ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД АВТОНОМНОЇ
РІШЕННЯ

11.03.2014 Справа №
901/37/14За позовом Державного
підприємства «Адміністрація морських
портів України» в особі Керченської
філії державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України»

до відповідача Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2

про стягнення 183318,26 грн.

Суддя Гаврилюк М.П.

Представники:

Від позивача - не з'явився.

Від відповідача - ОСОБА_3, представник
за довіреністю від 15.01.2014

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Державне підприємство
«Адміністрація морських портів
України» в особі Керченської філії
державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» звернувся до Господарського
суду Автономної Республіки Крим із
позовною заявою до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, в якій просить
суд стягнути з відповідача на користь
ДП «Адміністрація морських портів
України» борг зі сплати корабельного
збору у сумі 73728,60 грн., яка складається
із суми боргу 71800,80 грн., суми пені 1253,07
грн. та суми 7% річних 674,73 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем у порушення умов договору
№ 03-02-024/КО від 18.11.2011 не виконані
зобов'язання з оплати корабельного
збору за проходження акваторії
Керч-Єнікальського каналу суднами,
щодо яких відповідач діє як судновий
агент, у зв'язку з чим за ним виникла
заборгованість в розмірі 8982,96 доларів
США або 71800,80 грн. На вказану
заборгованість позивачем нарахована
пеня та 7 % річних.

У ході розгляду справи позивачем були
збільшені позовні вимоги, а саме
позивач просить суд стягнути з
відповідача на користь Державного
підприємства «Адміністрація морських
портів України» в особі Керченської
філії державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» борг в сумі 179502,00 грн., пеню у
розмірі 2480,57 грн., 7% річних у розмірі
1335,69 грн., а всього 183318,26 грн.

Відповідач заперечує за мотивами
викладеними у відзиві (а.с.89-95), зокрема
вказує на те, що морські судна, що
перебували під агентуванням
відповідача не здійснювали заходу в
акваторію Керченського морського
торгового порту а проходили по
Керч-Єнікальському каналу та
підхідному каналу Керченського
морського торговельного порту, які є
судновим ходом і не підпадають під
поняття акваторії морського порту, у
зв'язку з чим у позивача відсутні
правові підстави для нарахування та
стягнення з відповідача корабельного
збору. Крім того, відповідач зазначає,
що послуги, вартість яких
відшкодовується за рахунок сплати
корабельного збору надавалися
відповідачу Кримським
республіканським підприємством
«Порт-термінал» та Державним
підприємством «Керченський морський
рибний порт» та вказані послуги були
оплачені ним у повному обсязі, у зв'язку
з чим відповідачем було заявлено
клопотання про залучення останніх до
участі у справі третіми особами, яки не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору.

Вказане клопотання було розглянуто
судом у судовому засіданні 28.01.2014, у
задоволенні якого було відмовлено з
тих підстав, що рішення у даній справі
не може вплинути на права та обов'язки
вказаних вище підприємств.

Ухвалою від 18.02.2014 у відповідності з
частиною 3 статті 69 Господарського
процесуального кодексу України строк
розгляду спору був продовжений на
п'ятнадцять днів, а саме до 23.03.2014
включно.

Представник позивача у сдове засідання
11.03.2014 не з'явився, про дату та час
розгляду справи був повідомлений
належним чином - рекомендованою
кореспонденцією, причини нез'явлення
до суду не відомі.

Оскільки явка в судове засідання,
згідно зі статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України - це
право, а не обов'язок сторін, справа
може розглядатися без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючі те, що представником
позхиваче вже була висловлена правова
позиція стосовно позовних вимог, суд
вважає можливим розглядати справи без
його участі.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази,
заслухавши пояснення представника
відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

18.11.2011 між Державним підприємством
«Керченський морський торговельний
порт» (Порт за договором) та Фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_2 (Агент за
договором) був уданий договір №
03-02-024/КО, відповідно до умов якого Порт
зобов'язався надавати послуги суднам
під українським та іноземними
прапорами, що заходять в порти та
судноремонтні підприємства м. Керчі,
проходять транзитом Керч-Єнікальським
каналом (КЕК за договором) в/із Азовське
море, та знаходяться під агентським
обслуговуванням Агента (а.с. 12-15).

Агент здійснює свою діяльність згідно
із чинними положеннями Господарського
кодексу України, Цивільного кодексу
України, Кодексу торговельного
мореплавства України, обов'язкових
постанов по Порт, Правил плавання суден
Керч-Єнікальським каналом і підхідними
до нього каналами, Зведення звичаїв ДП
«Керченський морський торгівельний
порт», іншими нормативними документами
та умовами договору (пункт 3.1. договору).

Відповідно пункту 3.11.3 договору при
транзитному проході КЕК Агент не
пізніше п'ятого робочого дня з дати
проходу судном каналу зобов'язаний
отримати в ТЕК Порта рахунок на оплату
послуг Порта, портових зборів, який
Агент зобов'язаний посвідчити своїм
підписом, печаткою та повернути 2
примірника рахунку в ТЕК Порта не
пізніше наступного робочого дня.

Несвоєчасне отримання Агентом рахунку
Порта не звільняє його від дотримання
строків оплати послуг Порта та
відповідальності за порушення строків
оплати згідно пункту 5.3. договору.

Порядок розрахунків передбачений у
розділі 5 договору.

Так, згідно з пунктом 5.1. договору
вартість послуг порту та портових
зборів визначається на підставі
Постанови Кабінету Міністрів України
від 12.10.2000 № 1544, наказу Міністерства
транспорту України від 27.06.1996 № 214 (в
редакції з урахуванням змін та
доповнень), вільних тарифів,
затверджених начальником порту, з
урахуванням Податкового кодексу
України.

Для судів під українським прапором
оплата проводиться в національної
валюті України шляхом перерахування
доларів США по курсу Національного
банку України на дату проходу судном
КЕК (по транзитному проходу), на дату
дисбурсментського рахунку (по судну, що
заходить). В вартість послуг по вільним
тарифам Порту ПДВ не включений,
нарахування ПДВ проводиться згідно
законодавства України. Агент
забезпечує перерахування платежів, що
належать Порту по кожному судну на
поточний рахунок Порта у відповідності
з чинним законодавством України.

Агент попередньо здійснює
перерахування належних Порту зборів і
плат за послуги за кожне судно, що
заходить під його агентуванням, у
розмірі 100% передоплати до відходу
судна. Агент зобов'язаний здійснити по
транзитному проходу оплату рахунку, а
по судну, що заходить, різницю між
раніше сплаченою сумою за попереднім
рахунком та виконавчим рахунком, не
пізніше десяти банківських днів з дати
оформлення відповідного рахунку порту
(п.п.5.2.,5.3. договору).

Додатковою угодою №4 від 12.12.2012 до
договору №03-02-024/КО від 18.11.2011 сторонами
були внесені зміни, зокрема строк дії
договору продовжено з 01.01.2013 по 31.12.2013, а
в частині взаєморозрахунків - до
повного їх виконання.

Наказом Міністерства інфраструктури
України «Про заходи щодо реорганізації
державних підприємств морського
транспорту та утворення державного
підприємства «Адміністрація морських
портів України» від 19.03.2013 № 163
реорганізовано державні підприємства
морського транспорту, зокрема,
Державне підприємство «Керченський
морський торговельний порт», шляхом
виділу стратегічних об'єктів портової
інфраструктури, іншого майна, прав та
обов'язків стосовно них, відповідно до
розподільчих балансів, та утворено
внаслідок виділу державне
підприємство «Адміністрація морських
портів України».

Відповідно до пункту 2 постанови
Кабінету Міністрів України «Про
внесення зміни до пункту 2 додатка до
постанови Кабінету Міністрів України
від 25.12.1996 № 1548 та визнання такими, що
втратили чинність, деяких постанов
Кабінету Міністрів України» від 03.06. 2013
№ 407, яка набула чинності 14.03.2013,
втратила чинність постанова Кабінету
Міністрів України «Про портові збори»
від 12.10. 2000 № 1544.

13.06.2013 між Державним підприємством
«Адміністрація морських портів
України», яка є правонаступником
Держаного підприємства «Керченський
морський торговельний порт», та
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2
укладено додаткову угоду № 6 до
договору від 18.11.2011 (а.с. 17-18).

Вказаною додатковою угодою було
змінено преамбулу договору та
реквізити сторін у зв'язку із
реорганізацією Державного
підприємства «Керченський морський
торговельний порт». Також, викладено у
новій редакції абзац перший пункту 5.1
договору від 18.11.2011 та встановлено, що
порядок справляння, розміри ставок
портових зборів, тарифів на
спеціалізовані послуги підлягають
державному регулюванню та
визначаються відповідно до
нормативно-правових актів, яким
затверджено відповідні збори, плата,
тарифи. У разі внесення змін та (або)
доповнень до нормативно-правових
актів, якими затверджені відповідні
збори, плата, тарифи, сторони під час
розрахунків, застосовують
вищезазначені нормативно-правові акти
з урахуванням змін та (або) доповнень з
моменту набрання чинності такими
змінами та (або) доповненнями. Розмір
зборів, плат, тарифів на послуги, що
надаються та які не підлягають
державному регулюванню, визначається
згідно вільних цін, що діють на момент
надання відповідних послуг,
встановлених сторонами у договорі.

Як зазначає позивач, з 21.06.2013 Державне
підприємство «Адміністрація морських
портів України» набуло право на
отримання корабельного збору, який
справляється із суден за кожний вхід в
акваторію, зокрема морського порту
Керч, операційну акваторію причалу
(причалів), а також вихід з акваторії
морського порту Керч, операційної
акваторії причалу (причалів).

У вересні - листопаді 2013 року позивачем
надано послуги суднам, які здійснювали
прохід по Керч - Єнікальському каналу,
вхід в акваторію Керченського
морського порту та вихід з неї та
знаходились у зоні відповідальності
Керченського порту з морської безпеки.

Відповідні судна знаходились під
агентським обслуговуванням
відповідача, тому на виконання умов
договору позивачем були виставлені
відповідачу для сплати наступні
розрахунки:

№ 436 від 30.09.2013 на суму 11406,78 доларів США,
який включає в себе корабельний збір
вхід/вихід у розмірі 4491,48 доларів США,
канальний збір вхід/вихід у розмірі
6645,30 доларів США та збір за послуги
морської безпеки у розмірі 270,00 доларів
США (а.с.19).

Вказаний рахунок був отриманий
відповідачем 30.09.2013 та сплачений ним в
сумі 6915,30 доларів США платіжним
дорученням від 22.10.2013.

№ 593 від 05.11.2013 2013 на суму 11136,78 доларів
США, який включає в себе корабельний
збір вхід/вихід у розмірі 4491,48 доларів
США, канальний збір у розмірі 6645,30
доларів США (а.с.27).

Вказаний рахунок був отриманий
відповідачем 06.11.2013 та сплачений ним
частково в сумі 6645,30 доларів США
платіжним дорученням від 08.11.2013.

На вказаних рахунках відповідачем було
зроблено напіс «Акцептовано за
виключенням п. 1 Корабельний збір
вхід/вихід» на суму 4491,48 доларів США ,
оскільки не відповідає чинному
законодавству.

Посилаючись на те, що відповідачем не
виконані зобов'язання з оплати
корабельного збору за проходження
акваторії Керч-Єнікальського каналу
суднами, щодо яких відповідач діє як
судновий агент позивач з урахуванням
заяви про збільшення позовних вимог
просить суд стягнути з відповідача на
користь Державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» в особі Керченської філії
державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» борг в сумі 179502,00 грн., пеню у
розмірі 2480,57 грн., 7% річних у розмірі
1335,69 грн., а всього 183318,26 грн.

Суд вважає, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають з огляду на
наступне.

Предметом доказування у даній справі є
встановлення наявності або
відсутності підстав для нарахування та
отримання позивачем коштів по оплаті
корабельного збору.

У відповідності до вимог статті 509
Цивільного кодексу України та статті 173
Господарського кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Зобов`язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України та статтею 174
Господарського кодексу України,
зокрема, з договорів та інших
правочинів (угод); з інших юридичних
фактів, а також безпосередньо з актів
цивільного законодавства.

Спірні правовідносини регулюються,
зокрема, положеннями Закону України
«Про морські порти України».

Відповідно до статті 15 Закону України
«Про морські порти України»
адміністрація морських портів України
утворюється, зокрема, з метою надання
послуг суднам на підходах і
безпосередньо в акваторії морського
порту для їх безпечного судноплавства,
маневрування та стоянки.

Послуги, які оплачуються у складі
портових зборів, підлягають державному
регулюванню національною комісією, що
здійснює державне регулювання у сфері
транспорту. Тимчасово функціонування
виконує центральний орган виконавчої
влади, що забезпечує формування та
реалізує державну політику у сферах
морського та річкового транспорту
(стаття 21 та розділ VI Закону України
«Про морські порти України»).

Відповідно до Положення про
Міністерство інфраструктури України,
яке затверджено Указом Президента
України від 12 травня 2011 року № 581,
Міністерство інфраструктури України є
головним органом у системі центральних
органів виконавчої влади у формуванні
та забезпеченні реалізації державної
політики у сферах морського і
річкового транспорту, основним
завдання якого, зокрема, є затвердження
порядку встановлення, оплати та
використання портових зборів, розмір
портових зборів.

Наказом Міністерства інфраструктури
України від 27 травня 2013 року № 316
затверджено Порядок справляння та
розміри ставок портових зборів та
Порядок обліку та використання коштів
від портових зборів.

В обґрунтування своїх вимог, позивач
осилається на те, що додатком № 2 до
Порядку справляння портових зборів
визначено перелік морських
портів/морських терміналів, якими
стягується корабельний збір за
державними регульованими тарифами, до
якого увійшов морський порт Керч, тоді
як КРП «Порт-Термінал» до переліку
морського терміналу, на користь якого
стягується корабельний збір, не
увійшов, що надає, на думку позивача,
підстави вважати, що відповідно
корабельний збір за вхід до акваторії
Керченського морського рибного порту
повинен бути сплачений на його користь.

Крім того, позивач посилається на
положення статті 8 Закону України «Про
морські порти України» та на постанову
Кабінету Міністрів України № 406 від
03.06.2013 «Про деякі питання акваторій
морських портів», якими визначено межі
акваторії морського порту Керч.
Пунктом 2, зокрема, цієї постанови
встановлено, що акваторії морських
портів надано у користування
державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» за умови недопущення передачі
їх або їх частин іншим суб'єктам
господарювання.

Відповідно до пунктів 1, 4 статті 22
Закону України «Про морські порти
України» у морському порту
справляються такі портові збори:
корабельний, причальний, якірний,
канальний, маяковий, адміністративний
та санітарний. Використання коштів від
портових зборів допускається виключно
за їх цільовим призначенням.
Фінансування утримання гідротехнічних
споруд в об'ємах, необхідних для
підтримання їх паспортних
характеристик, здійснюється за рахунок
портових зборів, що справляються у
морських портах, де розташовані такі
гідротехнічні споруди. Розміри ставок
портових зборів для кожного морського
порту встановлюються національною
комісією, що здійснює державне
регулювання у сфері транспорту,
відповідно до затвердженої нею
методики. Порядок справляння, обліку та
використання коштів від портових
зборів, крім використання коштів від
адміністративного збору, визначається
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну політику у сферах морського і
річкового транспорту.

Портові збори сплачуються
адміністрації морських портів України,
крім випадків, визначених цим Законом.

Корабельний збір справляється на
користь користувача портової
акваторії, а також власника
операційної акваторії причалу
(причалів), збудованої до набрання
чинності цим Законом.

Аналогічна норма міститься в пункту 1.2
Порядку справляння та розмірів ставок
портових зборів, затвердженого наказом
Міністерства інфраструктури України №
316 від 27 травня 2013 року, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 12 червня
2013 року № 930/23462.

Так, наказом Міністерства
інфраструктури України «Про портові
збори» від 27 травня 2013 року № 316
визначено, що портові збори
(корабельний, причальний, якірний,
канальний, маяковий, адміністративний
та санітарний) справляються в морських
портах із суден і плавучих споруд, що
плавають під Державним Прапором
України та іноземними прапорами, за
групами згідно з додатком 1 до Порядку.

Сплата портових зборів у морських
портах здійснюється до виходу судна з
морського порту, а за транзитний прохід
каналами - шляхом попередньої оплати
або безпосередньо на вході у канал.

Підпункт 2, пункт 1 статті 2 Закону
України «Про морські порти України»
роз'яснює, що акваторія морського
порту/портова акваторія - це певна
кордонами частина водного
об'єкту/об'єктів, крім суднового ходу,
призначена для безпечного підходу,
маневрування, стоянки та відходу суден.

Підпункт 10 пункту 1 статті 1 Закону
України «Про морські порти України»
роз'яснює, що операційна акваторія
причалу/причалів - це гідротехнічна
споруда, в межах портової акваторії,
призначене для безпечного підходу
суден до причалу, відходу від причалу,
маневрування судів під час здійснення
швартових операцій, а також
маневрування суден між причалами.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 03 червня 2013 року № 406 було визначено
межі акваторії морського порту Керч у
системі координат WGS-84/Керченський
морський торгівельний порт (на даний
час - Керченська філія ДП
«Адміністрація морських портів
України».

Постановою Кабінету Міністрів України
від 21 серпня 2013 року № 606 «Про передачу
державному підприємству Керченський
морський рибний порт у користування
акваторії» були визначені межі
акваторії Керченського морського
рибного порту в системі координат WGS-84.

Відповідно до пункту 5 частини першої
статті 1 Закону України "Про морські
порти України" судноплавний канал це
гідротехнічна споруда, природний або
штучний водний шлях для безпечного
підходу суден до портів, для проходу
суден або для сполучення окремих
водних басейнів.

Тобто, з огляду на наведене визначення,
судноплавний канал є видом суднового
ходу, оскільки він є водним шляхом
(водним простором) призначеним для
проходу (руху) суден.

Керч-Єнікальський канал є єдиним
безпечним штучно створеним водним
шляхом у Керчинській протоці для суден
з осадкою до 8 метрів, ця обставина є
загальновідомою, та не заперечується
позивачем.

Тобто, Керч-Єнікальський канал та
підхідні канали до нього повністю
відповідають поняттю судновий хід,
визначеному у пункті 5 частини першої
статті 1 Закону України "Про морські
порти України".

Представником відповідача зазначено,
що морські судна проходили
Керч-Єнікальський канал, підхідний
канал Керченського морського
торгового порту і підхідний канал
Керченського морського рибного порту і
після цього заходили у внутрішню
акваторію Керченського морського
рибного порту та не здійснювали заходу
в акваторію Керченського морського
торгового порту, а проходили судновим
ходом по каналах, що в свою чергу,
виключає можливість застосування до
спірних правовідносин положень статті
8 Закону України "Про морські порти
України" та постанови Кабінету
Міністрів України № 406 від 03.06.2013 "Про
деякі питання акваторій морських
портів", оскільки, як вже зазначалося
згідно з пунктом 2 статті 1 Закону
України "Про морські порти України"
акваторія морського порту /портова
акваторія - це визначена частина
водного об'єкту /об'єктів, крім
суднового ходу, призначена для
безпечного підходу, маневрування,
стоянки і виходу суден.

Вказане також підтверджується пунктом
15 статті 1 Закону, де зазначено, що
судновий хід - це водний простір,
призначений для транзитного руху суден
між портами, позначений на місцевості і
на карті та визначений засобами
навігаційного обладнання.

Необхідно також зазначити, що
відповідно до статті 1 договору між
Україною і Російською Федерацією "Про
співпрацю у використанні Азовського
моря і Керченської протоки", дата
підписання якого є 24 грудня 2003 року,
дата ратифікації ВРУ - 20 квітня 2004 року,
дата набуття чинності - 23 квітня 2004
року, - Азовське море і Керченська
протока є внутрішніми водами України і
Російської Федерації", тобто Керч-
Єнікальський канал Керченської
морського торгового порту / Керченська
бухта / є внутрішніми водами України і
судновим ходом, який у свою чергу
визначається як «водний простір на
внутрішньому водному шляху,
призначений для руху суден і
позначений на місцевості і або карті»,
Правила плавання по внутрішніх водах
України, введені в дію з 01 квітня 1986
року , затверджені наказом ГУРФ при РМ
УРСР від 10 січня 1986 року.

Отже, Законом України «Про морські
порти України» визначено, що є
судноплавним каналом і внутрішнім
підхідним каналом, які призначені для
підходу до причалів і відходу від
причалів, маневрування в межах
акваторії морського порту, а також для
безпечного підходу суден до портів і
проходу суден, тобто поняття акваторії
морського порту/портової акваторії
відокремлені від поняття
судноплавного та внутрішнього
підхідного каналу.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Суд зазанчае, що підставою для
нарахування та стягнення корабельного
збору є факт надання послуг. Проте
позивачем не представлено доказів
надання відповідачу послуг, вартість
яких відшкодовується за рахунок сплати
корабельного збору, тобто
маневрування, швартування, підходу
суден, що знаходилися під агентуванням
відповідача, до причалів Керченського
морського торговельного порту, або
відходу від них.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд дійшов висновку, що оскільки судна,
що знаходилися під агентуванням
відповідача, проходили по
Керч-Єнікальському каналу та
підхідному каналу Керченського
морського торговельного порту, а також
враховуючи те, що ці канали є судновим
ходом і не підпадають під поняття
акваторії морського порту, ними не
здійснювався захід в акваторію
Керченського морського торговельного
порту, правові підстави для
нарахування та стягнення з відповідача
на користь позивача корабельного збору
відстуні та як наслідок і відсутні
правові підстави для стягнення пені та
штрафу.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір покладається на позивача
згідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України.

У судовому засіданні оголошена вступна
та резолютивна частини рішення. Повне
рішення складено 14.03.2014.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 49, 82-84 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

Суддя М.П. Гаврилюк