення іпотекодавцем обов'язків,
встановлених іпотечним договором,
іпотекодержатель має право вимагати
дострокового виконання основного
зобов'язання, а в разі його невиконання
- звернути стягнення на предмет
іпотеки.

Статтею 629 ЦК України зазначено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 572 ЦК України,
в силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави).

Згідно приписів ст. 589 ЦК України,
у разі невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також: витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором".

В силу ч. 2, 5 ст. 590 ЦК України,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, коли зобов'язання не буде
виконано у встановлений строк (термін),
якщо інше не встановлено договором або
законом. Якщо предметом застави є дві
або більше речей (два або більше прав),
стягнення може бути звернене на всі ці
речі (права) або на будь-яку з речей
(прав) на вибір заставодержателя. Якщо
заставодержатель зверне стягнення на
одну річ (одне право), але його вимогу не
буде задоволено в повному обсязі,він
зберігає право застави на інші речі
(права), які є предметом застави". Слід
зазначити, що аналогічні за своїм
змістом положення закріплено в ст. ст.
19, 20 Закону України "Про заставу" від 02.
10.1992, № 2654-ХП.

Частина 1 ст. 7 Закону України "Про
іпотеку" передбачає, що за рахунок
предмета іпотеки іпотекодержатель має
право задовольнити свою вимогу за
основним зобов'язанням у повному
обсязі або в частині, встановленій
іпотечним договором, що визначена на
час виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

А також, якщо інше не встановлено
законом або іпотечним договором,
іпотекою також забезпечуються вимоги
іпотекодержателя щодо відшкодування:
витрат, пов'язаних з пред'явленням
вимоги за основним зобов'язанням і
зверненням стягнення на предмет
іпотеки; витрат на утримання і
збереження предмета іпотеки; витрат на
страхування предмета іпотеки; збитків,
завданих порушенням основного
зобов'язання чи умов іпотечного
договору (ч.3 ст.7 Закону).

Частинами 1, 3 ст. 33 Закону України
"Про іпотеку" передбачено, що у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України
"Про іпотеку", у разі порушення
основного зобов'язання та/або умов
іпотечного договору іпотекодержатель
надсилає іпотекодавцю та боржнику,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмову вимогу про усунення
порушення. В цьому документі
зазначається стислий зміст порушених
зобов'язань, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менш ніж
тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога іпотекодержателя залишається
без задоволення, іпотекодержатель
вправі розпочати звернення стягнення
на предмет іпотеки відповідно до цього
Закону.

Станом на 10.04.2013 р. заборгованість
позичальника, що підлягає поверненню
за рахунок предмета іпотеки у
відповідності до іпотечного договору
від 28.11.2006 року, становить 473697,39 грн., з
яких 284747,03 грн. заборгованість по тілу
кредиту та 188950,36 грн. - відсотки за
користування кредитними коштами.

Заперечення відповідача щодо
відсутності доказів отримання
кредитних коштів за кредитним
договором не приймаються судом до
уваги, оскільки рішеннями Ленінського
районного суду міста Миколаєва від 15
квітня 2011 року та Апеляційного суду
Миколаївської області від 19 жовтня 2011
року було встановлено факт отримання
позичальником ОСОБА_3 кредитних коштів
у розмірі 45 000 дол. США за кредитним
договором.

Крім того, не заслуговують на увагу
заперечення відповідача щодо не
направлення на його адресу вимоги в
порядку ст. 35 ЗУ «Про іпотеку», оскільки
в матеріалах справи міститься копія
листа - вимоги № 48.2-08/5645/12 від 13.11.2012
року, який було направлено на адресу
відповідача, яка зазначена у
кредитному договорі.

Також у суду не має підстав для
застосування строків позовної
давності, оскільки відповідно до п. 1.2.2
кредитного договору, позичальник
зобов'язаний був повернути кредитні
кошти не пізніше 26 листопада 2016 року.

Відповідно до ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Будь - яких доказів того, що
позичальник належним чином і в повному
обсязі виконав свої зобов'язання за
договором, відповідач, у порушення
приписів ст. 33 ГПК України, суду не
надав, тобто не довів безпідставність
позовних вимог, тоді як надані
позивачем докази, як зазначалось вище,
навпаки, підтверджують неналежне
виконання позичальником вимог
договору, а відтак і обґрунтованість
позовних вимог.

На підставі викладеного, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги обґрунтовані чинним
законодавством, підтверджені
матеріалами справи, тому підлягають
задоволенню в повному обсязі. Так, на
користь Публічного акціонерного
товариства "Дельта Банк", слід стягнути
заборгованість в сумі 473697,39 грн., яка
складається із заборгованості по тілу
кредиту у розмірі 284747,03 грн. та 188950,36
грн. відсотків за користування
кредитними коштами щляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки за
іпотечним договором від 28.11.2006 року, а
саме: нежитлові приміщення
більярд-клубу з майданчиком, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Статтею 49 ГПК України передбачено
покладання судових витрат, зокрема
судового збору, при задоволенні позову
на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82, 821, 83, 84, 85 ГПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

2. Звернути на користь ПАТ "Дельта
Банк" (вул. Щорса,36-б, м. Київ, 01133,
іденетифікаційний код 34047020) стягнення
на предмет іпотеки за іпотечним
договором від 28 листопада 2006 року, а
саме: нежитлові приміщення
більярд-клубу з майданчиком, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, та
розташовані на земельній ділянці
площею 1800 кв. м., що належить
іпотекодавцю на праві користування за
договором оренди землі від 07 серпня 2003
року, посвідченого приватним
нотаріусом Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 07 серпня
2003 року за р.№ 2778. Предмет іпотеки є
власністю Приватного підприємства
"Югресурси" на підставі свідоцтва про
право власності на нерухоме майно САА
№ 278511 виданого виконавчим комітетом
Миколаївської міської ради 08.10.2004 року,
зареєстрованого Миколаївським міським
бюро технічної інвентаризації від
08.10.2004 р., за реєстраційним № 7813492, номер
запису 1884 в книзі 15, шляхом продажу
предмета іпотеки на публічних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження з початковою ціною,
встановленою у процесі здійснення
виконавчого провадження, з вартості
якого підлягає сплаті заборгованість
за кредитним договором № 0 від 28
листопада 2006 року в розмірі 473 697,39
гривень, що складається із
заборгованості по тілу кредиту у
розмірі 284 747,03 грн. (двісті вісімдесят
чотири тисячі сімсот сорок сім грн. 03
коп.) та 188 950,36 грн. (сто вісімдесят вісім
тисяч дев'ятсот п'ятдесят грн.. 36 коп.)
відсотків за користування кредитними
коштами.

3. Стягнути з Приватного підприємства
"Югресурси" (пр. Миру, 17/2, м. Миколаїв,
ідентифікаційний код 20916758) на користь
публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк" (вул. Щорса,36-б, м. Київ, 01133,
ідентифікаційний код 34047020) витрати по
сплаті судового збору у розмірі 9 473,95
грн. (дев'ять тисяч чотириста сімдесят
три грн. 95 коп.)

4. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
С.М.Коваль

Рішення підписано 17.03.2014р.