Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "25" лютого 2014 р.
Справа № 906/1863/13

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Тимошенко О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Шарий С.В. (довіреність №76
від 16.12.13.);

Коваленко Є.С.
(довіреність №76 від 16.12.13.)

від відповідача: Скиданчук І.В.
(довіреність №924 від 10.08.12.)

розглянув у судовому засіданні в м.
Житомирі справу

за позовом Державного підприємства
дорожнього зв'язку, інформаційного
забезпечення та автоматики
"Укрдорзв'язок" (м.Київ)

до Дочірнього підприємства
"Житомирський облавтодор" відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України" (м.Житомир)

про стягнення 110124,00 грн.

Позивач звернувся до господарського
суду Житомирської області з позовом
про стягнення з відповідача на свою
користь 110124,00 грн. заборгованості за
виконані роботи по договору №11/10 від
04.06.10.

У відзиві на позовну заяву №112 від 25.01.14
відповідач позовні вимоги не визнав,
посилаючись на те, що відповідач не
укладав договір №11/10 від 01.06.10 на який
йдеться посилання в Актах приймання
виконаних робіт; укладений сторонами
договір №11/10 від 04.06.10 має додатки, в
яких зазначено про обсяги надання
послуг,плани робіт, акти
прийому-передачі на зберігання майна -
засобів електро-радіозв'язку, які не
додані позивачем до матеріалів справи,
однак мають бути досліджені; Акти
приймання виконаних робіт форми КБ-2в
підписані не уповноваженими особами,
підписи не розшифровані, відсутня
печатка відповідача; акт звірки не є
доказом існування заборгованості.
Просить застосувати срок позовної
давності. (а.с.50-52).

У судовому засіданні 24.02.14
представники позивача позовні вимоги
підтримали з підстав, викладених у
позовній заяві.

Представник відповідача проти позову
заперечив у відповідності до
письмового відзиву на позовну заяву за
№112 від 25.01.14. Зазначив, що акти, які
знаходяться в матеріалах справи не є
належним доказом, оскільки роботи по
даних актах відповідачем не
виконувались.

У судовому засіданні 24.02.14
оголошувалась перерва до 25.02.14, у
відповідності до ст.77 ГПК України.

У судовому засіданні 25.02.14 представник
позивача пояснив, що в деяких актах
приймання виконаних будівельних робіт
є технічна помилка, а саме вказане
посилання на договір №11/10 від 01.06.10
замість договору №11/10 від 04.06.10.

Представник відповідача заперечив
проти позову та зазначив, що акти
виконаних будівельних робіт підписані
не повноважними особами, в деяких актах
виконаних робіт є посилання на інші
договори.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

04 червня 2010 року між Державним
підприємством дорожнього зв'язку,
інформаційного забезпечення та
автоматики "Укрдорзв'язок"
(оператор/позивач) та Державним
підприємством "Житомирський
облавтодор" (споживач/відповідач)
укладено договір №11/10 на відомчі
телекомунікаційні послуги при
проведенні робіт з експлуатаційного
утримання мережі доріг державного та
місцевого значення.

За умовами договору, оператор надає
телекомунікаційні послуги
електро-радіозв'язку (ремонт та
технічне обслуговування засобів
технологічного зв'язку в підрозділах
ДП"Житомирський облавтодор") в обсягах,
згідно додатків до договору, в межах
зони виробничої діяльності абонента;
оператор забезпечує виконання
телекомунікаційних послуг відомчого
електро-радіозв'язку згідно правил та
здійснює контроль за правильною їх
експлуатацією; для виконання
телекомунікаційних послуг
електро-радіозв'язку оператор передає
споживачу на відповідальне зберігання
телекомунікаційні засоби
електро-радіозв'язку згідно Акту
прийому-передачі.

Термін дії договору з 04.06.10 по 31.12.10 (п.2.2
договору).

Згідно розділу 4 договору, сума цього
договору складає 200997,00грн. Розрахунки
здійснюються щомісячно згідно Актів
форми №КБ-2В на протязі 20 днів після
підписання виконаних робіт.

На підтвердження виконаних робіт
позивач надав Акти приймання виконаних
робіт форми КБ-2В.

Спір виник з того приводу, що у
відповідача на думку позивача
утворилась заборгованість за надані
послуги по договору №11/10 від 04.06.10 в
розмірі 110124,00грн.

Згідно ч.1 та ч.2 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

У відповідності до ст.11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є: договори та
інші правочини.

Згідно ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є
дія особи, спрямована на набуття, зміну
або припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно ст.626 ЦК України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно ч.1 ст. 628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Стаття 629 ЦК України визначає, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно ст.901 ЦК України, за договором
про надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Отже, між сторонами виникли
правовідносини на підставі укладеного
договору про надання послуг.

Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги,
посилається на договір №11/10 від 04.06.10,
предметом якого є надання послуг з
ремонту та технічного обслуговування
засобів технологічного зв'язку в
підрозділах ДП"Житомирський
облавтодор", та на Акти виконаних робіт,
які подані позивачем до матеріалів
справи.

З поданих позивачем до суду Актів
вбачається, що більша їх частина
складена на виконання іншого договору,
а саме договору №2 від 11.03.10, який
укладений між Службою автомобільних
доріг у Житомирській області (замовник)
та Дочірнім підприємством
"Житомирський облавтодор" відкритого
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України" про надання послуг з
експлуатаційного утримання та
поточного ремонту автомобільних доріг
державного та місцевого значення
загального користування (а.с.53 том 2).

Разом з тим, позивачем подані Акти
виконаних робіт, з яких вбачається, що
вони складені на виконання договору
№11/10 від 01.06.10, тобто зазначена інша
дата укладеного сторонами договору
№11/10.

Відповідач заперечив щодо існування
договору №11/10 від 01.06.10 та не заперечує
щодо укладення між сторонами договору
№11/10 від 04.06.10.

Враховуючи однаковий номер договору та
його предмет можна дійти висновку, що
вказівка в Актах виконаних робіт на
договір №11/10 від 01.06.10 є опискою, а
насправді мається на увазі договір
№11/10 від 04.06.10.

Таким чином, з представлених до суду
доказів встановлено, що на виконання
договору №11/10 від 04.06.10, про який
позивач зазначає в позові, позивач
надав відповідачу послуг на загальну
суму 14346,00грн., що підтверджується
Актами виконаних робіт форми КБ-2В за
серпень 2010 року на суму 1278,00грн. (а.с.50
т.1), за липень 2010 на суму 2304,00грн.(а.с.114
т.1), за червень 2010 на суму 4254,00грн. (а.с.144
т.1), за серпень 2010 на суму 1404,00грн. (а.с.159
т.1), за вересень 2010 на суму 1404,00грн.
(а.с.163 т.1), за червень 2010 на суму 3702,00грн.
(а.с.31 т.2).

Банківська виписка від 10.09.10 свідчить
про те, що оплата за виконані роботи по
договору №11/10 від 04.06.10 здійснена
відповідачем в розмірі 100000,00грн. (а.с.30-31
т.1).

Отже надані позивачем послуги за
договором №11/10 від 04.06.10 сплачені
відповідачем у повному обсязі.

Листом №985 від 05.10.10 відповідач просив
позивача сплачені кошти в розмірі
100000,00грн. зарахувати в погашення
заборгованості за виконані роботи в
сумі 90890,20грн., за надані послуги зв'язку
для ДП "Житомирський облавтодор" в сумі
9109,80грн. (а.с.29).

При цьому, вказаний лист не містить
посилання на реквізити договору, тому з
його змісту не можливо встановити, яка
сума, за які послуги/роботи, сплачена.

Таким чином, суд вважає, що платежем від
10.09.10 сплачено саме на виконання
договору №11/10 від 04.06.10 в розмірі
100000,00грн.

Акт звірки розрахунків станом на 30.11.12,
на який позивач посилається як на одну
із підстав позовних вимог, оскільки він
вказує на заборгованість відповідача в
розмірі 110124,00грн., не є доказом
наявності заборгованості у
відповідача саме за договором №11/10 від
04.06.10, оскільки не містить реквізитів
цього договору, не є первинним та
правовстановлюючим документом, а лише
відображає фінансово-господарські
відносини між сторонами.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій.

З викладеного господарський суд
приходить до висновку, що подані по
справі докази свідчать про те, що у
відповідача відсутня заборгованість
перед позивачем за послуги, які
надавались останнім в межах укладеного
між сторонами договору №11/10 від 04.06.10,
тому позов задоволенню не підлягає.

Крім того, господарський суд звертає
увагу, що Акти приймання виконаних
робіт форми КБ-2В зі сторони
відповідача підписані невідомою
особою та не скріплені печатками
юридичної особи.

Положенням про документальне
забезпечення записів в
бухгалтерському обліку, затвердженим
наказом Міністерства фінансів України
N 88 від 24.05.95 р., господарські операції
визначено як факти підприємницької та
іншої діяльності, що впливають на стан
майна, капіталу, зобов'язань і
фінансових результатів. Первинні ж
документи повинні бути складені у
момент проведення кожної
господарської операції або, якщо це не
можливо, безпосередньо після її
завершення (п. 2.2 Положення).

Згідно з п. 2.4 первинні документи (на
паперових і машинозчитуваних носіях
інформації) для надання їм юридичної
сили і доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку, що заявлені позивачем вимоги
є необґрунтованими та такими, що
задоволенню не підлягають.

Витрати , пов'язані з оплатою судового
збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 03.03.14

Суддя
Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу