ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року
Справа № 925/183/14

Господарський суд у складі головуючого
судді Хабазні Ю.А., при секретарі
судового засідання Соколишиній І.А., за
участю представників за довіреностями
- Ткаченка Р.Ю. (від позивача),
Паламарчук О.М. (від відповідача),
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Черкаси у приміщенні
суду

справу за позовною заявою

позивача дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України"

до відповідача дочірнього
підприємства "Теплокомуненерго" ВАТ
"Монастирищенський ордена Трудового
Червоного прапора Машинобудівний
завод"

про - стягнення 52254,83 грн.
штрафних санкцій

ВСТАНОВИВ:

Подано позов про стягнення 52254,83 грн. (з
них: 35988,17 грн. пені за період з 21.02.2011 по
21.11.2011 і 16266,66 грн. 3% річних за період з
21.02.2011 по 31.01.2013) за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань за
поставлений природний газ за договором
від 31.12.2010 №32/11-ТЕ.

Представник позивача заявлені вимоги
підтримав. У засіданні оголошувалась
перерва з 03.03.2014 для уточнення
позивачем заявленої до стягнення суми
пені. Однак, 11.03.2014 представник позивача
уточненого розрахунку пені не надав та
погодився з розрахунком відповідача.

Представник відповідача проти вимог
заперечив, і пояснив, що позивачем, при
розрахунку суми пені за березень 2011
року, не враховано проплати
відповідачем 25000 грн. (платіжне
доручення від 28.04.2011 №222), хоча при
розрахунку 3% річних даний платіж був
врахований; що за його розрахунком сума
пені складає 34122,47 грн., а не 35988,17 грн.; що
у позивача відсутні підстави для
нарахування штрафних санкцій, оскільки
несвоєчасне виконання відповідачем
грошових зобов'язань сталося не з вини
останнього, а через невідповідність у
2011 році фактичної вартості теплової
енергії витратам на надання послуг з
централізованого опалення та гарячого
водопостачання; що оплата відповідачем
спожитого природного газу відбувалася
по мірі надходження коштів; що
позивачем в порушення вимог ст.258
Цивільного кодексу України збільшено
строк позовної давності для стягнення
неустойки до трьох років; що відповідно
до ст.267 Цивільного кодексу України
строк позовної давності минув, і це є
підставою для відмови у позові та з цих
підстав заявив клопотання про
застосування строку позовної давності.

Відповідно до ст.85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини судового
рішення.

Заслухавши представників сторін та
дослідивши наявні у справі докази суд
встановив наступне.

Відповідно до укладеного між сторонами
договору від 31.12.2010 №32/11-ТЕ (далі -
Договір) про поставку природного газу
для надання населенню та релігійним
організаціям послуг з опалення та
гарячого водопостачання і актів
прийому-передачі природного газу від
31.01.2011, 28.02.2011, 31.03.2011, 30.04.2011 позивач
здійснив поставку імпортованого
природного газу вартістю 1091 грн. за 1000
куб.м. (в тому числі транспортування
газу) на загальну суму 1695345,82 грн., а
саме: у січні 2011 року у об'ємі 454,877
тис.куб.м. загальною вартістю 595524,93 грн.,
у лютому 2011 року у об'ємі 437,012 тис.куб.м
загальною вартістю 572136,07 грн., у березні
2011 року у об'ємі 281,733 тис.куб.м загальною
вартістю 368844,82 грн., у квітні 2011 року у
об'ємі 121,326 тис.м.куб загальною вартістю
158840 грн.

Згідно з п.4.1 Договору розрахунки за
природний газ проводиться шляхом
поетапної оплати: перша оплата в
розмірі 34 відсотки від вартості
запланованих місячних обсягів
постачання газу проводиться не пізніше
10 числа місяця поставки; подальші
оплати проводяться плановими
платежами по 33 відсотки від вартості
запланованих місячних обсягів
постачання газу до 20 та 30 (31) числа
місяця поставки. Остаточний розрахунок
за фактично спожиті обсяги газу
здійснюється на підставі акту
приймання-передачі газу до 20 числа
місяця, наступного за місяцем поставки
газу.

Відповідач свої в порушення
установлених договором строків за
отриманий природний газ кошти
сплачував невчасно, а повний
розрахунок провів 21.11.2011. Зокрема, за
газ, отриманий: у січні 2011 року -
відповідач повністю розрахувався
28.02.2011, у лютому 2011 року - 20.04.2011, у
березні 2011 року - 21.10.2011, у квітні 2011 року
- 21.11.2011.

Вказані обставини відповідачем не
заперечуються і підтверджуються
наявними у справі матеріалами, зокрема,
вищеназваними договором,
актами-приймання передачі, а також
витягом із установчих документів
позивача, письмовими та усними
поясненнями сторін.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно із ст. 625 Цивільного кодексу
України, позивач має право на стягнення
3% річних з простроченої суми.
Розрахунок позивача на суму 16266,66 грн.
за вказаний ним період є вірним і
відповідачем не оспорюється.

За невиконання грошового зобов'язання,
відповідно до ч.6 ст.231 та ч.6 ст.232
Господарського кодексу України, Закону
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань", п.7.3.1 договору, позивач має
право на стягнення пені за
прострочення сплати боргу. Розрахунок
позивача на суму 35988,17 грн. є невірним,
оскільки ним не враховано сплачену
відповідачем 28.04.2011 платіжним
дорученням №222 суму 25000 грн. Враховуючи
заявлений позивачем період для
стягнення пені, суд стягує її у розмірі
34122,74 грн. (виходячи з розрахунку
відповідача за поставлений у березні
2011 року газ на суму 19657,07 грн.). У решті
вимог на суму 1865,43 грн. необхідно
відмовити (оскільки будь-якої заяви про
зменшення вимог позивачем суду не
надано.

Згідно зі ст. ст. 611, 625 ч. 1 ЦК, 216 ГК
України, неможливість виконання
зобов'язання (на яку посилається
відповідач) не звільняє сторони від
обов'язку виконати зобов'язання в
натурі, порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій. Проте,
враховуючи ті обставини, що борг було
повністю погашено, що з часу погашення
суми боргу минуло більше двох років, що
позивач не отримав до цього часу 513762
грн. у відшкодування заборгованості з
різниці в тарифах на теплову енергію,
що постачалася населенню (протокол
засідання територіальної комісії з
погашення заборгованості підприємств
паливно-енергетичного комплексу від
12.11.2013 №12; довідка Монастирищенської
районної державної адміністрації від
28.01.2014 №01-01-23/23), суд, керуючись ч. 2 ст. 233
Господарського кодексу України та п.3 ч.
1 ст. 83 Господарського процесуального
кодексу України, вважає можливим
зменшити розмір стягуваної з
відповідача пені на 25 %, що відповідно
складає 25592,05 грн., однак судові витрати
у цій частині покладаються на
відповідача.

Клопотання про відмову у задоволенні
позову у зв'язку з пропуском строку
позовної давності суд відхиляє,
оскільки п.9.3 договору цей строк
збільшено до трьох років, що відповідає
ст. 259 Цивільного кодексу України.
Доводи про невідповідність умов
договору типовому суд відхиляє з
огляду на їх безпідставність (правові
позиції Вищого господарського суду
України у постанові від 11.12.2012 у справі
№14/5026/1307/2012).

Таким чином, позов підлягає частковому
задоволенню.

Пропорційно розміру задоволених
позовних вимог (крім суми зменшення
пені) з відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати у
розмірі 1761,78 грн.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.
49, 82, 84 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з дочірнього підприємства
«Теплокомуненерго» відкритого
акціонерного товариства
«Монастирищенський ордена Трудового
Червоного прапора Машинобудівний
завод» (Черкаська область,
Монастирищенський район,
м.Монастирище, вул.Леніна,122,
ідентифікаційний код 25584373): на користь
дочірньої компанії «Газ України»
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України» (м.Київ,
вул.Шолуденка,1, ідентифікаційний код
31301827) 25592,06 грн. пені, 16266,66 грн. 3% річних,
1761,78 грн. судових витрат - разом 43620,50
грн. (сорок три тисячі шістсот двадцять
гривень 50 коп.).

У решті вимог за позовною заявою
відмовити.

Направити дане судове рішення
рекомендованим листом сторонам.

Повне рішення складено у понеділок
17.03.2014.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду в порядку та у
строки, встановлені статтями 91-93
Господарського процесуального кодексу
України.

Суддя
Ю.А. Хабазня

3