ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.03.14р. Справа № 904/10010/13За позовом
Комунального підприємства
"Теплоенерго" Дніпропетровської
міської ради, м. Дніпропетровськ

до Дніпропетровського міського
комунального підприємства "Управління
по ремонту та експлуатації автошляхів",
м. Дніпропетровськ

про стягнення 6489,98грн.

Суддя Турчин С.О.

Секретар
Сергієнко П.М.

Представники:

від позивача - Чечет Т.С. дов. №4035 від
29.11.13р.

від відповідача - не з`явився

Суть спору:

Комунальне підприємство
"Теплоенерго" Дніпропетровської
міської ради звернулося з позовом до
Дніпропетровського міського
комунального підприємства "Управління
по ремонту та експлуатації автошляхів"
про стягнення 6489,98грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що:

- відповідачем не виконані
належним чином зобов'язання щодо
оплати послуг за договором про
постачання теплової енергії №158 від
01.03.2011р. за період жовтня 2011р. - жовтень
2013р.;

- заборгованість відповідача на
час звернення до суду складає 6489,98грн.,
з яких: 6215,88грн. - основна
заборгованість, 131,84грн. - пеня, 142,26гн. - 3%
річних.

Ухвалою суду від 24.12.13р. порушено
провадження по справі та призначено
слухання на 29.01.14р.

29.01.14р. в судове засідання з'явились
повноважні представники сторін.
Представник відповідача визнав
позовні вимоги в повному обсязі та
звернувся з заявою про розстрочення
виконання рішення суду, з урахуванням
того, що на розрахункових рахунках
підприємства відсутні грошові кошти.
Дніпропетровське міське комунальне
підприємство "Управління по ремонту та
експлуатації автошляхів" є
підприємством комунальної власності
та безпосередньо підпорядкованим
Дніпропетровській міській раді.
Накладення арешту на рахунки
підприємства або майно може істотно
обмежити підприємство в можливості
виконання покладених на нього функцій,
що в свою чергу призведе до незворотних
наслідків для підприємства, яке не
матиме можливості провести весь
необхідний комплекс заходів для
належного підтримання інфраструктури
міста в належному стані. За
результатами судового засідання
оголошено перерву до 12.02.14р.

12.02.14р. в судове засідання з'явився
повноважний представник відповідача.
Представником відповідача подано
клопотання про продовження строку
розгляду спору. За результатами
судового засідання строк розгляду
спору продовжено до 11.03.14р. та
відкладено розгляд справи до 11.03.14р.

11.03.14р. в судове засідання з'явився
повноважний представник позивача.

Відповідно до п.3.9.1. постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України. У разі присутності
сторони або іншого учасника судового
процесу в судовому засіданні протокол
судового засідання, в якому
відображені відомості про явку сторін
(пункт 4 частини другої статті 811 ГПК), є
належним підтвердженням повідомлення
такої сторони (іншого учасника
судового процесу) про час і місце
наступного судового засідання. За
змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Сторони належним чином повідомлені про
час та місце судового засідання, що
підтверджується поштовими
повідомленнями, які повернулися на
адресу господарського суду з
відмітками про отримання ухвал суду
повноважними представниками сторін та
відомостями відображеними в протоколі
судового засідання.

Згідно зі ст. 75 ГПК України за
результатами судового засідання
справу було розглянуто за участю
повноважного представника позивача за
наявними в ній матеріалами та
оригіналами документів наданих
позивачем додатково на вимоги суду в
судове засідання в обґрунтування своїх
позовних вимог .

В судовому засіданні, в порядку ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України, оголошено вступну та
резолютивну частину рішення та
представника позивача повідомлено про
дату складення повного тексту рішення.

Фіксація судового процесу
технічними засобами не проводилася.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд -

встановив:

01.03.2011 між КП "Теплоенерго"
Дніпропетровської міської ради
(Теплопостачальне підприємство) та
Дніпропетровським міським комунальним
підприємством "Управління по ремонту
та експлуатації автошляхів" (Споживач)
укладений договір №158 про постачання
теплової енергії.

За цим договором теплопостачальне
підприємство бере на себе зобов'язання
виробляти та постачати споживачеві
теплову енергію в потрібних йому
обсягах, а споживач зобов'язується
одержувати теплову енергію та сплатити
теплопостачальному підприємству її
вартість за встановленими тарифами
(цінами) в терміни, передбаченими цим
договором. (п. 2.1 договору).

Відповідно до п. 3.1. договору теплова
енергія постачається споживачу в
обсягах визначених додатком №1 до
договору для задоволення наступних
потреб, а саме: опалення - в
опалювальний період (175 діб).

Пунктом 3.3.договору, визначено, що
фактично отриманий обсяг теплової
енергії споживачем від
теплопостачального підприємства
фіксується сторонами актом
здачі-приймання теплової енергії за
відповідний розрахунковий період, за
формою визначеною сторонами в додатку
№3 договору.

Згідно п. 6.2 договору встановлено, що
облік споживання теплової енергії
споживачем здійснюється розрахунковим
способом за адресою: вул. Фучика, буд. 14.

Розрахунки між теплопостачальним
підприємством та споживачем за даним
договором проводяться виключно у
безготівковій формі у національній
валюті України - гривні, шляхом
перерахування грошових коштів,
вказаних у відповідних платіжних
документах, на поточні рахунки,
зазначені сторонами у розділі 15
договору. (п. 6.5 договору).

Пункт 7.2 тариф (з ПДВ) для розрахунків за
цим договором складає: теплова енергія
(1Гкал) - 744,50грн.

Відповідно до п.11.1 договору, цей
договір набуває юридичної сили з
моменту його підписання та діє до
01.03.14р., а в частині проведення
розрахунків за теплову енергію до
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань за цим договором.

05.10.11р. сторонами підписано додаткову
угоду до договору №158 від 01.03.2011р. про
постачання теплової енергії, якою
погоджено тариф для розрахунку за цим
договором, а саме: теплова енергія для
потреб інших споживачів - 1068,31за Гкал (з
ПДВ).

Додатковою угодою до договору
№158 від 01.03.2011р. про постачання теплової
енергії сторонами погоджено, що
договір діє з 01.01.13р. по 31.12.13р.

Суд вважає за необхідне задовольнити
позовні вимоги з таких підстав.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського
кодексу України встановлено, що:

- суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Як зазначалось вище, між сторонами
укладений договір №158 від 01.03.2011р. про
постачання теплової енергії.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 6.6 договору передбачено, що
розрахунковим періодом є календарний
місяць, за результатами якого
підписується акт здачі-приймання
теплової енергії за відповідний
розрахунковий період (в 2-х
примірниках), за формою визначеною
сторонами в додатку №3 договору.
Підписаний акт здачі-приймання
теплової енергії за відповідний
розрахунковий період, або його
відсутність в порядку п.п.4.2.2, 6.10
договору, є підтвердженням відсутності
претензії з боку споживача в частині
фактично отриманої кількості теплової
енергії.

Споживач зобов'язаний не пізніше 15
числа розрахункового періоду
здійснити теплопостачальному
підприємству авансовий платіж у
розмірі 80% вартості теплової енергії за
розрахунковий період, за власним
дорученням з вказаним періодом, за який
він сплачується. (п.6.7 договору).

Згідно з п.6.8 договору, встановлено, що
споживач здійснює остаточний
розрахунок за спожиту теплову енергію
впродовж 5 календарних діб після
одержання рахунку від
теплопостачального підприємства, яке
зобов'язане направити його споживачу
не пізніше 10 календарних діб місяця,
наступного за розрахунковим разом з
актом здачі-приймання поставленої
теплової енергії за відповідний
розрахунковий період.

Відповідно до пункту 7.1 вказаного
договору, тарифи за теплову енергію, що
споживається згідно з цим договором
затверджені рішенням виконавчого
комітету Дніпропетровської міської
ради від 25.05.09р. за №1345.

Позивачем належним чином виконані
умови договору №158 від 01.03.2011р. про
постачання теплової енергії, та
здійснено постачання електроенергії
за період з жовтня 2011р. по жовтень 2013р.,
що підтверджується актами
здачі-приймання теплової енергії за
договором №158 від 01.03.2011р. про
постачання теплової енергії за жовтень
2011р. на суму 439,08грн., №5096 від 30.11.11р. на
суму 977,51грн., №6093 від 31.12.11р. на суму
963,61грн., за січень 2012р. на суму 1274,60грн.,
за лютий 2012р. на суму 1086,26грн., №1967 від
31.03.12р. на суму 1408,66грн., за квітень 2012р.
на суму 111,42грн., за жовтень 2012р. на суму
153,62грн., №9054 від 30.11.12р. на суму 767,36грн.,
№10051 від 31.12.12р. на суму 1251,10грн., №178 від
31.01.13р. на суму 1145,45грн., №1059 від 28.02.13р.
на суму 933,71грн., №1887 від 31.03.13р. на суму
901,98грн., №2868 від 30.04.13р. на суму 46,68грн.,
№8583 від 31.10.13р. на суму 477,65грн.

На підставі підписаних сторонами актів
здачі-приймання теплової енергії за
договором №158 від 01.03.2011р. про
постачання теплової енергії
теплопостачальним підприємством були
виставлено рахунки №4171 від 31.10.11р., №5096
від 30.11.11р., №6093 від 31.12.11р., №165 від
31.01.12р., №1057 від 29.02.12р., №1967 від 31.03.12р.,
№2884 від 30.04.12р., №8146 від 31.10.12р., №9054 від
30.11.12р., №10051 від 31.12.12р., №178 від 31.01.13р.,
№1059 від 28.02.13р., №1887 від 31.03.13р., №2868 від
30.04.13р., №8583 від 31.10.13р., отримання
вказаних рахунків підтверджується
наявними в матеріалах справи реєстрами
про виставлення рахунків (а.с.41-47)

Однак, відповідачем наведений
обов'язок у передбачені договором
строки не виконувався належним чином,
заборгованість за поставлену теплову
енергію сплачено частково, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи копіями платіжних доручень
№2676від 14.12.11р. на суму 167,51грн., №2677 від
14.12.11р. на суму 696,85грн., №№2114 від 27.08.12р.
на суму 111,42грн., №2116 від 27.08.12р. на суму
1086,26грн., №2115 від 27.08.12р. на суму 1408,66грн.,
№1274 від 19.09.12р. на суму 1274,60грн.
Заборгованість відповідач на час
звернення до суду складає 6215,88 грн., що
підтверджується підписаним сторонами
актом взаємних розрахунків станом на
15.01.14р.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

За умовами п.9.4.4 договору, в разі
прострочення споживачем виконання
грошового зобов'язання за цим
договором споживач на вимогу
теплопостачального підприємства
зобов'язаний виплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції, трьох відсотків річних, а
також пеню за весь час прострочення у
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Позивачем надано обґрунтований
розрахунок пені за період з 20.03.2013р.
по 25.11.2013р. (за кожним рахунком окремо) у
розмірі 131,84грн.

За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно з розрахунком позивача розмір
3% річних за період з 30.11.2011р. по 19.12.13р.
складає у розмірі 142,26грн.

24.01.14р. Дніпропетровського міського
комунального підприємства "Управління
по ремонту та експлуатації автошляхів"
подано заяву про визнання позовних
вимог в повному обсязі та заяву про
розстрочення виконання рішення суду.

Право відповідача визнати позов
повністю або частково передбачено
статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України.

Згідно зі статтею 78 Господарського
процесуального кодексу України
визнання позову відповідачем
викладається в адресованій
господарському суду письмовій заяві,
що долучається до справи.

Відповідно до частини 5 статті 78
Господарського процесуального кодексу
України, у разі визнання відповідачем
позову господарський суд приймає
рішення про задоволення позову за
умови, що дії відповідача не суперечать
законодавству або не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

Дії відповідача щодо визнання суми
основного боргу не суперечать
законодавству, не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб, з огляду на що господарський суд
приймає визнання позову відповідачем.

З урахуванням викладеного,
неналежне виконання умов договору
відповідачем є підставою для
задоволення позовних вимог щодо
стягнення заборгованості у розмірі
6489,98грн., з яких: 6215,88грн. - основна
заборгованість, 131,84грн. - пеня, 142,26гн. - 3%
річних.

Суд вважає за необхідне
відмовити в задоволенні клопотання
відповідача про розстрочення
виконання рішення з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.121 ГПК України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, за поданням
прокурора чи його заступника або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Таким чином, надання розстрочення
виконання рішення суду можливе лише у
виняткових випадках в разі наявності
обставин, що ускладнюють таке
виконання або роблять його неможливим.

На думку суду, зазначені
відповідачем обставини не є підставою
для надання розстрочення виконання
рішення суду в розумінні наведеної
норми.

Відповідно до п. 7.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 9
від 17.10.2012 року "Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України"
підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом. При
цьому слід мати на увазі, що згоди
сторін на вжиття заходів, передбачених
статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і
господарський суд законодавчо не
обмежений будь-якими конкретними
термінами відстрочки чи розстрочки
виконання рішення. Проте, вирішуючи
питання про відстрочку чи розстрочку
виконання рішення, зміну способу і
порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Розглянувши вказане клопотання про
розстрочення виконання рішення по
справі №904/10010/13 про стягнення
заборгованості у розмірі 6489,98грн., з
яких: 6215,88грн. - основна заборгованість,
131,84грн. - пеня, 142,26гн. - 3% річних на три
місяці, з графіком погашення: за лютий
2014р. у розмірі 2736,84грн., за березень 2014р.
у розмірі 2736,82грн., за квітень у розмірі
2736,82грн., суд не вбачає підстав для її
задоволення, тому що обставини на які
посилається відповідач в
обґрунтування вказаного клопотання,
такі як відсутні грошових коштів на
банківських рахунках та те, що
накладення арешту на рахунки
підприємства або майно може істотно
обмежити підприємство в можливості
виконання покладених на нього функцій,
що в свою чергу призведе до незворотних
наслідків для підприємства, яке не
матиме можливості провести весь
необхідний комплекс заходів для
належного підтримання інфраструктури
міста в належному стані, за змістом ст.
121 ГПК України, не є підставою для
розстрочення виконання рішення суду.

Крім того, відмовляючи в
задоволенні клопотання про
розстрочення виконання рішення, суд
враховує незначну суму заборгованості
у розмірі 6489,98грн. та тривалий час
невиконання зобов'язань щодо сплати
спірної суми боргу, а також фінансовий
стан та матеріальні інтереси
стягувача.

Судові витрати покладаються на
відповідача згідно зі ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

вирішив:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Дніпропетровського
міського комунального підприємства
"Управління по ремонту та експлуатації
автошляхів" (49040, м Дніпропетровськ, пр..
Праці, буд.3, ) на користь
комунального підприємства
"Теплоенерго" Дніпропетровської
міської ради (49000, м Дніпропетровськ,
вул. Погребняка, буд.7, )
6215,88грн. - основної заборгованості,
131,84грн. - пені, 142,26гн. - 3% річних, 1720,50 грн.
- витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено та підписано -
12.03.2014.

Суддя
С.О.
Турчин