ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.03.14р. Справа № 904/783/14За позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Т.Л.Авто", м. Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЕЙВІС", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 12 233,59 грн.

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

Суть спору:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Т.Л.Авто" (далі -
позивач) звернувся до господарського
суду з позовом, у якому просить
стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЕЙВІС" (далі -
відповідач) суму 11 710, 01 грн. основного
боргу, 523,58 грн. 3% річних, а всього суму 12
233,59 грн. заборгованості за порушення
виконання зобов'язань по оплаті
вартості поставленого товару.

Позивач у судове засідання не з'явився,
проте в матеріалах справи наявне
клопотання позивача, згідно якого
останній просить суд задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі та
розглянути справу без участі
представника позивача.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та дату розгляду спору
повідомлений належним чином.

Суд вважає можливим розглянути справу
за наявними в ній матеріалами згідно
ст.75 ГПК України.

В судовому засіданні прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи та
оцінивши надані докази в їх сукупності,
господарський суд, -

встановив:

09.06.2012 року позивач поставив
відповідачу товар на суму 11 710,01 грн., що
підтверджується двосторонньою
видатковою накладною та довіреністю на
отримання матеріальних цінностей
повноважним представником відповідача
(а.с. 8, 9).

Відносини, що виникли між сторонами по
справі на підставі зазначеної
домовленості по поставці спірної
продукції, є господарськими
зобов'язаннями, тому, згідно положень
ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України, до цих відносин мають
застосовуватися відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей передбачених
Господарським кодексом України.

За умовами ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно видаткової накладної (а.с.8)
відповідач повинен розрахуватись за
поставлений товар протягом 14 днів.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач (покупець) свої зобов'язання
щодо повної та своєчасної оплаті
вартості отриманого товару не виконав,
у зв'язку із чим у останнього
утворилась заборгованість перед
позивачем в розмірі 11 710,01 грн.

На час розгляду спору відповідач не
надав господарському суду доказів
добровільної сплати спірної суми
заборгованості.

В силу положень статті 11 і 509 Цивільного
кодексу України, а також ст.ст. 173, 174
Господарського кодексу України, із
зазначених дій сторін у відповідача
виникло зобов'язання по оплаті
позивачу поставленого та прийнятого
товару.

Відповідно до приписів ст. 526
Цивільного кодексу України та тотожних
умов ст. 193 Господарського кодексу
України, зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його не
виконання або виконання з порушенням
умов, які визначені змістом
зобов'язання.

Боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання
(ч. 1 ст. 625 ЦК України).

На підставі ч.2 ст. 625 ЦК України позивач
нарахував відповідачу 3% річних за
період з 23.06.12р. по 18.12.13р. у розмірі 523,58
грн.(а.с.3, 66).

Перевіривши здійснені позивачем
нарахування розміру 3% річних, суд
зазначає, що позивачем невірно
визначено дату початку періоду, з якої
він може проводити відповідні
нарахування. Згідно видаткової
накладної №Т7-Н2161-013 від 09.06.12р.
розрахунок за поставлений товар має
проводитись протягом 14 днів від дати
поставки товару. Отже граничним
терміном оплати поставленого товару є
23.06.12р., тобто відповідач повинен був
провести оплату до 23.06.12р. включно.
Таким чином, прострочення відповідачем
виконання грошового зобов'язання
почалось з 24.06.12 р. і саме з цієї дати
позивач має право нараховувати 3%
річних.

Враховуючи викладене, суд визнає
нарахування розміру 3% річних
обґрунтованими частково, а саме
задовольняє за період з 24.06.12р. по 18.12.13р.
на суму 522,12 грн., а в решті нарахувань 3%
річних відмовляє за безпідставністю.

Відповідно до вимог частин 1 і 7 ст. 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів;
одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається крім
випадків, передбачених законом.

В силу положень ст. 16 Цивільного
кодексу України та ст. 20 Господарського
кодексу України, держава забезпечує
захист прав і законних інтересів
суб'єктів господарювання та
споживачів, зокрема, шляхом
присудження до виконання обов'язку в
натурі та застосування штрафних
санкцій.

Наведене є підставою для задоволення
зменшених позовних вимог.

Згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України сплата
судового збору покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 45, 49, 75, 82-85,
116-117 Господарського процесуального
кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЕЙВІС" (49000,
м.Дніпропетровськ, вул. Волинська, буд.7,
кв.20; ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Т.Л.Авто" (03134, м. Київ,
вул. Симиренка, 36; ) суму
11 710,01 грн. (одинадцять тисяч сімсот
десять грн. 01 коп.) основного боргу, 522,12
грн. (п'ятсот двадцять дві грн. 12 коп.) 3%
річних, 1 826,78 грн. (одна тисяча вісімсот
двадцять шість грн. 78 коп.) судового
збору.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання.

Суддя
А.В.
Суховаров