КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2014 р. Справа№ Б11/175-12

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Доманської М.Л.

Остапенка О.М.

розглянувши апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства

"Банк "Таврика"

на ухвалу господарського суду
Київської області

від 20.01.2014р.

у справі №Б11/175-12

за заявою товариства з обмеженою
відповідальністю "Генезіс"

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Департамент захисту

та безпеки "Легіон"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду
Київської області від 16.01.2013р. у справі
№Б11/175-12 визнано банкрутом товариство з
обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ)
"Департамент захисту та безпеки
"Легіон" (08600, Київська область, м.
Васильків, вул. Шевченка, 15, ), відкрито ліквідаційну процедуру
по відношенню до банкрута з майновими
вимогами в сумі 35700 грн., призначено
ліквідатором банкрута представника
ініціюючого кредитора (ТОВ "Генезіс"),
інше

Публічне акціонерне товариство (далі -
ПАТ) "Банк "Таврика" в особі
уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію ПАТ "Банк "Таврика" (далі, але
не виключно - Банк) (01135, м. Київ, вул.
Дмитрівська, 92-94, )
звернулось до суду з заявою про
перегляд постанови господарського
суду Київської області від 16.01.2013р. у
справі № Б11/175-12 за нововиявленими
обставинами.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 20.01.2014р. у справі №Б11/175-12
ПАТ "Банк "Таврика" в особі
уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію Банку в задоволенні
клопотання про поновлення пропущеного
строку для перегляду за нововиявленими
обставинами постанови господарського
суду Київської області від 16.01.2013р. у
справі № Б11/175-12 відмовлено. Заяву ПАТ
"Банк "Таврика" в особі уповноваженої
особи Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб на ліквідацію Банку
повернуто заявнику без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою
господарського суду Київської області
від 20.01.2014р. у справі №Б11/175-12, ПАТ "Банк
"Таврика" в особі уповноваженої особи
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб на ліквідацію Банку 08.02.2014р.
(згідно відбитку штампу господарського
суду Київської області) звернулось до
суду з апеляційною скаргою, в якій
просить скасувати ухвалу
господарського суду Київської області
від 20.01.2014р. у справі №Б11/175-12, матеріали
справи скерувати до господарського
суду Київської області для розгляду
заяви про перегляд постанови
господарського суду Київської області
від 16.01.2013р. у справі № Б11/175-12 за
нововиявленими обставинами.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
зокрема статей 111-10, 113 Господарського
процесуального кодексу України,
скаржник вважає, що судом неправомірно
відмовлено в задоволенні клопотання
про поновлення пропущеного строку на
подання заяви про перегляд судового
рішення за нововиявленими обставинами,

Повноважний представник боржника в
судове засідання не з'явився, про час та
місце судового розгляду повідомлялися
належним чином, про що свідчить реєстр
відправки поштової кореспонденції,
наявний в матеріалах справи.

Враховуючи те, що явка представників
учасників апеляційного провадження
судом апеляційної інстанції
обов'язковою не визнавалась, а участь в
засіданні суду (як і інші права,
передбачені статті 22 ГПК України) є
правом, а не обов'язком сторони, а також
з огляду на обмеження розгляду ухвали
процесуальними строками (15 днів),
Київський апеляційний господарський
суд вважає за можливим здійснити
перевірку ухвали господарського суду
Київської області в апеляційному
порядку за відсутності повноважного
представника боржника (повідомленого
належним чином про час і місце судового
розгляду) за наявними матеріалами з
урахуванням обов'язку сторін доводити
в порядку ст. 33 ГПК України ті
обставини, на які вони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень та
принципів рівності, змагальності
закріплених ст. ст. 42, 43 ГПК України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, судова
колегія Київського апеляційного
господарського суду дійшла висновку
про те, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до частини 2 статті 41
Господарського процесуального кодексу
України, провадження у справах про
банкрутство здійснюється у порядку,
передбаченому цим кодексом з
врахуванням вимог Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
норми якого, як спеціальні норми права,
переважають у застосуванні над
загальними нормами Господарського
процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 113
Господарського процесуального кодексу
України, судове рішення господарського
суду може бути переглянуто за
нововиявленими обставинами за заявою
сторони, прокурора, третіх осіб,
поданою протягом одного місяця з дня
встановлення обставин, що стали
підставою для перегляду судового
рішення.

Пунктом 1 частини 2 статті 113
Господарського процесуального кодексу
України визначено, що строк для
подання заяви про перегляд судових
рішень господарського суду у зв'язку з
нововиявленими обставинами
обчислюється у випадку, встановленому
пунктом 1 частини другої статті 112 цього
Кодексу, - з дня встановлення обставин,
що мають істотне значення для справи.

У разі подання заяви про перегляд
судового рішення за нововиявленими
обставинами з пропуском строку,
встановленого частиною першою статті
113 ГПК, без клопотання про його
відновлення, господарський суд має
повернути заяву згідно з пунктом 1
частини шостої статті 113 ГПК. За
клопотанням заявника цей строк може
бути відновлено відповідно до вимог
статті 53 ГПК за наявності поважних
причин його пропуску.

Згідно з пунктом 1 частини 6 статті 113
Господарського процесуального кодексу
України заява про перегляд судового
рішення господарського суду за
нововиявленими обставинами до
розгляду не приймається і повертається
заявникові у разі подання заяви після
закінчення встановленого строку без
клопотання про його відновлення або
відхилення такого клопотання
господарським судом.

За приписами статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
сторони зобов'язані довести обставини,
на які вони покликаються в
підтвердження своїх вимог та
заперечень, належними та допустимими у
справі доказами.

Судом першої інстанції встановлено, що
ПАТ "Банк "Таврика" в особі
уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію Банку звернулось із заявою
про перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами 13.01.2014р.
після спливу строку, встановленого
статтею 113 Господарського
процесуального кодексу України для
подання такої заяви.

В обґрунтування поважності причин
пропуску строку для подання заяви про
перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами Заявник
посилався на те, що ліквідатором
Банкрута не було направлено Заявнику
повідомлення про визнання відсутнього
боржника банкрутом, в зв'язку з чим він
був позбавлений можливості звернутись
до ліквідатора із заявою з вимогами до
банкрута у встановлений строк; заявник
є особою, який мав обов'язково бути
включеним в реєстр кредиторів на
підставі даних з реєстрів обтяжень та
мав бути повідомлений ліквідатором як
обслуговуючий банк боржника. Про
наявність судового рішення по якому
подано заяву про перегляд Заявник
дізнався випадково, переглядаючи
інформацію в Єдиному державному
реєстрі та Заявником було виявлено, що
юридичну особу Боржника припинено у
зв'язку з банкрутством, в зв'язку з чим
заявлено клопотання про поновлення
строку для перегляду за новивяленими
обставинами постанови від 16.01.2013 року.
Згідно заяви Заявнику відомо про те, що
оголошення про визнання боржника
банкрутом було опубліковано 08.02.2013
року. Відповідно до постанови
Правління НБУ від 20.03.2013 року № 97 «Про
відкликання банківської ліцензії та
ліквідацію АТ «БАНК «ТАВРИКА»
виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято
рішення від 20.03.2013 року № 17 про початок
здійснення процедури ліквідації ПАТ
«БАНК «ТАВРИКА» з 21.03.2013 року.

Статтею 129 Конституції України
визначено, що основними засадами
судочинства є: законність; рівність
усіх учасників судового процесу перед
законом і судом; забезпечення
доведеності вини; змагальність сторін
та свобода в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Вказана стаття визначає основні засади
судочинства, які є системою
загальноправових, міжгалузевих та
галузевих принципів, що розкривають
сутність судочинства, напрями та
досягнення завдань правосуддя та
реалізацію прав, свобод і законних
інтересів учасників процесу.

Також статтею 53 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд може
відновити пропущений процесуальний
строк за заявою сторони, прокурора чи з
своєї ініціативи, якщо визнає причину
пропуску строку поважною, крім
випадків, передбачених цим Кодексом.
Поважними визнаються лише ті
обставини, які є об`єктивно
непереборними і пов'язані з дійсними
істотними труднощами для вчинення
процесуальних дій.

Відновлення пропущеного
процесуального строку є правом суду,
яким останній користується виходячи із
поважності причин пропуску строку та
наявності обставин, які об'єктивно
перешкоджали скаржнику реалізувати
своє право на подання скарги протягом
законодавчо встановленого терміну;
разом з тим об'єктивна неможливість
реалізації скаржником свого права на
подання скарги протягом законодавчо
встановленого терміну не звільняє
скаржника від обов'язку виявляти
повагу до прав та інтересів другої
сторони, добросовісно користуватися
своїм правом на апеляційне оскарження
судового рішення, здійснюючи це право у
розумні (а не в будь-які необмежені)
строки для гарантії стабільності
судового рішення, забезпечення
принципу рівності сторін у судовому
процесі.

Відмовляючи Товариству з обмеженою у
відновленні пропущеного строку для
подання заяви про перегляд постанови
господарського суду Київської області
від 16.01.2013р. за нововиявленими
обставинами, суд першої інстанції
розглянув викладені у ньому обставини
та дійшов висновку, що скаржником не
надано доказів існування поважних
причин пропуску такого строку; не
наведено поважних причин того, що
скаржник об'єктивно не мав можливості
вчасно здійснити відповідні
процесуальні дії.

Судом встановлено, що відповідно до
відомостей єдиного державного реєстру
судових рішень
(http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/34274580), зокрема
відповідно до ухвали Київського
апеляційного господарського суду від
21.10.2013 року у справі № Б11/175-12, - не
погоджуючись з постановою суду першої
інстанції у справі № Б11/175-12,
уповноважена особа Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб на ліквідацію
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Таврика» Соловйова Н.А. 25.09.2013 р.
звернулась до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою від 23.09.2013, в якій просила суд
скасувати постанову господарського
суду Київської області від 16.01.2013 у
справі № Б11/175-12. За результатом
розгляду вказаної скарги ухвалою
Київського апеляційного
господарського суду від 21.10.2013 року у
справі № Б11/175-12 було відмовлено
уповноваженій особі Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію Публічного акціонерного
товариства «Банк «Таврика» Соловйовій
Н.А. у задоволенні клопотання про
відновлення пропущеного
процесуального строку на подання
апеляційної скарги та апеляційну
скаргу уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію Публічного акціонерного
товариства «Банк «Таврика» Соловйової
Н.А. на постанову господарського суду
Київської області від 16.01.2013 у справі №
Б11/175-12 повернуто без розгляду. В ході
розгляду зазначеної апеляційної
скарги судом апеляційної інстанції
були встановлені факти, що мають
істотне значення. Зокрема, відповідно
до вказаної ухвали Київського
апеляційного господарського суду від
21.10.2013 року судом встановлено, що
обґрунтовуючи причини пропуску
встановленого законом процесуального
строку для звернення з апеляційною
скаргою, скаржник послався на те, що про
наявність оскаржуваного судового
рішення (постанови від 16.01.2013 року у
справі № Б11/175-12) апелянт дізнався
випадково з Єдиного державного
реєстру. Вказані доводи були предметом
судового розгляду та судом апеляційної
інстанції було встановлено, що такі
доводи апелянта не визнано судом
переконливими. З матеріалів справи
вбачається (в ході розгляду
апеляційної скарги уповноваженої
особи Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк
«Таврика»), що 20.05.2013 р. уповноважена
особа Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк
«ТАВРИКА» Соловйова Н.А. звернулась до
господарського суду Київської області
з клопотанням про ознайомлення з
матеріалами справи, з якого вбачається,
що остання обізнана про існування
оскаржуваного процесуального
документу суду першої інстанції, а
отже могла б подати апеляційну скаргу в
строки, вирахувані виходячи з цієї
дати, тобто до 30.05.2013 р., тоді як з
апеляційною скаргою Соловйова Н.А.
звернулась лише 25.09.2013 р., не
обґрунтувавши причину такого
звернення.

Таким чином, в ухвалі Київського
апеляційного господарського суду від
21.10.2013 року у справі № Б11/175-12 судом було
встановлено факт того, що: 20.05.2013 р.
уповноважена особа Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб на ліквідацію
ПАТ «Банк «ТАВРИКА» Соловйова Н.А.
звернулась до господарського суду
Київської області з клопотанням про
ознайомлення з матеріалами справи, з
якого вбачається, що остання була
обізнана станом на дату подання
клопотання про існування
оскаржуваного процесуального
документу суду першої інстанції; з
апеляційною скаргою Соловйова Н.А.
звернулась до Київського апеляційного
господарського суду з вимогою
скасувати постанову господарського
суду Київської області від 16.01.2013 у
справі № Б11/175-12 25.09.2013 р.

На підставі викладеного судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що Заявнику після
08.02.2013 року станом на 20 травня 2013 року
та станом на 25.09.2013 року вже було відомо
про обставини, на які він посилається у
якості нововиявлених у Заяві № 4774 від
13.01.2014 року, що підтверджено ухвалою
Київського апеляційного
господарського суду від 24.10.2013 року у
справі № Б11/175-12. Виходячи з вказаного
Заявником пропущено строк,
встановлений ч. 1 ст. 113 ГПК України.

Таким чином суд, встановивши викладене
та враховуючи статтю 53 Господарського
процесуального кодексу України,
правомірно зазначив, що в даному
випадку не вбачається обставин, які
об'єктивно перешкоджали скаржнику
реалізувати своє право на подання
заяви про перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами та вірно
відмовив у відновленні пропущеного
строку на подання заяви про перегляд
постанови господарського суду
Київської області від 16.01.2013р. за
нововиявленими обставинами

Викладені в апеляційній скарзі доводи
скаржника про порушення і неправильне
застосування господарським судом норм
процесуального права при прийнятті
оскаржуваної ухвали не знайшли свого
підтвердження та не можуть бути
підставою для скасування ухвали першої
інстанції.

Всебічно, повно і об'єктивно
розглянувши в судовому процесі всі
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом, оцінивши докази за
своїм внутрішнім переконанням, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги та перевіряння законності та
обґрунтованості ухвали місцевого
господарського суду у повному обсязі,
повторно розглянувши справу, колегія
суддів Київського апеляційного
господарського суду не вбачає підстав
задоволення апеляційної скарги та
вважає оскаржену ухвалу такою, що
повною мірою відповідає вимогам
законності та обґрунтованості, доводи
апеляційної скарги правильності
висновків суду першої інстанції не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду Київської
області від 20.01.2014р. у справі №Б11/175-12
залишити без змін, апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
"Банк "Таврика" в особі уповноваженої
особи Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб на ліквідацію Банку без
задоволення.

2. Справу №Б11/175-12 повернути до
господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України через суд
апеляційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання
постановою законної сили.

Головуючий суддя
А.А. Верховець

Судді
М.Л. Доманська

О.М. Остапенко