ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
_____________ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

04 березня 2014 року
Справа № 905/606/14

Провадження №2пд/913/358/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Продукт України»,
м. Донецьк

до Приватного сільськогосподарського
підприємства «Провалля», м.
Свердловськ

про визнання недійсним договору

Суддя Седляр О.О.,

Секретар судового засідання Чех Т.М.

у засіданні брали участь:

від позивача: представник не прибув,

від відповідача: Жихарев В.В.,
довіреність б/н від 01.01.2014, Шамшурін Ю.В.,
довіреність б/н від 01.01.2014,

В С Т А Н О В
И В:

Обставини справи: позивачем заявлена
вимога про визнання недійсним з
моменту укладення договору закупівлі
молока-сировини № 01/01/2011/01 від 01.01.2011
року.

Відповідач відзивом на позовну заяву №
б/н від 20.02.2013 та додатком до нього від
04.03.2014 б/н, який здано у судовому
засіданні, позовні вимоги відхилив з
підстав визначених у них.

Позивач у судове засідання не прибув.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши представників відповідача,
суд дійшов наступного.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на наступне:

01.01.2011, між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Продукт України»
та Приватним сільськогосподарським
підприємством «Провалля» було
укладено договір закупівлі
молока-сировини № 01/01/2011/01 (далі -
договір) з додатками (протоколами
погодження ціни).

За умовами даного договору (п.1.1)
Постачальник (відповідач у справі)
зобов'язався поставляти Покупцеві
(позивач у справі) за його замовленнями
коров'яче молоко, молоко обезжирене, а
останній зобов'язується прийняти та
оплатити його вартість (а.с. 14-16)

Позивач вважає, що даний договір є
недійсним оскільки, на момент
укладання оспорюємого договору до його
умов не були включені міжнародні
правила щодо тлумачення термінів
«Інкотермс», а відтак в цьому договорі
відсутні всі істотні умови, а тому він
звернувся до суду з даним позовом та
просить договір від 01.01.2011 закупівлі
молока-сировини № 01/01/2011/01 визнати
недійсним на підставі ст. 215 Цивільного
кодексу України.

Встановивши фактичні обставини справи,
повно та всебічно дослідивши надані
сторонами докази у їх сукупності,
вислухавши присутніх в судових
засіданнях під час судового розгляду
справи представників відповідача, суд
дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

На підставі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

З матеріалів справи вбачається, що між
сторонами у справі було укладено
договір на закупівлі молока-сировини №
01/01/2011/01 від 01.01.2011, який за своєю
правовою природою є договором поставки
з додатками у вигляді протоколів
погодження цін ( а.с. 14-19 ).

Відповідно до умов договору (п.1.1)
відповідач повинен був здійснювати
поставку товару - коров'ячего молока
цільного та обезжиреного, а позивач
повинен був прийняти та оплатити його.

В обґрунтування визнання недійсності
даного договору, позивач посилається
на відсутність істотної умови договору
на закупівлі молока-сировини № 01/01/2011/01
від 01.01.2011, стверджуючи, що умови
договорів поставки повинні
викладатися сторонами відповідно до
вимог Міжнародних правил щодо
тлумачення термінів «Інкотермс» (ч. 4
ст. 265 Господарського кодексу України).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 265
Господарського кодексу України ( у
редакції на час укладення договору)
зазначено, що умови договорів поставки
повинні викладатися сторонами
відповідно до вимог Міжнародних правил
щодо тлумачення термінів «Інкотермс».

Аналізуючи ст. 265 Господарського
кодексу України слід зазначити, що
істотними умовами при укладанні
договорів поставки є предмет договору (
кількість, асортимент, ціна) та строки
його поставки, а тому додержання норми,
викладеної у ч. 4 ст. 265 Господарського
кодексу України (у редакції на час
укладання оспорюємого договору) є лише
правом, а не обов'язком сторін при
укладанні договорів даного виду.

Крім того, слід зазначити, що
відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу
України передбачено, що підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
вимог, які встановлені частинами
першою - третьою, п'ятою та шостою
статті 203 цього Кодексу, саме на момент
вчинення правочину.

Підпунктом 2.6 пункту 2 Постанови
Пленуму ВГСУ від 29.05.2013 № 11 «Про деякі
питання визнання правочинів
(господарських договорів) недійсними»
зазначено, що сама лише відсутність у
договорі тієї чи іншої істотної умови
(умов) може свідчити про його не
укладання, а не про недійсність (якщо
інше прямо не передбачене законом).

Не може бути визнаний недійсний
правочин, який не вчинено (договір який
не укладено).

З урахуванням викладеного вище
суд доходить висновку щодо
необґрунтованості позовних вимог та
відсутності правових підстав для
визнання недійсним укладеного
сторонами договору на закупівлі
молока-сировини №
01/01/2011/01 від 01.01.2011 як такого, що
вчинений з порушенням вимог закону.

Таким чином, позовні вимоги є
необґрунтованими та такими що не
підлягають задоволенню з віднесенням
витрат зі сплати судового збору на
позивача у відповідності до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України.

У судовому засіданні оголошено
вступну та резолютивну частину
рішення.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

в и
р і ш и в:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання, оформленого
відповідно до ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Дата складення та підписання
повного рішення - 11.03.2014.

Суддя
О.О. Седляр