ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" березня 2014 р.
Справа № 918/167/14

Суддя Павленко Є.В., розглянувши
матеріали справи

за позовом державного підприємства
"Рівнеторф"

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрохімпак"

про стягнення заборгованості в сумі 10
385 грн. 15 коп.,

В засіданні приймали участь:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: Даховнік-Кобилянська
О.В. за дов. від 11 березня 2014 року,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2014 року державне підприємство
"Рівнеторф" звернулося до
господарського суду Рівненської
області з позовною заявою про
стягнення з товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрохімпак"
заборгованості за укладеним між
сторонами договором поставки товару
від 21 травня 2008 року № 2 в сумі 10
385 грн. 15 коп. Крім того, позивач просив
суд відстрочити сплату судового збору
за подання вказаного позову до
ухвалення рішення у даній справі.

Ухвалою господарського суду
Рівненської області від 12 лютого 2014
року порушено провадження у справі №
918/167/14 та призначено її до розгляду на 12
березня 2014 року. Цією ж ухвалою
клопотання позивача про відстрочку
сплати судового збору було частково
задоволено та відстрочено таку сплату
на строк до 12 березня 2014 року. Крім того,
даною ухвалою у позивача було
витребувано ряд документів, необхідних
для розгляду даного спору, зокрема:
оригінали (у судове засідання) і
належним чином засвідчені копії
документів, на підставі яких діє
позивач (статут, положення, свідоцтво
про державну реєстрацію тощо), витяг з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців; всі
оригінали доданих до позовної заяви
копій документів (у судове засідання)
або письмові пояснення із зазначенням
поважних причин їх відсутності;
читабельну копію листа Прокуратури
міста Рівного № 56-8042 вих-13 та спірного
договору поставки товару від 21 травня
2008 року № 2; оригінал фіскального чека,
який підтверджує факт надання позивачу
послуг поштового зв'язку по
відправленню відповідачу копії
позовної заяви з доданими до неї
документами, а також уточнений
розрахунок заявлених до стягнення сум
основного боргу, пені, 3% річних та
інфляційних втрат із зазначенням їх
конкретних розмірів.

Копії вищезазначеної ухвали були
направлені сторонам за адресами,
зазначеними у позовній заяві, у
встановлений законом строк. Зокрема,
копія даної ухвали суду була надіслана
позивачу за адресою, зазначеною у
позовній заяві та у Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, а саме: 33014, місто
Рівне, вулиця С. Бандери, будинок 30-а.
Вказаний судовий документ був
отриманий державним підприємством
"Рівнеторф" 14 лютого 2014 року, про що
свідчить підпис уповноваженої особи
позивача, проставлений на повідомленні
про вручення цього поштового
відправлення, а також відповідні
відомості про дату його отримання (а.с.
35).

5 березня 2014 року через канцелярію суду
надійшла заява позивача про зміну
предмета позову від 5 березня 2014 року №
80 (а.с. 37-38), згідно якої останній просив
суд стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрохімпак" 5 453 грн. 23
коп. основного боргу, 610 грн. 77
коп. інфляційних втрат та 3% річних у
розмірі 490 грн. 80 коп.

До початку призначеного судового
засідання через канцелярію суду
надійшов відзив відповідача на позовну
заяву від 11 березня 2014 року № 99 (а.с. 41-43),
в якому останній заперечив проти
задоволення вимог державного
підприємства "Рівнеторф" та просив суд
застосувати строки позовної давності
по даному спору.

У судовому засіданні 12 березня 2014 року
представник відповідача заперечив
проти задоволення позову державного
підприємства "Рівнеторф" з підстав,
викладених у відзиві на позовну заяву
від 11 березня 2014 року № 99.

Позивач у призначене судове засідання
явку свого повноважного представника
не забезпечив, вимоги ухвали від 12
лютого 2014 року щодо надання
витребуваних документів виконав
частково, подавши суду лише заяву про
зміну предмета позову та уточнений
розрахунок заявлених до стягнення сум.
Про причини неподання вказаних
документів, а також про причини неявки
свого повноважного представника суд не
повідомив.

Згідно з пунктом 3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26 грудня 2011 року № 18 "Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" (далі -
Постанова) якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Як вже було зазначено вище, ухвала суду
про порушення провадження у даній
справі була надіслана позивачу за
адресою, вказаною у позовній заяві та в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців, а
саме: 33014, місто Рівне, вулиця С. Бандери,
будинок 30-а.

Отже, за змістом вищезазначеної норми
позивач завчасно та належним чином був
повідомлений про місце, дату та час
судового засідання, крім того,
останньому надавалося достатньо часу
для подання витребуваних документів,
письмових пояснень та додаткових
документів.

Проте в порушення імперативних
приписів ухвали від 12 лютого 2014 року
позивач проігнорував вимоги суду щодо
надання документів, необхідних для
повного та всебічного дослідження всіх
фактичних обставин справи. Крім того,
останній не надав доказів сплати
судового збору у встановленому порядку
та розмірі за подання даного позову у
визначений судом строк. Про причини
таких своїх дій суд не повідомив. Слід
також зазначити, що будь-яких заяв чи
клопотань про відкладення розгляду
даної справи на іншу дату, про подальше
відстрочення, розстрочення сплати
судового збору або звільнення від його
сплати, від позивача до суду не
надходило.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті
81 Господарського процесуального
кодексу України (далі - ГПК України)
господарський суд залишає позов без
розгляду, якщо, зокрема, позивач без
поважних причин не надав витребувані
господарським судом матеріали,
необхідні для вирішення спору.

Неподання позивачем витребуваних
господарським судом матеріалів,
необхідних для вирішення спору, тягне
за собою правові наслідки у вигляді
залишення позову без розгляду на
підставі пункту 5 частини 1 статті 81 ГПК
України.

Аналогічна правова позиція викладена у
пункті 2.3 Постанови.

Частиною 3 статті 22 ГПК України
встановлено, що сторони зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Пунктом 3.13 Постанови передбачено, що
неподання або несвоєчасне подання
стороною у справі, іншим учасником
судового процесу доказів з неповажних
причин, спрямоване на затягування
судового процесу, має розцінюватися
господарським судом як зловживання
процесуальними правами.

У разі неподання учасником судового
процесу з неповажних причин або без
повідомлення причин матеріалів та
інших доказів, витребуваних
господарським судом, останній може
здійснити розгляд справи за наявними в
ній матеріалами та доказами або, з
огляду на обставини конкретної справи,
залишити позов без розгляду на
підставі пункту 5 частини 1 статті 81 ГПК
України.

Крім того, відповідно до пункту 3.3
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21
лютого 2013 року № 7 "Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України", якщо строк (строки), на який
(які) судом було відстрочено або
розстрочено сплату судового збору,
закінчився, а таку сплату не здійснено,
господарський суд з урахуванням
конкретних обставин справи може
залишити позов чи скаргу без розгляду
на підставі пункту 5 частини першої
статті 81 ГПК України (пункт 3.3 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 21 лютого 2013 року № 7 "Про
деякі питання практики застосування
розділу VI Господарського
процесуального кодексу України").

Оскільки позивачем в порушення
приписів ухвали суду від 12 лютого 2014
року без поважних причин не було подано
витребуваних у нього матеріалів,
зокрема, доказів, які підтверджують
сплату судового збору у встановленому
законом порядку і розмірі, дана позовна
заява підлягає залишенню без розгляду
на підставі пункту 5 частини 1 статті 81
ГПК України.

Слід також зазначити, що відповідно до
частини 4 статті 81 ГПК України після
усунення обставин, які зумовили
залишення позову без розгляду, позивач
має право повторно звернутися з ним до
господарського суду в загальному
порядку.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
пунктом 5 частини 1, частиною 2 статті 81,
статтею 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов державного підприємства
"Рівнеторф" до товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрохімпак" про
стягнення заборгованості в сумі 10 385
грн. 15 коп. залишити без розгляду.

Суддя

Є.В. Павленко